Справа № 368/1435/13-а
Суддя: Шевченко І. І.
Дата ухвалення: 2013-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/1435/13-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2013 року Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого(ої)-судді: Шевченко І.І.

при секретарі Хміль Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлик справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора ДПС взводу супроводу роти ДПС ВДАІ при УМВС України в Рівненській області Янчука Олександра Борисовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

встановив:

позивач просить суд визнати дії службової особи - старшого інспектора ДПС взводу супроводу роти ДПС ВДАІ УМВС України в Рівненській області старшого лейтенанта міліції Янчука Олександра Борисовича що до притягнення мене до адміністративної відповідальності протиправними, скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АХ № 190330 від 24.07.2013 р. винесену старшим інспектором ДПС взводу супроводу роти ДПС ВДАІ УМВС України в Рівненській області старшим лейтенантом міліції Янчуком Олександром Борисовичем про притягнення його - ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на у розмірі 255 гривен, посилаючись на те, що 24 липня 2013 року старшим інспектором ДПС взводу супроводу роти ДПС ВДАІ УМВС України в Рівненській області старшим лейтенантом міліції Янчуком Олександром Борисовичем складено протокол про адміністративне правопорушення серії АА 1№ 543769, згідно з яким у цей день, о 10 годині 37 хвилині, він - ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки Фольксваген, моделі «Пасат», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, перевищив встановлену швидкість руху в населеному пункті позначеному знаком 5.45. рухався 94 км/год., порушивши п. 12.4 Правил дорожнього руху, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Швидкість вимірювалася приладом « Візир» № 0812575.

У протоколі, за порадою відповідача, він власноручно записав, що кається. На підставі цього протоколу 24 липня 2013 року інспектор ДПС, виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АХ № 190330, якою визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України та піддав його адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень.

З тих підстав, що протокол та постанова складені з порушенням вимог чинного законодавства, необхідно визнати постанову незаконною та скасувати. Дане факт підтверджується наступним вмотивуванням.

Конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: права і свободи людини і громадянина, закріплені в Конституції України, не є вичерпними; конституційні права і свободи не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (стаття 22); громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом (частина перша статті 24); юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Елементами верховенства права є принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі (абзац другий підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005). Принцип правової визначеності означає, що „обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки» (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010).

Вважає, що вказана вище постанова в справі про адміністративне правопорушення від 24 липня 2013 р. серії АХ № 190330 винесена незаконно, упереджено, з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення. Крім цього, у відповідності до ст. ст. 10 - 15 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", на вимірювання у сфері, у якій їх результати можуть бути використані у якості доказу по справі, розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких умов кожен засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований документами про допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні та про повірку даного примірника засобу вимірювальної техніки. Зазначена норма закону кореспондує із вимогами п. 13.2 Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України (затверджено Наказом МВС 13.11,2006 №1111), відповідно до якого забороняється застосування засобів вимірювання, які не пройшли метрологічної повірки або мають свідоцтво про таку повірку, термін дії якої минув (термін дії - 1 рік).

З цього випливає, що ВІН «Візир», якраз і відноситься до тієї самої категорії приладів (вимірювальної техніки), яка відповідно до закону повинна мати дозвільні документи для використання в Україні, оскільки дані приладу слугують доказами у справах про адміністративні правопорушення.

Правила забезпечення захисту інформації в інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних системах (затверджені Постановою Кабінету міністрів України № 373 від 29 березня 2006 року) передбачають, що інформація під час обробки в автоматизованій системі повинна зберігати цілісність, що забезпечується шляхом захисту від несанкціонованих дій, які можуть призвести до випадкової або умисної модифікації чи знищення (п.5). З цього можна зробити висновок, що інформація у ВШ «Візир» обробляється в інформаційних системах, а такі системи вже повинні забезпечуватися сертифікованим захистом.

Відповідно до листа Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України від 25.03.2009 року № 8/1-817, пристрій фіксації порушень правил дорожнього руху "Візир" органами ДАІ України для проведення державної експертизи або сертифікації до Держспецзв'язку не надавався. Процедур державної експертизи або сертифікації "Візир" не проходив. Експертного висновку або Сертифіката відповідності у сфері захисту інформації він не має.

Серед матеріалів про адміністративне правопорушення, яке він начебто скоїв, є лише протокол про адміністративне правопорушення серії АА 1№ 543769, зміст якого не відповідає дійсності, обставинам справи, та вимогам ст. 256 КУпАП щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, а також описує неіснуюче адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення серії АА 1№ 543769 складений з порушенням вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, містить обставини, які не відповідають дійсності, не містить місця складення протоколу, місця вчинення правопорушення, суті правопорушення, натомість описує суть неіснуючого адміністративного правопорушення, за яке не передбачена адміністративна відповідальність.

Той факт, що дані, вказані у постанові в справі про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсності та не підтверджуються доказами, пояснюється наступним.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Службовою особою ВДАІ порушено також пункт 1.6. Розпорядження МВС України від 21.03.2009 р. №466 «Про організацію роботи підрозділів ДАІ з профілактики правопорушень із застосуванням засобів фото і кінозйомки, відеозапису», який передбачає вимогу виключити випадки складання відносно водіїв транспортних засобів адміністративних протоколів без доведення їхньої вини чи достатніх доказів допущення ними порушень ПДР (фото, відеоматеріалів, зафіксованими належними технічними засобами, показів свідків тощо).

Вказане вище підтверджує відсутність події та складу адміністративного правопорушення, підтверджує той факт, що я жодного адміністративного правопорушення не вчиняв.

Постанова в справі про адміністративне правопорушення винесена посадовою особою ДАІ незаконно, з грубим порушенням норм законодавства, відомчих актів МВС України, порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, необґрунтовано, упереджено, за неіснуюче правопорушення, якого я не скоїв, з порушенням моїх законних прав, що призвело до незаконного притягнення мене до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до статті 247 КУпАП, відсутність події і складу адміністративного правопорушення виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) даного рішення з огляду на чіткі критерії, які зазначені у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки в суд не повідомив, а тому суд вважає, що відповідач в засідання суду не з'явився без поважних причин і ухвалює постанову на підставі наявних в справі матеріалів.

Суд, вислухавши позивача та вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, встановленого ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення необхідно з'ясувати місце вчинення, швидкісний режим, що встановлено на зазначеній ділянці дороги, факт перевищення швидкості. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Кодексом України про адміністративне правопорушення визначено форму та основні елементи протоколу про адміністративне правопорушення та змісту постанови, що приймається в конкретній справі. В них мають бути викладені всі обставини вчинення правопорушення та відомості, необхідні для розгляду справи, зокрема дані про час, місце вчинення адміністративного правопорушення, суть його, дані про свідків, потерпілих, їх пояснення, а якщо правопорушенням спричинено матеріальну шкоду, про це також зазначається у процесуальних документах, тобто всі обставини правопорушення, отримані на підставі дослідження та оцінки доказів у їх сукупності, обґрунтування наявності складу правопорушення.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Статтею 1 Конституції України Україну проголошено демократичною, соціальною, правовою державою. Статтею 3 визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави. Згідно ст. 21 Конституції права та свободи людини є невідчужуваними і непорушеними.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України,України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктами владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; не інакше як за позовною заявою і не може виходити за межі позовних вимог і на підставі представлених сторонами доказів, а ст. 71 КАС України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах щодо протиправності рішень, дій чи бездіяльності суб'єкту владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності лежить на відповідачі, якщо він заперечує проти позову.

Виходячи з меж судового розгляду, обов'язку сторін з надання суду доказів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 24 липня 2013 року старшим інспектором ДПС взводу супроводу роти ДПС ВДАІ при УМВС України в Рівненській області Янчуком Олександром Борисовичем стосовно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення ним вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху України, а саме, за те, що ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки Фольксваген, моделі «Пасат», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, перевищив встановлену швидкість руху в населеному пункті позначеному знаком 5.45. рухався 94 км/год. Швидкість була вимірена приладом «Візир». В той же день інспектором винесена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Будь-яких інших доказів до матеріалів справи позивачем не надано.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання противоправними дій відповідача суд визнає таким, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 3 Закону України "Про дорожній рух", забезпечення безпеки дорожнього руху в України покладається на Державну автомобільну інспекцію, яка входить до системи органів Міністерства внутрішніх справ України.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 №565-ХІІ (із змінами і доповненнями) міліції для виконання покладених на неї обов'язків надається право складати протоколи про адміністративні правопорушення, у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, накладати адміністративні стягнення.

Відповідно до підпункту 5 пункту 4 Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ (затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.1997 №341) одним з основних завдань Державтоінспекції є забезпечення безпеки учасників дорожнього руху, захист їх прав та законних інтересів.

Згідно з Інструкцією з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України (затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.03.2009 №111, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 26.06.2009 за №576/16592), на підрозділи ДПС покладені завдання по контролю за дорожнім рухом, попередженню та припиненню адміністративних правопорушень у сфері дорожнього руху. Працівникам підрозділів ДПС надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, а також виносити відповідно до чинного законодавства постанови про адміністративні порушення.

Таким чином, дії старшого інспектора ДПС взводу супроводу роти ДПС ВДАІ при УМВС України в Рівненській області Янчука О.Б. по виявленню та фіксації правопорушення, скоєного ОСОБА_1, складанню відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення знаходяться в межах його повноважень та здійснені у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також суд вважає безпідставними вимоги позову щодо скасування протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки, за змістом ст. 2 КАС України, предметом оскарження у справах адміністративного судочинства, є рішення, дії та бездіяльність суб'єктів владних повноважень.

Щодо вимог про скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд вважає позов в цій частині підлягає до частково задоволенню з наступних підстав:

Згідно зі статтями 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами норм КУпАП підтвердженням наявності чи відсутності адміністративного правопорушення є докази.

Відповідно до статті 251 КУпАП до доказів відносять протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протокол про вилучення речей і документів, а також інші документи.

Згідно з пунктом 2.7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення (затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України №185 від 22.02.2001, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 26.03.2001 №272/5463) на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення до протоколу долучаються відповідні матеріали (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення правопорушників, потерпілих, свідків правопорушення, протоколи виявлення, знищення, тощо). Кожний документ має свої реквізити (дату, адресу, назву, підпис, штампи, печатки тощо) і повинен відповідати своєму призначенню, містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства.

Зібрані по справі про адміністративне правопорушення докази відповідно до статті 251 КУпАП повинні підтверджувати наявність правопорушення, місце, час його скоєння, наявність свідків, потерпілих при обставинах, які встановлюються, винність особи у вчиненні правопорушення.

Відповідно до вимог процесуального закону докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними - якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку. Докази повинні бути оформлені з дотриманням визначеного законом порядку.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку враховуючи викладене та малозначність вчиненого правопорушення, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, обмежившись щодо нього усним зауваженням.

Враховуючи викладене, керуючись ст.. 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, «Інструкції з організації провадження та діловодства у правах про адміністративні порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх справ України, Правила дорожнього руху України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, суд, -

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до старшого інспектора ДПС взводу супроводу роти ДПС ВДАІ при УМВС України в Рівненській області Янчука Олександра Борисовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити частково.

Постанову АХ1 № 190330 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. скасувати та провадження по справі закрити, застосувавши ст.. 22 КУпАП, обмежитися усним зауваженням.

В решті позовних вимогах відмовити.

Рішення суду є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя І. І. Шевченко