Справа № 359/8441/14-а
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 359/8441/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Ткаченко Д.В. Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

27 січня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Зубрицькому Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.11.2014 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Київської митниці Міністерства доходів і зборів України про скасування постанови в справі про порушення митних правил та закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила: скасувати постанову заступника начальника Київської митниці Міндоходів Бутенка Сергія Сергійовича від 02.07.2014 в справі про порушення митних правил № 0188/125130006/14 щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України та закрити провадження у справі.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.11.2014 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним вище судовим рішенням позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначена апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 06.03.2014 до Київської митниці Міндоходів декларантом ТОВ «Сторедж»Логістик Компані» ОСОБА_2 подано електронну митну декларацію (далі - ЕМД), якій присвоєно № 125130006/2014/581003, з метою митного оформлення в режимі «імпорт» товару «Засоби захисту рослин не в аерозольній упаковці, гербіцид: ПОДМАРИН КЕ -17 280 л діюча речовина: 2,4-дихлорфенооцтової кислоти 2-етилгексиловий ефір 452,42г/л (CAS RN 1925-43-4)+ флорасулам 6,25 г/л (CAS RN 145701 -23-1 ); вага нетто-17 971,2 кг; Сфера та умови застосування: пшениця, кукурудза. Дата виробництва: 12.01.2014. Термін використання: 12.01.2017 партія SRC20140112RX. Місць - 864 коробки, пакування: 10 л каністра, 2 каністри/коробка. Торговельна марка - ПОДМАРИН. Виробник: JIANGSU AGROCHEM LABORATORY CO., LTD, Країна Китай».

Товар надійшов на адресу ТОВ «ЕВРОМАРКЕТИНГ» (Україна) від компанії «SUNRISE CHEMICALS CO., LTD» (Китай).

Відповідно до граф 33, 47 ЕМД № 125139006/2014/581003 ОСОБА_2 заявлено код товару згідно з УКТ ЗЕД - 3808931 190, ставка мита - 0 %.

З метою перевірки правильності класифікації товару згідно з УКТ ЗЕД 06.03.2014 до управління митної вартості, класифікації товарів та заходів регулювання ЗЕД Київської митниці Міндоходів направлено запит за № 06/2014/581003.

24.03.2014 відділом контролю за класифікацією та кодуванням товарів управління митної вартості, класифікації товарів та заходів регулювання ЗЕД Київської митниці Міндоходів на підставі Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, викладеної у додатку до Закону України «Про митний тариф України» від 19.09.2013 № 584-VII, Пояснень до УКТ ЗЕД, висновку Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міндоходів від 20.03.2014 № 195 та товаросупровідних документів винесено рішення про визначення коду товару № КТ-118-2014, відповідно до якого товар, заявлений у ЕМД № 125130006/2014/581003 класифіковано за кодом згідно з УКТ ЗЕД - , ставка мита - 6,5 %.

Згідно з розрахунком загальна сума недоборів митних платежів при декларуванні товару за ЕМД № 125130006/2014/581003 становить 39 098,31 гривень.

У зв'язку з встановленням факту вчинення дій, спрямованих на неправомірне зменшення розміру митних платежів, 17.04.2014 у відношенні декларанта ТОВ «Сторедж Логістик Компані» ОСОБА_2 Київською митницею Міндоходів складено протокол про порушення митних правил № 0188/125130006/14 за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України (далі - МК України).

02.07.2014 Київською митницею Міндоходів винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0188/125130006/14, відповідно до якої декларанта ТОВ «Сторедж Логістик Компані» ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 % несплаченої суми митних платежів, що становить 117 294,93 гривень.

11.07.2014 до Міністерства доходів і зборів України надійшла скарга декларанта ТОВ «Сторедж Логістик Компані» ОСОБА_2, в якій ставиться питання про скасування постанови Київської митниці Міндоходів від 02.07.2014 у справі про порушення митних правил № 0188/125130006/14. Для забезпечення перевірки законності та обгрунтованості постановки Київської митниці Міндоходів було витребувано оригінали матеріалів справи про порушення митних правил № 0188/125130006/14.

Постановою від 01.08.2014 головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил Міністерства доходів і зборів України Головко О.Л. у задоволенні скарги було відмовлено.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що належних та допустимих доказів на підтвердження незаконності прийнятого відповідачем рішення позивач до суду не надав, підстави для скасування постанови Київської митниці Міндоходів від 02.07.2014 в справі про порушення митних правил № 0188/125130006/14 відсутні.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржувана постанова відповідача є незаконною, оскільки в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а саме відсутня суб'єктивна сторона, в неї на меті не було неправомірного ухилення від сплати чи зменшення митних платежів, зменшення їх розміру або інше ухилення від сплати митних платежів.

Колегія суддів вважає доводи апелянта необґрунтованими та погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Митне оформлення товарів здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості, у тому числі і код товару згідно з УКТ ЗЕД (ч. 8 ст. 257 МК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно зі ст. 257 та ст. 266 МК України обов'язок здійснити декларування, товарів, тобто заявити за встановленою формою точні відомості про товари, мету їх переміщення, а також відомості, необхідні для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, покладено на декларанта.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари. Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер. При цьому, рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими (ст. 69 МК України).

Відповідно до ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає у разі, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Враховуючи рішення про визначення коду товару від 24.03.2014 № КТ-118-2014 митницею зроблено висновок про факт вчинення ОСОБА_2 протиправних дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів, у зв'язку з чим правомірно складено протокол за ознаками порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України.

При цьому, задекларувавши товар за ЕМД № 125130006/2014/581003 ОСОБА_2 не врахувала, що з 01.01.2014 набув чинності Закон України «Про митний тариф України» від 19.09.2013 № 584-VII, згідно з яким текст коду УКТ ЗЕД змінено з «гербіциди на основі 2,4-Д кислоти» на «гербіциди на основі 2,4-Д кислоти, її солей, або ефірів».

Враховуючи вищевикладене, на товар, заявлений як « ...гербіцид: ПОДМАРИН КЕ...», змінено код товару з на згідно з УКТЗЕД. Отже, внаслідок змін у законодавстві текст коду УКТЗЕД змінено з « на основі 2,4-Д кислоти» на «на основі 2,4-Д кислоти, її солей, або ефірів», що жодним чином не потребувало додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень, тощо.

Таким чином, питання класифікації товару не є складним випадком, оскільки суперечностей щодо тлумачення положень УКТЗЕД не виникало, питання класифікації товару, заявленого за митною декларацією № 125130006/2014/581003 не потребувало спеціальних знань, досліджень та розширеної додаткової інформації, що визначено п. 5 ст. 69 МК України.

Отже, декларант ОСОБА_2 мала можливість визначити вірний код товару згідно з УКТ ЗЕД, виходячи з наявної в товаросупровідних документах інформації про характеристики товару, тим самим попередити порушення митних правил.

Крім того, положеннями ст. 23 Митного кодексу України декларанту (особі, вповноваженій на декларування) надано право звернутися до митниці для отримання попереднього рішення, у тому числі і стосовно визначення коду товару за УКТЗЕД.

Із відповідним зверненням щодо винесення попереднього рішення громадянка ОСОБА_2 до митниці не зверталась.

Положеннями ч. 2 ст. 266 Митного кодексу України визначено, що перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу органу доходів і зборів здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів, у тому числі і для проведення відповідних досліджень із залученням експертів та фахівців.

Із відповідним зверненням щодо проведення фізичного огляду товарів громадянка ОСОБА_2 до митниці не зверталась.

Колегія суддів не бере до уваги посилання апелянта на інші джерела при пошуку класифікаційних рішень, зокрема на висновок Торгово-Промислової Палати, на Ліцензію на імпорт, виданою департаментом економічного розвитку і торгівлі Київської облдержадміністрації та на систему «MD Office», оскільки статтею 69 МК України визначено, що органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТЗЕД. Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер. При цьому, рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими.

Також, доводи апелянта про те, що її дії не тягнуть за собою адміністративної відповідальності, оскільки заявлений в ЕМД № 125130006/2014/581003 код товару згідно УКТЗЕД є помилкою, що не призвела до зменшення суми митних платежів, є безпідставним з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 268 МК України не тягне за собою застосування санкцій, передбачених Митним кодексом та іншими законодавчими актами України допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру.

Однак, 18.04.2014 апелянт подає до митного оформлення ЕМД типу «ІМ40ДТ» № 125130006/2014/581957, виконує усі необхідні митні формальності та додатково сплачує до державного бюджету 52 971, 24 гривень митних платежів відповідно до коду УКТЗЕД (ставка мита 6,5%). Вказане спростовує висновок ОСОБА_2 про те, що невірне визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД не призвело до зменшення розміру митних платежів та є помилкою.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що постанова заступника начальника Київської митниці Міндоходів Бутенка Сергія Сергійовича від 02.07.2014 в справі про порушення митних правил № 0188/125130006/14 щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України є правомірною, а тому позов задоволенню не підлягає.

Доводи апелянта про те, що оскаржувана постанова про накладення штрафу є незаконною, оскільки в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а саме відсутня суб'єктивна сторона, так як в неї на меті не було неправомірного ухилення від сплати чи зменшення митних платежів, зменшення їх розміру або інше ухилення від сплати митних платежів колегія суддів не бере до уваги, оскільки суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України може характеризуватись як умисною так і необережною формами вини і для кваліфікації його дій не мають значення мета та мотив вчинення порушення митних правил.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції, а відповідач, як суб'єкт владних повноважень - довів правомірність своїх дій.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.11.2014 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Повний текст ухвали виготовлений 31.01.2015.

.

Головуючий суддя Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.