Справа № П/811/3090/14
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П/811/3090/14

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 січня 2015 року

справа № П/811/3090/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2014 року у справі за адміністративним позовом Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області до Відділу державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2014 року у задоволенні адміністративного позову Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області до Відділу державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови - відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, Олександрійська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що судом першої інстанції було прийнято рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати та винести нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з’явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому у відповідності до положення ст. 41 КАС України фіксування судового процесу не здійснюється.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах оскарження та доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у липні 2013 року Олександрійська ОДПІ звернулася до суду з позовом до Олександрійського споживчого товариства про стягнення податкового боргу.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2013 року у справі №811/2378/13-а позов задоволено.

03 вересня 2013 року вказана постанова суду набрала законної сили та позивачу було видано виконавчий лист.

Виконавчий лист по справі №811/2378/13-а був пред’явлений Олександрійською ОДПІ для примусового виконання до Відділу державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області.

Постановою виконавчої служби від 03 вересня 2014 року Олександрійській ОДПІ відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі пункту 8 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження».

За змістом постанови виконавча служба вважає, що стягненням податкового боргу з юридичних осіб повинна займатись податкова інспекція.

Копію постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження позивач одержав 05 вересня 2014 року (а.с.8).

Не погодившись з вказаною постановою виконавчої служби від 03 вересня 2014 року, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду про стягнення податкового боргу з юридичних осіб повинні виконувати органи державної податкової служби.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Відмовляючи у відкритті виконавчого провадження, державний виконавець посилався на положення ст. 95 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Такі посилання відповідають дійсним обставинам справи та нормам матеріального права. Зокрема, порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється ст.ст. 95 - 99 Податкового кодексу України. Відповідно до п. 95.3 ст. 95 цього Кодексу стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Із змісту наведеної законодавчої норми випливає, що Податковим кодексом України встановлено особливий порядок виконання судових рішень про стягнення коштів з платника податків у рахунок погашення податкового боргу. Органами стягнення за такими рішеннями, які здійснюють процедуру їх примусового виконання, є контролюючі органи в розумінні Податкового кодексу України.

Механізм виконання судових рішень про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу передбачений главою 12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року №22. Цей механізм передбачає оформлення інкасового доручення для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу. При цьому, судове рішення, на підставі якого з платника податків стягуються кошти, відповідно до п. 12.4 зазначеної Інструкції, до банку не подається. Натомість реквізити відповідного судового рішення зазначаються в самому інкасовому дорученні.

Якщо ж достатні для погашення податкового боргу кошти відсутні, контролюючий орган відповідно до абз. 2 п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України звертається до суду з позовом про надання дозволу на погашення всієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Таке погашення здійснюється на підставі зазначеного рішення суду та прийнятого на його підставі рішення органу доходів і зборів шляхом продажу майна платника податків на публічних торгах та/або торгівельними організаціями в порядку, визначеному п.п. 95.7 - 95.21 ст. 95 Податкового кодексу України.

Отже, чинне законодавство передбачає окремий порядок примусового виконання судових рішень про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу. При цьому органи державної виконавчої служби до цієї процедури не залучаються.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, спір виник з приводу виконання судового рішення про стягнення податкового боргу з юридичної особи.

Як зазначалося вище, процедура погашення податкового боргу є самостійною процедурою, яка регулюється окремими нормами, а саме ПК України, а не законодавством про виконавче провадження. Виняток із наведеного правила становить процедура стягнення податкового боргу з фізичної особи. На відміну від загального правила, передбаченого пунктом 95.3 статті 95 ПК України, відповідно до пункту 87.11 статті 87 цього Кодексу орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Протиставлення процедури погашення податкового боргу з фізичної та юридичної осіб (у першому випадку державна виконавча служба залучається, а в другому - ні) підтверджує, що Податковий кодекс України чітко розрізняє відповідні процедури. Зазначене слугує на користь висновку про відсутність необхідності відкриття виконавчого провадження в разі погашення податкового боргу юридичних осіб.

З урахуванням зазначених обставин та норм права, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було зроблено обґрунтований висновок про безпідставність даного адміністративного позову Олександрійської ОДПІ.

Разом з тим, доводи, викладені в апеляційній скарзі, зазначений висновок не спростовують і не дають підстав вважати оскаржуване судове рішення таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції викладене достатньо повно, обґрунтовано та мотивовано з посиланням на конкретні пункти законів України, які регулюють спірні правовідносини, що свідчить про відсутність підстав для його скасування.

З огляду на встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи та обрану правову позицію, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко