Справа № 2а/0470/8590/12
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2015-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

23 січня 2015 року м. Київ В/800/394/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії: Розваляєвої Т. С. (суддя-доповідач), Гончар Л. Я., Леонтович К. Г., Чалого С. Я., Черпіцької Л. Т., перевіривши заяву Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 14 жовтня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Джонатан» до Дніпропетровської митниці Міндоходів про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень,

в с т а н о в и в:

Дніпропетровська митниця Державної фіскальної служби України звернулася до Верховного Суду України через Вищий адміністративний суд України з заявою про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 14 жовтня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Джонатан» до Дніпропетровської митниці Міндоходів про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень.

Згідно із статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів: 1) неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; 2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

У заяві про перегляд постанови суду касаційної інстанції з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 237 КАС України, відповідач, посилаючись на неоднакове застосування пункту 54.4 статті 54 та підпункту 54.3.6 пункту 54.3 статті 53 Податкового кодексу України, просить ухвалу Вищого адміністративного суду України від 14 жовтня 2014 року скасувати,справу направити на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

На підтвердження неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних й тих же самих норм права позивач надав ухвалу Вищого адміністративного суду України від 27 листопада 2014 року № К/9991/61215/12 у справі з подібних правовідносин.

Перевіривши за наданими матеріалами наведені у заяві доводи, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 237 КАС України заява про перегляд може бути подана за наявності таких складових: неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права; ухвалення різних за змістом судових рішень; спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

Під неоднаковим застосуванням одних і тих самих норм матеріального права необхідно розуміти, зокрема різне визначення предмета регулювання правових норм, а саме: застосування різних правових норм для регулювання одних і тих самих відносин або поширення дії норми на певні правовідносини в одних випадках і незастосування цієї норми до аналогічних відносин в інших випадках, тобто різне застосування закону, який підлягав застосуванню.

Так у справі, за якою прийняте рішення Вищого адміністративного суду України і на яке посилається відповідач як на підстави для допуску справи до провадження Верховного Суду України, касаційний суд в подібних правовідносинах, погоджуючись з діями митного органу, послався на положення пункту 54.4 статті 54, підпункту 54.3.6 пункту 54, 3 статті 53 Податкового кодексу України.

Дані норми передбачають, що у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію спеціальної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або спеціальної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, митний орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов'язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

Контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов'язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

У справі, за якою прийнято спірну ухвалу Вищого адміністративного суду України від 14 жовтня 2014 року, суд касаційної інстанції, розглядаючи аналогічних спір, вищезазначені норми Податкового кодексу України не застосував.

Керуючись статтями 236 - 240 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

у х в а л и в :

Допустити до провадження Верховного Суду України справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Джонатан» до Дніпропетровської митниці Міндоходів про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: