Справа № 2а/0470/5576/12
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2015 року м. Київ К/800/44896/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючої судді: Васильченко Н.В.,

судді: Калашнікової О.В., Леонтович К.Г.,

при секретарі судового засідання: Романишин О.Р.,

за участі представника відповідача - Трофименко М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Хеметалл Польська" в особі Дніпропетровського представництва "Хеметалл Польська СП з о.о." на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 1 липня 2014 року у справі №2а/0470/5576/12 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Хеметалл Польська" в особі Дніпропетровського представництва "Хеметалл Польська СП з о.о." до Дніпропетровської митниці Міністерства доходів та зборів України, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю "Таргет" про скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2012 року товариство з обмеженою відповідальністю "Хеметалл Польська" в особі Дніпропетровського представництва "Хеметалл Польська СП з о.о." звернулося в суд з позовом до Дніпропетровської митниці Міністерства доходів та зборів України, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю "Таргет" про визнання незаконним та скасування рішення Дніпропетровської митниці Державної митної служби України №110070000/2012/300965/1 від 13.04.2012 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем неправомірно було винесене рішення про визначення митної вартості товарів №110070000/2012/300965/1 від 13.04.2012 року, яким, без обґрунтування неможливості застосування інших методів визначення митної вартості, без дослідження декларації митної вартості та доданих до неї первинних господарських документів, а також без здійснення консультацій з декларантом, визначена митна вартість товару GARDOFLOC Q 8585, що імпортується, за шостим, резервним методом.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2012 року позовні вимоги задоволені.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 1 липня 2014 року скасоване рішення суду першої інстанції та відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням апеляційного суду товариство з обмеженою відповідальністю "Хеметалл Польська" в особі Дніпропетровського представництва "Хеметалл Польська СП з о.о." звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено, що 07.07.2008 року між ТОВ "Хеметалл Польська" (постачальник) та представництвом „Хеметалл Польська Сп. з о.о" (отримувач) укладений контракт № 10/2008, відповідно до якого постачальник зобов'язується передати отримувачу хімічні продукти фірми "Chemetall" для подальшого переміщення їх на ринку та реалізації на території України, а отримувач зобов'язується прийняти та перерахувати їх вартість.

Відповідно п. 2.1 вказаного контракту № 10/2008 ціни продуктів вказані в додатку № 1 до контракту це ціни виробника хімічних продуктів, а також це ціни продуктів групи Chemetall.

Згідно п. 3.1 контракту № 10/2008 оплата за реалізовані продукти виробника здійснюється шляхом банківського перерахування до 180 днів з дати виписання рахунка-фактури на розрахунковий рахунок постачальника, вказаний в реквізитах даного контракту.

Пунктом 3.4 контракту № 10/2008 передбачено, що оплата за продукти здійснюється отримувачем. Постачальник, який є резидентом Польщі та здійснює господарську діяльність на території України через своє представництво - отримувача, отримає відшкодування витрат по розпорядженню та загальних адміністративних витрат у розмірі договірної ставки 15% від вартості товарів, які поставляються постачальником. Відшкодування цих витрат здійснюється на підставі фінансових документів, виписаних на отримувача.

Товариство "Хеметалл Польська" заявило до митного оформлення товару по ВМД №110070000/2012/307868 (товар № 5) - "Органічна сполука певного хімічного складу": - кремній-органічна сполука: GARDOFLOC Q 8585 - 1000 кг (5 бочок по 200 кг), мутна рідина бежевого кольору, складається з дисперсії полімеру та силікату, використовується для очисних робіт в автомобільній промисловості. Торгівельна марка: Chemetall. Країна виробництва EU. Виробник: фірма групи Chemetall. Місяць 2. Пакування: на 2 дер. палетах 5 бочок. Митна вартість товару була заявлена позивачем шляхом подання декларації митної вартості форми ДМВ -1 за ціною договору (метод 1), а саме, 2,219 Євро за кг.

