Справа № 527/1466/14-а (2-а/527/51/14)
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" січня 2015 р. м. Київ К/800/45237/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючої судді - Васильченко Н.В.,

суддів: Калашнікової О. В., Леонтович К.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області на постанову Глобинського районного суду Полтавської області від 24.06.2014р. та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2014 року у справі № 527/1466/14-а (2-а/527/51/14) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и л а:

В червні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області в перерахунку та виплаті позивачу щомісячних державних пенсій (основної та додаткової) відповідно до вимог ст..ст. 50, 54, 61 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з кратного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області здійснити позивачу починаючи з 01.01.14 р. перерахунок та виплату щомісячної основної державної пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків, як інваліду 2-ї групи, щодо захворювання якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог ст.ст. 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок і Чорнобильської катастрофи», з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідні виплати провести з урахуванням вже проведених виплат; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської зеті здійснити позивачу починаючи з 01.01.14 р. перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як інваліду 2-ї групи, щодо захворювання якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог ст.ст. 50, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідні виплати провести з урахуванням вже проведених виплат; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області виконати постанову суду негайно у межах суми платежу за один місць та подати звіт про виконання судового рішення протягом 1 місяця з дня набрання постановою законної сили.

Постановою Глобинського районного суду Полтавської області від 24.06.2014р. позов задоволений частково: визнано неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області у здійсненні перерахунку та виплати пенсії по інвалідності ОСОБА_1 в розмірах, передбачених ст. 50, ч. 4 ст.ст. 54, 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з врахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виходячи з кратного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат за період з 01.01.14 р. по 24.06.14 р.; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області здійснити перерахунок щомісячної основної державної пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 01.01.14 р. по 24.06.14 р. по ІІ групі інвалідності в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, відповідно до ч. 4 ст. 54, ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та з врахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати, з урахуванням фактично виплачених сум; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області здійснити перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю ОСОБА_1 з 01.01.14 р. по 24.06.14 р. по ІІ групі інвалідності в розмірі 75% мінімальних пенсій за віком, відповідно до ч. 1 ст. 50, ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та з врахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати, з урахуванням фактично виплачених сум. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.08.2014 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Глобинського районного суду Полтавської області від 24.06.2014р. по справі № 527/1466/14-а - скасовано в частині зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області здійснити перерахунок щомісячної основної державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю ОСОБА_1 по 24.06.14 р. В іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи на предмет повноти та всебічності дослідження їх судами та обґрунтованість застосування норм матеріального права до спірних правовідносин, вивчивши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Судами встановлено, що позивач віднесений до першої категорії як особа, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, виданим 29.09.09 р. Полтавською обласною державною адміністрацією. З 20.07.09 р. позивачу встановлена 2 група інвалідності безстроково із зазначенням причини інвалідності - захворювання, пов'язане з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджено довідкою МСЕК.

В 2014 році позивач звернувся з заявою до Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області з проханням перерахувати йому пенсії (основну державну та додаткову) відповідно до ст.ст.50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, але листом від 06.06.14 р. №1341/04-48 року відповідач відмовив позивачу у перерахунку зазначених пенсій, посилаючись на відсутність підстав для цього та правомірність здійснення управлінням розрахунку.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції дійшов висновку щодо необхідності зобов'язання відповідача здійснити перерахунок державної пенсії та додаткової пенсії позивача відповідно до ст. 50, ч. 4 ст. 54, ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеного ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 01.01.14 р. по 24.06.14 р. по 2 групі інвалідності, з урахуванням фактично виплачених сум.

Скасовуючи постанову суду першої в частині зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області здійснити перерахунок щомісячної основної державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю ОСОБА_1 по 24.06.14 р., суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивач з 01.01.14 р. має право на отримання основної державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі, який встановлено положеннями ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» не було передбачено обмежень щодо застосування ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Однак, законом не встановлюється ані строковість, ані обмеженість у часі отримання основної державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю. З самого визначення поняття пенсії випливає, що ці виплати здійснюються на постійній основі один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу. Відтак, виплату пенсії не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право позивача на отримання державної та додаткової пенсії яка повинна виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії.

Колегія суддів касаційної інстанції не погоджується з постановою суду апеляційної інстанції в частині скасування зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області здійснити перерахунок щомісячної основної державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю ОСОБА_1 по 24.06.14 р., посилаючись на наступне.

Відповідно до ст.22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути відмінені. При прийнятті нових Законів або внесенні змін до чинних Законів не допускається звуження обсягу та об'єму прав і свобод.

Згідно ч.1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначені основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ визначено, що в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів другої групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим восьми мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам ІІ групи призначається також щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Згідно ч. 2 роз'яснень викладених в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України №4 від 16.03.2012 року «Про судову практику вирішення адміністративними судами спорів, що виникають у зв'язку із застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» тимчасове зупинення дії закону чи окремих його положень не припиняє чинності закону; після закінчення строку, на який зупинено їх дію, ця дія поновлюється автоматично.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», повноваження визначати розмір державної та додаткової пенсії, передбаченої статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Кабінету Міністрів України не делеговані, розміри цієї пенсії, визначені зазначеним Законом, не змінені, зупинення дії статей 50 та 54 Закону не передбачено.

Таким чином, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції вірно вказав на те, що позивач має право на отримання пенсії з 01.01.2014 року по 24.06.2014 року (по дату винесення рішення суду) у розмірі не менше, ніж 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком по другій групі інвалідності, що передбачено ст.ст. 50, 54 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції правильно зазначив, що згідно чинного законодавства розмір мінімальної пенсії за віком визначається за правилами, передбаченими ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», де зазначено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Інший нормативно-правовий акт, який би визначав зазначений вище розмір або встановлював інший розмір, на час виникнення правовідносин в даній справі, відсутній.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

За конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що при визначенні розміру пенсії позивачеві застосуванню підлягають ст. 50 та ч.4 ст. 54 Закону № «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням визначення поняття мінімальної пенсії за віком частиною 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а не постанови Кабінету Міністрів України. В зв'язку з викладеним, суд не приймає до уваги доводи відповідача, викладені у письмових запереченнях, згідно яких позивачу виплата наведеної пенсії здійснювалась правомірно та у відповідності до норм чинного законодавства, а саме Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який затверджено постановою КМУ №1210 від 23.11.2011 року, оскільки цей Порядок являється підзаконним актом, а тому суд для вирішення даного спору застосовує вимогу Закону №796, який має пріоритетне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції Закону України від 05.10.2006 р. № 231-У встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Із змісту ст.ст.2, 6, 99 КАС України вбачається, що суд розглядає справи про захист прав, свобод чи інтересів осіб. Кожна особа має право звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Строк звернення до суду починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свої прав, свобод чи інтересів, а тому вимога про зобов'язання відповідача проводити нарахування та виплату коштів в подальшому є передчасною і задоволенню не підлягає, оскільки законодавством не передбачено можливості оскарження дій, що не відбулися в часі.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції вірно зазначив про те, що дії відповідача щодо виплати пенсій позивачу (державної та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю) у розмірах, менших від восьми мінімальних пенсій за віком, та 75% мінімальної пенсії за віком є неправомірними, оскільки не відповідають вимогам частини 4 статті 54, ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За таких обставин, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується і суд касаційної інстанції, про необхідність зобов'язання відповідача здійснити перерахунок державної пенсії та додаткової пенсії позивачу відповідно до ст. 50, ч. 4 ст. 54, ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеного ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 01.01.2014 року по 24.06.2014 року по другій групі інвалідності, з урахуванням фактично виплачених сум.

Отже, в ухваленому по справі рішенні суду апеляційної інстанції не вірно встановлено дійсний характер спірних правовідносин, що виник між сторонами та неправильно застосовано норми матеріального права до вирішення вказаних правовідносин, а тому висновок суду про правомірність позовних вимог є помилковим і підлягає скасуванню. Постанова суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та процесуального права, тому вона підлягає залишенню в силі.

Відповідно до ст.226 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 220, 222, 226, 230, 231 КАС України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2014 року скасувати.

Постанову Глобинського районного суду Полтавської області від 24 червня 2014 року у справі № 527/1466/14-а (2-а/527/51/14) залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 236 - 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно

Суддя Н.В. Васильченко