Справа № 820/18020/14
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 р.Справа № 820/18020/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Кудіної Я.Г.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Щербакова І.А.

третьої особи - ОСОБА_3

представника третьої особи - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.11.2014р. по справі № 820/18020/14

за позовом ОСОБА_5

до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області , Московського районного відділу у м. Харкові Головного Управління Державної міграційної служби України в Харківській області треті особи ОСОБА_6 , ОСОБА_3

про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_5, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області та Московського районного відділу у місті Харкові ГУ ДМС України в Харківській області, в якому просив суд визнати незаконними дії та висновок від 03.09.2014 року Московського РВ у м. Харкові ГУ ДМС у Харківській області щодо зняття з реєстрації місця проживання позивача в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1; визнати незаконною вказівку ГУ ДМС України в Харківській області щодо зняття з реєстрації місця проживання позивача; зобов'язати Московський РВ у місті Харкові ГУ ДМС України в Харківській області анулювати запис про зняття з реєстрації та поновити реєстрацію місця проживання позивача в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Свій позов позивач обґрунтував тим, що 22 лютого 2014 року він зі згоди свого сина ОСОБА_6 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, тобто в будинку, в якому він фактично проживає.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 20.11.2014 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_5

Не погодившись з постановою суду першої інстанції позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на прийняття оскаржуваного рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, позивач просить суд апеляційної інстанції оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову суду, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції доводи скарги підтримав у повному обсязі з підстав і мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Представник відповідача - Московського районного відділу у місті Харкові Головного Управління Державної Міграційної Служби України в Харківській області, третя особа ОСОБА_3, представник третьої особи ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечували, наполягаючи на законності постанови суду першої інстанції.

Представник відповідача - Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області, представник третьої особи у судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, письмові заперечення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 11-ю ХДНК 13.03.1985 року № 2-1342 будинок по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 і ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності (по 1/2 частині у кожного) без виділення цих часток в натурі.

22.02.2014 року ОСОБА_5 зі згоди свого сина ОСОБА_6 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 дізнавшись про дану реєстрацію звернувся зі скаргами до Державної міграційної служби України, в яких прохав скасувати дану реєстрацію, оскільки вона була здійснена незаконно.

03.09.2014 року до Московського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області надійшла вказівка з Головного Управління ДМС України в Харківській області про термінове скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_5, заснована на результатах розгляду скарги ОСОБА_3 до Державної міграційної служби України.

03.09.2014 року висновком, затвердженим начальником Московського РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області Клєріні О.М., громадянину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 було скасовано реєстрацію місця проживання за адресою АДРЕСА_1, як таку, що оформлена всупереч статей 255, 369 Цивільного кодексу України лише за згодою одного власника.

Не погодившись з вказаними діями, позивач звернувся до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що адміністративний позов ОСОБА_5 не підлягає задоволенню через його необґрунтованість.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, виходячи з таких обставин.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з ч. 1 ст. 358 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що будинок по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 і ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності (по 1/2 частині у кожного) без виділення цих часток в натурі.

Згідно з п. 2.2 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України від 22.11.2012 року №1077, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 18.12.2012 року за №2109/22421 (надалі - Порядок), для реєстрації місця проживання особа або її законний представник подає до територіального підрозділу ДМС України, а після утворення центрів надання адміністративних послуг - до відповідного центру документ, до якого вносяться відомості про місце проживання; квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати; талон зняття з реєстрації місця проживання в Україні (у разі зміни місця проживання в межах України); документи, що підтверджують право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім'ї на реєстрацію місця проживання.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції до заяви про реєстрацію ОСОБА_5 надав лише згоду ОСОБА_6 на реєстрацію як співвласника.

Відповідно до п. 7.1 Порядку реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи скасовується в разі їх проведення з порушенням вимог законодавства.

Згідно з п. 7.2. Порядку у разі виявлення такого порушення керівник територіального підрозділу ДМС України проводить перевірку підстав реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи, за її результатами складає висновок та приймає рішення про скасування реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи. Копія цього висновку надсилається керівнику головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі-територіальний орган ДМС України) для здійснення контролю.

Проаналізувавши наведені законодавчі норми, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що відповідачі діяли в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає до уваги, оскільки викладена правова позиція не є обґрунтованою та підтвердженою матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.11.2014р. по справі № 820/18020/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.
Судді Катунов В.В. Ральченко І.М.
Повний текст ухвали виготовлений 26.01.2015 р.