Вищевказаний товар GARDOFLOC Q 8585 був задекларований за товарною позицією згідно УКТЗЕД із застосуванням при митному оформленні 6,5% ставки ввізного мита, яка передбачена нормами Закону України "Про Митний тариф України".

Для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару до митного органу для митного оформлення були надані наступні документи: уніфікована митна квитанція МД-1 № 2021409 від 09.04.2012 р.; рішення про визначення коду товару КТ-1 10-2914-201 1 від 15.12.2011р.; рішення про допущення до багаторазового переміщення; облікова картка суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності № 11001/01/12/113834 від 10.01.2012 р.; попередня митна декларація від 09.04.2012 р. за №110070000.2012.307479.001; накладна СМR № 0905 від 06.04.2012 р.; рахунок фактура (інвойс) від 03.04.2012 р. VAT 91019446; пакувальний лист від 03.04.2012 р. б/н; пропозиції/розцінки від 02.04.2012 р. б/н; доповнення до зовнішньоекономічного договору № 16 від 09.02.2012 р.; зовнішньоекономічний договір № 10/2008 від 07.07.2008 р.; посередницький зовнішньоекономічний договір № 6 від 05.08.2011 р.; довідка ДПІ № 59 від 20.01.2012 р.; рішення органу з сертифікації № 024-15/0106З від 06.04.2012 р.; дозвільні штампи від 06.04.2012 р.; висновок експерта ГО-2411 від 11.04.2012 р.; листи безпеки б/н від 17.10.2008 р.; лист продавця б/н від 09.04.2012 р.; хім. склад від 01.04.2012 р.; інформаційний лист № 18-1721 від

При митному оформленні товару Дніпропетровською митницею Державної митної служби України прийняте рішення №10070000/2012/300965/1 від 13.04.2012 року про визначення митної вартості товару, на підставі якого оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 110070000/2/00834. При визначенні митної вартості товару відповідачем в рішенні № 110070000/2012/300965/1 від 13.04.2012 року було застосовано 6-резервний метод.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідач неправомірно застосував 6-й метод визначення митної вартості, оскільки, приймаючи спірне рішення, порушив послідовність обрання методів визначення митної вартості.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги суд апеляційної інстанції виходив з того, що митним органом доведено, що кожний наступний метод визначення митної вартості, заявленого позивачем до митного оформлення товару, застосовувався митницею послідовно (від першого до шостого) відповідно до вимог ст.266 Митного Кодексу України, оскільки митна вартість товару не могла бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Згідно обставин справи між сторонами виник спір щодо законності визначення митним органом заявленої митної вартості товару за резервним методом.

Згідно ст.88 МК України декларант виконує всі обов'язки і несе у повному обсязі відповідальність, передбачену цим Кодексом, незалежно від того, чи є він власником товарів і транспортних засобів, які переміщуються через митний кордон України, митним брокером чи іншою уповноваженою особою. Декларант зобов'язаний: здійснити декларування товарів і транспортних засобів відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу митного органу пред'явити товари і транспортні засоби для митного контролю і митного оформлення; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних процедур; сплатити податки і збори.

Відповідно до ст.259 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є їх ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, обчислена відповідно до положень цього Кодексу.

Статтею 260 МК України врегульоване питання визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України. Зокрема визначено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до положень цього Кодексу. Методи визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та умови їх застосування встановлюються цим Кодексом

Статтею 262 МК України передбачено, що митна вартість товарів і метод її визначення заявляються (декларуються) митному органу декларантом під час переміщення товарів через митний кордон України шляхом подання декларації митної вартості. Порядок та умови декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, встановлюються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення декларацій митної вартості - спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі митної справи.

Згідно ст.265 МК України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів згідно з положеннями цього Кодексу. Такий контроль може здійснюватися в установленому порядку із застосуванням різних форм, у тому числі відповідно до статей 60 і 69 цього Кодексу, після закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску через митний кордон України товарів і транспортних засобів. Порядок контролю правильності визначення митної вартості товарів після закінчення операції митного контролю, оформлення та пропуску через митний кордон України товарів і транспортних засобів та донарахування обов'язкових платежів визначається Кабінетом Міністрів України. Митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей визначення митної вартості.

Відповідно до ст.266 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів: за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються (метод 1); за ціною угоди щодо ідентичних товарів (метод 2); за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів (метод 3); на основі віднімання вартості (метод 4); на основі додавання вартості (метод 5); резервного (метод 6).

Частиною 2 ст.266 МК України визначено, що основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Крім того, положеннями даної статті передбачено, що якщо митна вартість не може бути визначена за ціною договору, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості відповідно до вимог статей 268 і 269 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 7 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за № 1766 від 20.12.2006 року, для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів декларант зобов'язаний подати: зовнішньоекономічний договір (контракт) і додатки до нього; рахунок-фактуру (інвойс) або рахунок-проформу; банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено), а також інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; рішення митного органу про визначення митної вартості раніше ввезених ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів, якщо воно прийнято за одним договором (контрактом); пакувальні листи; копію ліцензії на ввезення (вивезення) товарів, імпорт (експорт) яких підлягає ліцензуванню.

Пунктом 2 Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за № 339 від 09.04.2008 року, контроль за правильністю визначення митної вартості товарів під час проведення операцій їх митного контролю і митного оформлення покладено на митні органи, при цьому послідовність дій посадових осіб митного органу під час здійснення передбаченого цим пунктом контролю визначається Державною митною службою України.

Згідно пункту 3.3 Методичних рекомендацій із застосування окремих положень Митного кодексу України, що стосуються питань визначення митної вартості товарів, які імпортуються на митну територію України, затверджених наказом Державної митної служби України №74 від 31.01.2007 року, якщо заявлена декларантом митна вартість товару в результаті розрахунків нижча, ніж величина витрат, обчислена посадовою особою митного органу згідно з пунктом 3.2 цих Рекомендацій, то посадова особа митного органу повідомляє про це декларанта та запитує додаткові документи в підтвердження заявленої декларантом митної вартості, що визначені в п. 11 постанови Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 року за № 1766.

Пункт 3.4. вказаних Рекомендацій також передбачено, що якщо декларантом не надано в установлений законодавством термін вищезазначені додаткові документи або якщо він відмовився від їх подання, то митний орган відповідно до статті 265 Митного кодексу України має право зобов'язати його визначити митну вартість іншим методом, ніж він використав для її визначення.

Відповідно до п. 11 Порядку для підтвердження митної вартості товарів на вимогу митного органу декларант зобов'язаний подати додаткові документи. Для підтвердження заявленої декларантом митної вартості оцінюваних товарів можуть подаватися: договір з третіми особами, що пов'язаний з договором (контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; рахунки про сплату комісійних, брокерських (посередницьких) послуг, пов'язаних з виконанням умов договору (контракту); відповідна бухгалтерська документація; ліцензійний чи авторський договір (контракт); каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) фірми - виробника товару; калькуляція фірми - виробника товару; копія вантажної митної декларації країни відправлення, а в разі, коли в такій країні товар розміщувався в митному режимі, яким не передбачено сплату податків і відповідно до якого товар перебував під митним контролем, - копія вантажної митної декларації, оформленої в попередній експорту митний режим; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; сертифікат про походження товару; відомості про якісні характеристики товару; інформація зовнішньоторговельних та біржових організацій про вартість товару та/або сировини.

Пунктом 14 Порядку визначено, що якщо декларантом не подано в установлений строк додаткові документи або якщо він відмовився від їх подання, митну вартість товарів визначає митний орган на підставі наявних відомостей згідно із законодавством.

Системний аналіз вищевказаних норм свідчить, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Разом з тим, дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості, витребування додаткових документів.

Судом встановлено, що митий орган, не погоджуючись із митною вартістю ввезеного товару, зобов'язав позивача надати додаткові документи, а саме: бухгалтерський звіт покупця за 2011-2012 рік за товари, які доставлені в Україну по контракту №10/2008 від 07.07.2008 року; лист від продавця про ціни представництв Головної Компанії; лист від продавця о цінових пропозиціях на польському ринку ідентичних товарів.

Позивач відмовився надати Митниці додаткові документи, про що декларантом був здійснений відповідний запис у ВМД.

Посилання позивача на непослідовність застосування митним органом методів визначення митної вартості та недоведеність наявності підстав для застосування резервного методу є необґрунтованими, з огляду на наступне.

Митним органом в рішенні № 110070000/2012/300965/1 від 13.04.2012 року обґрунтовано доведено неможливість визначення митної вартості за методом 1 (у зв'язку із пов'язаністю сторін зовнішньоекономічного договору 10/2008 від 07.07.2008 року (Постачальник „Chemetall Polska Sp.o.o." - Отримувач „Хеметалл Польська СП. З О.О") та ненаданням додаткових документів, які митний брокер зобов'язаний був надати на вимогу митниці відповідно до пункту 9 "Порядку декларування митної митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для підтвердження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 року №1766; проведення процедури консультацій між митним органом і декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості; послідовність застосування митницею методів визначення митної вартості (від першого до шостого) та обгрунтованість визначення митної вартості за резервним методом.

Так, відповідачем аргументовано доведено, що перший метод визначення митної вартості не може бути застосований, оскільки ТОВ "Хеметалл Польська СП. З О.О" (м.Дніпропетровськ, вул. Янгеля,30) та ТОВ „Хеметалл Польська" (Польща), є пов'язаними між собою особами.

Відповідно до пункту 1.2 Статута постійного представництва нерезидента в України, представництво ТОВ "Хеметалл Польська СП. З О.О" (м.Дніпропетровськ) є відокремленим підрозділом ТОВ "Хеметалл Польська" (Польща), розташованим поза його місцезнаходженням, який представляє та захищає інтереси юридичної особи, яка її створила та якій він підпорядковується. Згідно з контрактом від 07.07.2012 року №10/2008, на підставі якого ТОВ "Хеметалл Польська СП. З О.О" здійснює зовнішньоекономічну діяльність, ТОВ "Хеметалл Польська СП. З О.О" (м.Дніпропетровськ) є представництвом "Хеметалл Польська СП. З О.О" (Польща) в Україні.

Враховуючи наведене, ТОВ "Хеметалл Польська СП. З О.О" (м.Дніпропетровськ, вул.Янгеля,30) та ТОВ "Хеметалл Польська СП. З О.О" (Польща), є пов'язаними між собою, та підпадають під критерії, визначені у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, що підтверджується статутними документами позивача, свідоцтвом про реєстрацію, контрактом від 07.07.2012 року №10/2008, на підставі якого ТОВ "Хеметалл Польська СП. З О.О" здійснює зовнішньоекономічну діяльність.

За встановлених обставин, застосування першого методу митної вартості є неможливим, оскільки, відповідно ст.267 Митного Кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартості операції), використовується в разі, якщо, покупець і продавець не є пов'язаними між собою особами або хоч і є пов'язаними між собою особами, але ці відносини не вплинули на ціну товарів. За наявності достатніх підстав вважати, що зазначені відносини вплинули на ціну оцінюваних товарів, митний орган повинен повідомити про це декларантові та надати йому можливість для відповіді та доказу відсутності впливу взаємозв'язку продавця і покупця на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари. На вимогу декларанта таке повідомлення здійснюється у письмовій формі.

Згідно з ч.3 ст. 266 Митного Кодексу України, якщо митна вартість не може бути визначена за методом 1 згідно з положеннями статті 267 цього Кодексу, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості відповідно до вимог ст.ст.268,269 цього Кодексу.

Апеляційним судом було встановлено, що відповідно до статтей 345 та 346 Митного Кодексу України, Плану проведення Дніпропетровською митницею у 1 кварталі 2013 року виїзних перевірок підприємств, затвердженого Головою Держмитслужби України, Порядку оформлення результатів проведення митними органами перевірок, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21 березня 2012 року №377, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України25 квітня 2012 року за №622/20935, на підставі наказу Дніпропетровської митниці від 17.01.2013 року №19 проведено планову виїзну документальну перевірку стану дотримання Представництва "Хеметалл Польська Сп. з о.о" законодавства України з питань державної митної справи за період з 01.04.2010 року по 31.12.2012 року.

