Справа № 014/464/12-ц
Суддя: Шевченко І. І.
Дата ухвалення: 2012-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кагарлицький районний суд Київської області
3 м. м. Кагарлик Кагарлицький район Київська область Україна 9200
Справа № 014/464/12-ц
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2012 Кагарлицький районний суд Київської області під головуванням судді Шевченко І.І., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Кагарлик справу за позовом ОСОБА_1 до Волощака Віталія Вікторовича, старшого лейтенанта міліції СОМ ДТП ВДАІ БМУ на постанову про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

позивач просить суд визнати пропущений строк звернення до суду поважним та поновити, скасувати постанову у справі про адміністративного правопорушення серії АВ1 № 113801 від 10.01.2012 року про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. та провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити у зв'язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що відповідно до постанови серії АВ1 № 113801 по справі про адміністративне правопорушення від 10 січня 2012 року, винесений інспектором СОМ ДТП ВДАІ старшим лейтенантом міліції Волощаком Віталієм Вікторовичем, його притягнуто до адміністративної відповідальності, як за нібито вчинене ним адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., яке виразилося в тому, що він, як на думку інспектора ДПС Волощака В.В., 10 січня 2012 року о 18 год. 05 хв. в м. Вінниця по вул.. Хмельницьке шосе керував автомобілем марки БМВ, державний номерний знак НОМЕР_1 і не надав перевагу в русі пішоходам на пішохідному переході, чим порушив вимоги п.18.1 Правил дорожнього руху.

Однак, зазначені обставини про притягнення його до адміністративної відповідальності не відповідає дійсності. 10 січня 2012 року біля 18 год. 05 хв. в м. Вінниця по вул.. Хмельницьке шосе він керував автомобілем БМВ, державний номерний знак НОМЕР_1 і при переїзді на пішохідному переході пішоходів не було.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення від 10 січня 2012 року відносно нього в порушення вимог ст..251 КУпАП якою визначаються докази в справі про адміністративне правопорушення інспектор ДАІ, як на доказ його вини в чиненні ним адміністративного правопорушення свідків не запрошував технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото -і кіно зйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху інспектором ДАІ при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно мене не використовувались.

Виходячи із змісту ст..ст. 251, 256 КУпАП представлення доказів про вчинення адміністративного правопорушення покладається на посадову особу яка складає протокол про адміністративне правопорушення, а в даному випадку на інспектора ДАІ Волощака В.В., який не зазначив не в протоколі про адміністративне правопорушення від 10 січня 2012 року відносно нього, ні в постанові в справі про адміністративне правопорушення серії АВ1 №113801 від 10.01.2012 року про притягнення його до адміністративної відповідальності ніяких доказів про вчинення ним даного правопорушення не зазначив і його заперечення не спростував.

Таким чином, він вважає, що інспектор ДАІ не довів його вину у вчиненні ним адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. ст. 251, 256, 283 КУпАП.

Оскільки, він вважає, що в його діях відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, а тому відповідно до ст.. 247 КУпАП зазначені обставини є підставою, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Оскільки він вважає, що в його діях відсутні події і склад адміністративного правопорушення, а тому відповідно ст.. 247 КУпАП зазначені обставини є підставою, що виключають можливість провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в вище стоячий орган (вище стоячій посадовій особі), або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими КУпАП.

В даному випадку постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності він оскаржує до суду.

Відповідно до ст..18 ч.1 п.2 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень дій чи бездіяльності владних повноважень у справах про притягнення про адміністративної відповідальності.

Адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії , а також дій чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування) позивача. З огляду на викладене суди повинні визначати територіальну підсудність вказаних справ відповідно до ч. 2 ст. 19 КАС України, за правилами якої такі справи вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування) позивача.

Позивач в судове засідання не з'явився та подав до суду заяву, в якій просить проводити засідання у його відсутність, свої позовні вимоги підтримує повністю, постанову скасувати та провадження по справі закрити.

Відповідач в судове засідання не з'явився та подав до суду заяву, в якому просить у задоволенні адміністративного позову гр. ОСОБА_1. до нього відмовити з наступних підстав. На сьогодні межі компетенції працівників підрозділів ДАІ, як складової частини МВС України, визначені законодавчими та нормативно-правовими актами, зокрема: статтею 11 Закону України "Про міліцію" (введений в дію постановою Верховної Ради України від 25 грудня 1990 року N 583-ХІІ); статтями 52 та 52-1 Закону України "Про дорожній рух"; статтею 6 Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність" (введений в дію постановою Верховної Ради України від 18 лютого 1992 року N 2136-Х1І); Кодексом України про адміністративні правопорушення; розділом 5 Положення про Державну автомобільну інспекцію МВС, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 квітня 1997 року № 341, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2009 за № 576/16592 (далі - Положення). У своїй заяві позивач вимагає визнати протиправною постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АВ 1№ 113801, яку він виніс 10.01.2012 р., однак не надає жодних підтверджень протиправності його дій під час оформлення матеріалів адміністративної справи відносно нього та її розгляду. З приводу обставин скоєного позивачем 10 січня 2012 року порушення вимог пункту 18.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, поясняє наступне. 10.01.2012 року близько 18 год. 05 хв. він спільно з інспектором СОМ ДТП ВДАІ ВМВ майором міліції Григорашем В.В. ніс службу відповідно до затвердженої дислокації несення служби по вул. Хмельницьке шосе в місті Вінниці», У цей час позивач, керуючи автомобілем марки «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_1, на нерегульованому пішохідному переході не надав переваги в русі пішоходам, що знаходились на пішохідному переході, чим грубо порушив вимоги пункту 18.1 ПДР України та за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відповідно до п.18.1 ПДР України «водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб надати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека. Вимога цього пункту передбачає, що на нерегульованих пішохідних переходах пішоходи мають перевагу в русі перед транспортними засобами з моменту коли вони ступили на перехід. Забороняється здійснювати об'їзд пішохода, що знаходиться на пішохідному переході, незалежно від відстані між ним і транспортним засобом, а також збільшувати швидкість із метою «проскочити»перед пішоходом, що ступив на нерегульований пішохідний перехід». Після зупинки ним вказаного транспортного засобу згідно положень пункту 21-1 статті 11 Закону України "Про міліцію" та роз'яснення позивачу суті скоєного ним правопорушення, він відповідно до вимог ст.ст. 254 - 256 КУпАП склав протокол про адміністративне правопорушення серії АВ 1 № 284121, копію якого вручено водієві. Звертає увагу суду, що в адміністративному протоколі водій надав письмове пояснення: «Порушив ненавмисно». Винесену постанову було негайно на місці розгляду справи оголошено правопорушнику (позивачу). Вважає, що винесена ним постанова по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача є правомірною, а її зміст не суперечить нормам законодавства. Слід також врахувати, що позивач не оскаржував винесену ним постанову в порядку статті 288 КУпАП у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі), тобто до керівництва його підрозділу ДАІ МВС.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заявлений позов задовольнити.

В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, встановленого ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення необхідно з'ясувати місце вчинення, швидкісний режим, що встановлено на зазначеній ділянці дороги, факт перевищення швидкості. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Кодексом України про адміністративне правопорушення визначено форму та основні елементи протоколу про адміністративне правопорушення та змісту постанови, що приймається в конкретній справі. В них мають бути викладені всі обставини вчинення правопорушення та відомості, необхідні для розгляду справи, зокрема дані про час, місце вчинення адміністративного правопорушення, суть його, дані про свідків, потерпілих, їх пояснення, а якщо правопорушенням спричинено матеріальну шкоду, про це також зазначається у процесуальних документах, тобто всі обставини правопорушення, отримані на підставі дослідження та оцінки доказів у їх сукупності, обґрунтування наявності складу правопорушення.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Статтею 1 Конституції України Україну проголошено демократичною, соціальною, правовою державою. Статтею 3 визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави. Згідно ст. 21 Конституції права та свободи людини є невідчужуваними і непорушеними.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України,України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктами владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В ч. 2 ст. 71 КАС України вказано, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна вказана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо.

У даній справі постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить даних, які беззаперечно підтверджують факт вчинення позивачем інкримінованого правопорушення, до неї не додано жодного документу (план-схема, пояснення свідків тощо) в обґрунтування висновків відповідача щодо наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що інспектор інспектором СОМ ДТП ВДАІ старшим лейтенантом міліції Волощаком Віталієм Вікторовичем склав протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 256 КУпАП. Дії ОСОБА_1 правильно кваліфікував за ст. 122 ч. 1 КУпАП, але відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежуватись усним зауваженням.

Однак, як встановлено в судом позивачем правила дорожнього руху були порушені не умисно, що є підставою звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності при малозначності скоєного правопорушення і обмежитись усним зауваженням .

Відповідно до обставин, встановлених по справі, діями ОСОБА_1 фактично заподіяна вкрай незначна шкода суспільним відносинам, охоронюваним нормами права, що передбачають адміністративну відповідальність, в останнього відсутні стійкі антигромадські установки, вчинене правопорушення є малозначним, з метою гарантії дотримання і захисту прав, свобод і інтересів людини і громадянина, суд вважає, що постанову інспектора СОМ ДТП ВДАІ старшим лейтенантом міліції Волощака В.В. від 07.07.2011 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП у вигляду штрафу в розмірі 255грн. необхідно скасувати. ОСОБА_1 треба звільнити від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи викладене, керуючись ст.. 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, п. 2.2 «Інструкції з організації провадження та діловодства у правах про адміністративні порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх справ України від 22.10.2003 року № 1217, Правила дорожнього руху, Кодексом України про адміністративні правопорушення, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Волощака Віталія Вікторовича, старшого лейтенанта міліції СОМ ДТП ВДАІ БМУ на постанову про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову АВ1 № 113801 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. скасувати та провадження по справі закрити, застосувавши ст.. 22 КУпАП, обмежитися усним зауваженням.

Рішення суду є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя І. І. Шевченко
судді