Справа № 826/6919/14
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6919/14 Головуючий у 1-й інстанції: Огурцов О.П. Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

29 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання Арсенійчук М.В.,

за участю представників сторін:

від позивача Сизов Ю.Ю.,

від відповідача Круглюк І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Євротранстелеком» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 вересня 2014 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Євротранстелеком» до Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері інформатизації України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері інформатизації України, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації про розгляд заяви ТОВ «Євротранстелеком» від 22.04.2014 № 255;

- зобов'язати Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації прийняти рішення про продовження строку дії ліцензії ТОВ «Євротранстелеком» Серії АБ № 222866 та серії АБ № 222865 від 29.12.2005 року на строк, не менше, ніж п'ятнадцять років, з оплатою 30 відсотків розміру плати за видачу відповідної ліцензії, оформивши вказане рішення на бланку ліцензії та видати належним чином оформлене рішення ТОВ «Євротранстелеком».

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 вересня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 29.12.2005 товариству з обмеженою відповідальністю «Євротранстелеком» Національною комісією з питань регулювання зв'язку України було видано ліцензії серії «АБ» №222866 від 29.12.2005 та серії «АБ» №222865 на здійснення господарської діяльності з надання послуг фіксованого міжнародного та міжміського телефонного зв'язку з використанням лише технології ІР-телефонії на всій території України (далі по тексту - Ліцензії) зі строком дії 5 років.

На підставі вказаних ліцензій позивач здійснював господарську діяльність в галузі телекомунікацій, зокрема, надавав послуги фіксованого міжнародного та міжміського телефонного зв'язку із застосуванням лише технології IP-телефонії.

16.06.2010 товариство з обмеженою відповідальністю «Євротранстелеком» подало до Національної комісії з питань регулювання зв'язку України заяву про продовження строку дії Ліцензії у зв'язку з тим, що 29.12.2010 спливає строк дії Ліцензій.

Національна комісія з питань регулювання зв'язку України листом № 03-2927/102 від 24.06.2010 повідомила товариству з обмеженою відповідальністю «Євротранстелеком» про те, що Законом України «Про телекомунікації» та Ліцензійними умовами здійснення діяльності у сфері телекомунікацій з надання послуг фіксованого телефонного зв'язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв'язку: місцевого, міжміського, міжнародного затвердженими рішенням Національної комісії з питань регулювання зв'язку України № 1789 від 10.12.2009 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 13.01.2010 за № 19/17314, не передбачено подача заяв, видача ліцензій і продовження терміну дії ліцензій на надання послуг міжміського, міжнародного телефонного зв'язку з використанням лише технології ІР-телефонії та залишила заяву без розгляду.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євротранстелеком», вважаючи неправомірними дії Національної комісії з питань регулювання зв'язку України щодо не продовження дії ліцензій серії «АБ» № 222866 від 29.12.2005 та «АБ»№ 222865 від 29.12.2005, звернулось з відповідним позовом до суду.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.12.2010 відмовлено у задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Євротранстелеком» до Національної комісії з питань регулювання зв'язку України про визнання дій щодо не продовження дії ліцензій неправомірними та зобов'язання прийняти рішення про продовження дії ліцензії.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2011 задоволено клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Євротранстелеком» про часткове відкликання позовної заяви, скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.12.2010 в частині відмови у задоволенні позову щодо зобов'язання відповідача прийняти рішення про продовження дії позивачу ліцензій серії АБ № 222866 від 29.12.2005 та серії АБ № 222865 від 29.12.2005 на право надання послуг фіксованого міжнародного і міжміського телефонного в'язку з використанням лише IP - телефонії на всій території України відповідно до Ліцензійних умов провадження діяльності у сфері телекомунікацій з надання послуг фіксованого міжнародного, міжміського, місцевого телефонного зв'язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв'язку - на невизначений строк зі сплатою за продовження дії ліцензій збору в розмірі однієї мінімальної заробітної плати та постановлено в цій частині нову постанову, якою позовну заяву в цій частині залишено без розгляду, та в решті постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.12.2010 залишено без змін.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 22.03.2012 у справі №К/9991/25252/11 касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Євротранстелеком» задоволено частково, скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.12.2010 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2011 та прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково та зобов'язано Національну комісію з питань регулювання зв'язку України розглянути заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Євротранстелеком» від 16.06.2010 про продовження строку дії ліцензії від 29.12.2005 серії АБ№222866 та серії АБ№222865 на здійснення діяльності у сфері телекомунікації відповідно до вимог діючого законодавства.

На виконання вказаного рішення суду Національною комісією, що здійснює регулювання у сфері інформатизації України 22.04.2014 прийнято рішення № 255 «Про розгляд заяв ТОВ «Євротранстелеком», яким товариству з обмеженою відповідальністю «Євротранстелеком» відмовлено у продовженні строку дії ліцензій серії АБ №222866 від 29.12.2005 про надання послуг фіксованого міжнародного телефонного зв'язку з використанням лише технології ІР-телефонії на всій території України та серії АБ №222865 від 29.12.2005 про надання послуг фіксованого міжміського телефонного зв'язку з використанням лише технології IP-телефонії на всій території України.

Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на момент звернення позивача із заявами про продовження строку дії ліцензій серії АБ №222866 від 29.12.2005 та серії АБ №222865 від 29.12.2005 видача ліцензії на послуги фіксованого міжнародного або міжміського телефонного зв'язку із застосуванням лише технології IP-телефонії положеннями чинного законодавства передбачена не була, а тому у відповідача були наявні правові підстави для відмови позивачу у продовженні строку дії зазначених ліцензій та прийняття рішення № 255 від 22.04.2014.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, розглядаючи справи щодо протиправності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зі змісту оскаржуваного рішення відповідача вбачається, що підставою для відмови у продовженні строку дії ліцензій серії АБ №222866 від 29.12.2005 про надання послуг фіксованого міжнародного телефонного зв'язку з використанням лише технології ІР-телефонії на всій території України та серії АБ №222865 від 29.12.2005 про надання послуг фіксованого міжміського телефонного зв'язку з використанням лише технології IP-телефонії на всій території України на час звернення позивача з такою заявою Ліцензійні умови провадження діяльності у сфері телекомунікацій з надання послуг фіксованого міжнародного, міжміського, місцевого телефонного зв'язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв'язку, затверджених наказом Державного комітету зв'язку та інформатизації України № 132 від 17.06.2004 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 05.08.2004 за № 977/9576 втратили чинність, у той час, як нові Ліцензійні умови здійснення діяльності у сфері телекомунікацій з надання послуг фіксованого телефонного зв'язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв'язку: місцевого, міжміського, міжнародного затверджені рішенням Національної комісії з питань регулювання зв'язку України № 1789 від 10.12.2009 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 13.01.2010 за № 19/17314, не передбачають існування особливих умов здійснення діяльності у сфері телекомунацій із застосуванням лише технології ІР-телефонії та, відповідно, не встановлюють право на продовження терміну дії ліцензії на надання послуг фіксованого міжнародного і міжміського зв'язку з використанням лише технології ІР-телефонії.

Повноваження держави щодо управління та регулювання діяльності у сфері телекомунікацій, а також права, обов'язки та засади відповідальності фізичних і юридичних осіб, які беруть участь у даній діяльності або користуються телекомунікаційними послугами, визначає Закон України «Про телекомунікації».

Згідно з визначеннями, наведеними в ст. 1 вказаного Закону, ліцензія - документ, що засвідчує право суб'єкта господарювання на здійснення зазначеного в ньому виду діяльності у сфері телекомунікацій протягом визначеного строку на конкретних територіях з виконанням ліцензійних умов.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про телекомунікації» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації здійснює ліцензування та реєстрацію у сфері надання телекомунікаційних послуг.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 42 цього Закону (в редакції на час звернення позивача до відповідача із заявою від 16.06.2010) ліцензуванню підлягають такі види діяльності у сфері телекомунікацій як надання послуг фіксованого телефонного зв'язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв'язку: місцевого; міжміського; міжнародного.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України «Про телекомунікації» ліцензійні умови є нормативно-правовим актом, що містить вичерпний перелік організаційних, кваліфікаційних, технологічних та інших спеціальних вимог, обов'язкових для виконання при здійсненні діяльності у сфері телекомунікацій, що підлягає ліцензуванню, встановлений з урахуванням вимог цього Закону.

Згідно з вимогами ст. 8 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» суб'єкт господарювання зобов'язаний провадити певний вид господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, відповідно до встановлених для цього виду діяльності ліцензійних умов.

На час отримання позивачем ліцензій серії «АБ» №222866 від 29.12.2005 та серії «АБ» №222865 від 29.12.2005 на здійснення господарської діяльності з надання послуг фіксованого міжнародного та міжміського телефонного зв'язку з використанням лише технології ІР-телефонії на всій території України діяли Ліцензійні умови провадження діяльності у сфері телекомунікації з надання послуг фіксованого міжнародного, міжміського, місцевого телефонного зв'язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв'язку, затверджені наказом Державного комітету зв'язку та інформатизації України № 132 від 17.06.2004 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 05.08.2004 за № 977/9576.

Пунктом 1.6 вказаних Ліцензійних умов було передбачено, що суб'єкти господарювання можуть отримати ліцензії на надання послуг фіксованого телефонного зв'язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв'язку: міжнародного (ліцензія видається на всю територію України); міжміського (ліцензія видається на заявлені регіони); місцевого (ліцензія видається на заявлені регіони): з ємністю мережі до 1000 номерів; з ємністю мережі до 10000 номерів; з ємністю мережі понад 10000 номерів; з використанням бездротового доступу (за технологіями DAMPS, CDMA, DECT та іншими технологіями, визначеними ЦОВЗ); у сільській місцевості; аудіотекс.

Пунктом 1.9 Ліцензійних умов було встановлено, що розмір плати за видачу ліцензії на фіксований телефонний зв'язок, у тому числі і для суб'єктів господарювання, які застосовують лише технологію IP-телефонії для надання послуг фіксованого міжнародного та міжміського телефонного зв'язку, визначені постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2004 N 773 «Про розміри та порядок зарахування плати за видачу, переоформлення, видачу дубліката, копії ліцензії на провадження діяльності у сфері телекомунікації і продовження строку її дії». При цьому в особливих умовах відповідної ліцензії зазначається, що дозволяється надання послуг фіксованого міжнародного або міжміського телефонного зв'язку із застосуванням лише технології IP-телефонії.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Ліцензійними умовами провадження діяльності у сфері телекомунікації з надання послуг фіксованого міжнародного, міжміського, місцевого телефонного зв'язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв'язку, затвердженими наказом Державного комітету зв'язку та інформатизації України № 132 від 17.06.2004, було передбачено видачу ліцензії на такий вид діяльності, як надання послуг фіксованого міжнародного або міжміського телефонного зв'язку із застосуванням лише технології IP-телефонії та розмір плати за видачу відповідної ліцензії встановлювався постановою Кабінету Міністрів України № 773 від 16.06.2004.

29.01.2010 набрали чинності Ліцензійні умови здійснення діяльності у сфері телекомунікації з надання послуг фіксованого телефонного зв'язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв'язку: місцевого, міжміського, міжнародного затверджені рішенням Національної комісії з питань регулювання зв'язку України № 1789 від 10.12.2009 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 13.01.2010 за № 19/17314.

Зі змісту зазначених Ліцензійних умов вбачається, що видача окремої ліцензії на послуги фіксованого міжнародного або міжміського телефонного зв'язку із застосуванням лише технології IP-телефонії цими умовами не передбачена.

Постановою Кабінету Міністрів України № 773 від 16.06.2004 «Про внесення змін у додаток 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 16 червня 2004 р. N 773» було, у тому числі, виключено з постанови Кабінету Міністрів України № 773 від 16.06.2004 примітку додатку № 1 наступного змісту: «У разі застосування лише технології ІР-телефонії плата становить 6 відсотків розміру плати за видачу відповідної ліцензії».

Порядок продовження строку дії ліцензії врегульовано ст. 49 Закону України «Про телекомунікації».

Згідно з ч. 1 вказаної статті у разі якщо суб'єкт господарювання має намір здійснювати зазначений у ліцензії вид діяльності у сфері телекомунікацій після закінчення строку її дії, він повинен не пізніше ніж за чотири місяці до закінчення строку дії ліцензії звернутися до НКРЗ із заявою про продовження строку її дії в порядку, визначеному частиною першою статті 45.

Згідно з положеннями ст. 45 Закону України «Про телекомунікації» суб'єкт господарювання, який має намір здійснювати діяльність у сфері телекомунікацій, що ліцензується, особисто, через уповноважений ним орган чи особу або рекомендованим листом з описом вкладення звертається до НКРЗ із заявою про видачу ліцензії за встановленим нею зразком.

До заяви про видачу ліцензії заявник додає:

1) копію свідоцтва про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності або копію довідки про внесення до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, засвідчену нотаріально або органом, який видав оригінал документа;

2) копії установчих документів (для юридичних осіб), засвідчені нотаріально або органом, який видав оригінал документа;

3) засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують право власності суб'єкта господарювання або користування ним виробничими приміщеннями;

4) плани утворення та використання телекомунікаційної мережі за підписом заявника - суб'єкта господарської діяльності;

5) документи, що підтверджують фінансові можливості та кадрове забезпечення здійснення заявленої діяльності.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до органу, що здійснює ліцензування, було подано передбачені Законом документи.

Проте, зважаючи на те, що станом на 16.06.2010 - дату звернення до відповідача із заявою про продовження строку дії ліцензій видача окремої ліцензії на послуги фіксованого міжнародного або міжміського телефонного зв'язку із застосуванням лише технології IP-телефонії діючими ліцензійними умовами не була передбачена, колегія приходить до висновку, що рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації від 22.04.2014 № 255 про відмову у продовженні строку дії раніше виданих ліцензій навіть за умови подання передбачених законом документів є законним та обґрунтованим.

Цим самим спростовується посилання позивача на ч. 2 ст. 49 Закону України «Про телекомунікації», згідно з вимогами якої НКРЗ не має права відмовити в продовженні строку дії ліцензії, якщо оператором, провайдером телекомунікацій виконуються всі ліцензійні умови та особливі умови, зазначені в ліцензії, або ці умови не виконані з поважних причин, які не залежали від оператора, провайдера телекомунікацій, оскільки ліцензійними умовами, діючими на час звернення позивача не передбачено такого виду діяльності як послуги фіксованого міжнародного або міжміського телефонного зв'язку із застосуванням лише технології IP-телефонії.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів зазначає, що доводи суб'єкта владних повноважень підтверджують правомірність прийняття оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно, оцінивши фактичні обставини справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги позивача висновки суду першої інстанції не спростовують та відхиляються судом так, як є помилковими.

Згідно з ст. ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 167, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Євротранстелеком» залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді І.О. Грибан
О.А. Губська
Ухвалу в повному обсязі виготовлено 02.02.2015 року

.

Головуючий суддя Парінов А.Б.

Судді: Грибан І.О.

Губська О.А.