Перевіркою встановлено, що у Декларації про прибуток за 2011 рік та у Декларації про прибуток за 2012 рік представництвом "Хеметалл Польська Сп.з о.о." не зазначені суми податків, які утримуються при виплаті доходів (прибутків) нерезидентам.

Перевіркою первинної документації встановлена наявність дебет-нот (дебетових авізо), згідно яких ТОВ "Хеметалл Польська" (Польща) сповіщало представництво "Хеметалл Польська Сп.з о.о." в Україні про обов'язок сплати відповідних сум в розмірі 15% за поставки товарів у відповідності до п.3.4 контракту від 07.07.2012 року №10/2008. У документах бухгалтерського обліку за 2010-2012 роки представництвом "Хеметалл Польська Сп. з о.о." зазначені у дебет-нотах суми були віднесені на дебет рахунка 952 "Інші фінансові витрати", збільшуючи суму за кредитом рахунку 6853 "Розрахунки з іншими кредиторами (в іноземній валюті)": ТОВ „Хеметалл Польська" Варшава.

Перевіркою виписки по рахунку №5100 з 01.04.10 по 31.12.2012 року, картки рахунку 312 "Поточні рахунки в іноземній валюті", картки рахунку 6853 "Розрахунки з іншими кредиторами (в іноземній валюті)" встановлений факт оплати сум в розмірі 15% поставки товару у відповідності з п.3.4 зовнішньоекономічного контракту від 07.07.2012 №10/2008, виставлені ТОВ "Хеметалл Польська" (Польща) у дебет-нотах (дебетованих авізо). Згідно заявлених декларантом представництва "Хеметалл Польська Сп. з о.о." при митному оформленні товарів, відомостей у деклараціях митної вартості, за даними електронної бази митних декларацій Дніпропетровської митниці, суми в розмірі 15% за поставки товарів у відповідності до п.3.4 контракту від 07.07.2012 року №10/2008 не включались до митної вартості імпортованих товарів.

Таким чином, оскільки зазначені у дебет-нотах суми не були включені до митної вартості товарів, податкові зобов'язання представництва "Хеметалл Польська Сп.з о.о." при митному оформленні митних декларацій були невірно обчислені.

Також, судом апеляційної інстанції встановлено, що процедура консультацій проведена відповідно до ч.3 ст.266 Митного Кодексу України, між митним органом і декларантом (митним брокером ТОВ "Таргет", що діяв як "Повірений" відповідно до договору між позивачем та ТОВ "Таргет" від 05.08.2011 року з обсягом прав та обов'язків передбачених цим договором). Враховуючи наведене, митним органом доведено, що кожний наступний метод визначення митної вартості, заявленого позивачем до митного оформлення, застосовувався митницею послідовно (від першого до шостого) відповідно до вимог ст.266 Митного Кодексу України, оскільки митна вартість товару не могла бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Послідовність визначення митної вартості товару починаючи з 1,2,3,4,5 та до 6 методу, причини неможливості визначення митної вартості за методами 1-5 та обґрунтовані підстави щодо визначення митної вартості за методом 6 підтверджуються документальними доказами та містяться в оскаржуваному рішенні про визначення митної вартості.

Враховуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов до вірного висновку що відповідачем була доведена правомірність прийняття оскаржуваного рішення з визначенням митної вартості за резервним методом та неможливості визначення митної вартості товару за ціною договору.

Виходячи з наведеного колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду апеляційної інстанції, щодо відсутності підстав для скасування оскаржуваного рішення відповідача, яке прийняте з дотриманням норм діючого законодавства.

Відповідно до ст.224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій в частині скасування оскаржуваного рішення відповідача.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом апеляційної інстанції винесене законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Хеметалл Польська" в особі Дніпропетровського представництва "Хеметалл Польська СП з о.о." залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 1 липня 2014 року по справі №2а/0470/5576/12 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст. 237-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: