Справа № 753//17754/14
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Куренков Є.С. Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року Справа: № 753//17754/14

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря Бабенка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації на додаткову постанову Дарницького районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва, управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Київської міської державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 ( далі - заявник ) звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткової постанови у цій справі, посилаючись на те, що суд при вирішенні справи по суті не ухвалив рішення щодо позовних вимог про зобов'язання управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації усунути порушення, провести перерахунок і виплату позивачу одноразової компенсації як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС в розмірі 45 мінімальних заробітних плат, відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Додатковою постановою Дарницького районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року зазначену заяву та вказані в ній невирішені позовні вимоги було задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану додаткову постанову суду, так як, на думку апелянта, судом першої інстанції були порушені норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а додаткова постанова суду - без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач є інвалідом 2 групи, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, а також особою, захворювання якої пов'язано з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та яка перебуває на обліку в УПФУ в Дарницькому районі м. Києва, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 і довідкою МСЕК серії 10ААА № 146496.

Позивач звертався до УПСЗН Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації із заявою про перерахунок йому одноразової компенсації як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС в розмірі 45 мінімальних заробітних плат, відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак, 06.07.2011 р. вказаний суб'єкт владних повноважень відмовив позивачу в задоволенні таких вимог і повідомив, що виплати зазначеної допомоги проводяться в розмірах, установлених постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. № 530.

Задовольняючи заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення та його позовні вимоги, які не були вирішені судом при постановленні основного рішення, суд першої інстанції виходив з того, що УПСЗН Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації було неправомірно відмовлено ОСОБА_2 у перерахунку та виплаті одноразової компенсації як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в розмірі 45 мінімальних заробітних плат, згідно зі ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки позивач має право на зазначену компенсацію саме в такому розмірі.

Дослідивши матеріали справи, підстави апеляційного перегляду, а також виниклі між сторонами правовідносини, у відповідності з нормами діючого законодавства, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України ( далі - КАС України ), Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин ( далі - Закон № 796-ХІІ ), «Про Державний бюджет України на 2011 рік» ( далі - Закон № 2857-VI ), Постановою Кабінету Міністрів України «Про питання соціального захисту деяких категорій громадян» від 28.05.2008 р. № 530 ( далі - Постанова № 530 ).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 48 Закону № 796-ХІІ, одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника з числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується інвалідам 2 групи в розмірі 45 мінімальних заробітних плат.

Ст. 63 Закону № 796-ХІІ передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначені міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством.

У Законі України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» не встановлено обмежень щодо одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, передбаченої у ст. 48 Закону № 796-ХІІ.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які є інвалідами 2 групи, у 2011 році повинна була виплачуватися в розмірі та порядку, установленому ст. 48 Закону № 796-ХІІ, а не за Постановою № 530.

З огляду на це, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення адміністративного позову в частині позовних вимог про зобов'язання УПСЗН Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації усунути порушення, провести перерахунок і виплату позивачу одноразової компенсації як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС в розмірі 45 мінімальних заробітних плат, відповідно до ст. 48 Закону № 796-ХІІ.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 був пропущений строк звернення до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, установлений у ст. 99 КАС України, а також, що позивач не оскаржував основне рішення суду в апеляційному порядку, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Так, у ч. 1, 2 ст. 168 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.

Отже, правовою підставою для звернення особи до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення та її задоволення судом є сукупність наступних умов: 1) наявність обставин, передбачених п.1-3 ч. 1 ст. 168 КАС України; 2) подання такої заяви до закінчення строку на виконання судового рішення.

Судова колегія встановила, що позовні вимоги про зобов'язання УПСЗН Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації усунути порушення, провести перерахунок і виплату позивачу одноразової компенсації учасникам ліквідації аварії на ЧАЕС, відповідно до ст. 48 Закону № 796-ХІІ, були заявлені позивачем до суду при зверненні з адміністративним позовом та перевірялися судом першої інстанції під час його розгляду по суті і ухвалення постанови від 28 листопада 2011 року, однак, помилково не були ним вирішені, що разом із заявою позивача стало правовою підставою для прийняття додаткового судового рішення.

Структурним підрозділом апелянта - Київським міським центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат ГУПСЗН двічі подавалися заперечення на адміністративний позов ОСОБА_2, в яких була викладена думка і ставлення вказаного суб'єкта влади до можливості задоволення цього позову, зокрема й в частині про нарахування і виплату позивачу соціальної допомоги за ст. 48 Закону № 796-ХІІ / а.с. 26, 28 /, і таке право мав також безпосередньо сам апелянт, однак, свідомо його не реалізував.

Строк на виконання постанови Дарницького районного суду м. Києва від 28 листопада 2011 року позивачу був поновлений ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19 грудня 2013 року та на момент його звернення із заявою про винесення додаткового рішення не закінчився, рішення суду в повному обсязі не виконано, що вбачається з матеріалів справи та не спростовано апелянтом.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в даному випадку позивач вчасно та у відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 168 КАС України звернувся до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення, а отже, в даному випадку, у суду були наявні достатні та необхідні правові підстави для її задоволення та вирішення не розглянутих позовних вимог по суті.

Крім того, апеляційний суд відзначає, що ст. 99 КАС України, яка на думку апелянта встановлює строк звернення особи до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, врегульовує лише строки подання адміністративного позову та не поширюється на спірні процесуальні правовідносини.

Таким чином, апелянт, який є суб'єктом владних повноважень, діючи всупереч приписам ч. 2 ст. 71 КАС України, ані правомірності його дій щодо відмови позивачу у перерахунку спірної компенсації у розмірі, установленому ст. 48 Закону № 796-ХІІ, ані порушення судом першої інстанції норм процесуального права при задоволенні заяви позивача не довів і не переконав судову колегію у своїй правоті.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно встановлено фактичні обставини справи, правильно визначено норми матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню, із дотриманням вимог ст. 159 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації підлягає залишенню без задоволення, а додаткова постанова Дарницького районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації залишити без задоволення, а додаткову постанову Дарницького районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст рішення виготовлений 29.01.2015 р.

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Аліменко В.О.

Безименна Н.В.