Справа № 826/17804/14
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 січня 2015 року № 826/17804/14

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Гарник К.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління у місті Києві Шевченко Анни Вікторівни Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві
про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 (далі по тексту - позивачі) звернулись до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління у місті Києві Шевченко Анни Вікторівни (далі по тексту - відповідач-1), Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві (далі по тексту - відповідач-2) в якому просять:

- визнати дії Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Шевченко Анни Вікторівни протиправними;

- визнати незаконним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління у місті Києві Шевченко Анни Вікторівни від 18 серпня 2014 року № 15201098;

- зобов'язати Реєстраційну службу Головного управління юстиції у місті Києві повторно розглянути заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) поданою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 листопада 2014 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/17804/14, закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 08 грудня 2014 року.

У судове засіданні 04 грудня 2014 року представники сторін не з'явились. Позивачами подано клопотання про розгляд справи без їх участі. Відповідачем виконані вимоги ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 листопада 2014 року, а саме через канцелярію суду копії матеріалів облікової справи та спірного рішення.

Керуючись приписами частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд завершив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що 12 серпня 2014 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (реєстраційний номер заяви № 7750774), в якій просили провести державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1, яка належить позивачам на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло.

До вищезазначеної заяви подано квитанцію, копію паспортів та ідентифікаційних кодів гр. ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, свідоцтво про право власності від 07 липня 2006 року, технічний паспорт на відповідну квартиру.

Рішенням Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління у місті Києві Шевченко Анни Вікторівни від 18 серпня 2014 року № 15201098 позивачам відмовлено у державній реєстрації права власності у зв'язку з тим, що встановлено невідповідність між свідоцтвом про право власності на житло від 07 липня 2006 року та поданим технічним паспортом щодо площі квартири, а саме: згідно свідоцтва площа становить 78,9 кв.м., згідно технічного паспорту - 72,8 кв.м. Також, в поданому технічному паспорті наявні непередбачені виправлення.

Позивачі не погоджується із таким рішенням, просять визнати протиправними дії та зобов'язати Реєстраційну службу Головного управління юстиції у місті Києві повторно розглянути заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) поданою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Вищезазначений перелік є вичерпним та встановлює підстави для прийняття державним реєстратором рішення про відмову у реєстрації прав та їх обтяжень.

Зокрема, як зазначеному у спірному рішенні, позивачам відмовлено у зв'язку з тим, що встановлено невідповідність між свідоцтвом про право власності на житло від 07 липня 2006 року та поданим технічним паспортом щодо площі квартири, а саме: згідно свідоцтва площа становить 78,9 кв.м., згідно технічного паспорту - 72,8 кв.м. Також, в поданому технічному паспорті наявні непередбачені виправлення.

Дослідивши матеріалі облікової справи об'єкту нерухомого майна (квартира АДРЕСА_1) судом встановлено, що дійсно згідно свідоцтва про право власності від 07 липня 2006 року загальна площа квартири становить 78,9 кв.м., а відповідно до технічного паспорту - 72,6 кв.м.

Разом з тим, на переконання суду така розбіжність не може слугувати підставою для відмови у проведенні державної реєстрації об'єкту нерухомого майна з огляду на наступне.

Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868, визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Відповідно до пункту 37 вказаного порядку документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є, серед іншого, свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дублікат.

Наведене свідчить, що саме по собі свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, є самостійною та достатньою підставою для підтвердження виникнення, переходу та припинення речових прав на нерухоме майно.

Згідно технічного паспорту, який складено КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що спірна квартира складається з: трьох кімнат жилою площею 44,1 кв.м. (у тому числі: 1-а кімната 12,5 кв.м., 2-а кімната 17,7 кв.м., 3-я кімната - 13,9 кв.м.); кухні площею 8,4 кв.м.; ванної кімнати площею 2,6 кв.м.; вбиральні (поєднаної) площею 1,0 кв.м.; коридору площею 16,5 кв.м. Загальна площа квартири - 72,6 кв.м.

При цьому, спірна квартира обладнана лоджією 12.6 кв.м.

Будівельними нормам і правилами 2.08.01-89 «Житлові будинки», затверджені Державним будівельним комітетом СРСР визначені Правила підрахунку площі квартир в будинках і гуртожитках жилої площі гуртожитків, площі жилих будинків, площі приміщень, будівельного об'єму, площі забудови і поверховості жилих будинків згідно якого загальну площу квартир слід визначати як суму площ її приміщень, вбудованих шаф, а також лоджій, балконів і веранд, терас та холодильних кладових, що підраховуються з наступними знижувальними коефіцієнтами для лоджій - 0,5 від площі самої лоджії, для балконів і терас - відповідно 0,3, для веранд і холодильних кладових - 1,0. При підрахунку площ засклених балконів і лоджій їх слід прирівнювати до приміщень веранд із застосуванням коефіцієнта 1,0.

Таким чином, у свідоцтві про право власності на житло загальна площа квартири вказана вірно - 78,9 кв.м.: сума площ усіх приміщень квартири (три кімнати жилою площею 44,1 кв.м., кухня площею 8,4 кв.м., ванна кімната площею 2,6 кв.м., вбиральня (поєднаної) площею 1,0 кв.м., коридор площею 16,5 кв.м. і літне приміщення, підраховане із знижувальним коефіцієнтом для лоджій 0,5 (6,3 кв.м.).

Відповідно до пункту 20 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141 з метою проведення державної реєстрації виникнення права власності державний реєстратор вносить до запису про нерухоме майно такі відомості: щодо земельної ділянки: дата державної реєстрації земельної ділянки; найменування органу, що провів державну реєстрацію земельної ділянки; кадастровий номер земельної ділянки; площа земельної ділянки; цільове призначення земельної ділянки; місцезнаходження земельної ділянки; підстава для внесення запису про нерухоме майно: назва рішення; дата формування рішення; індексний номер рішення; прізвище, ім'я та по батькові державного реєстратора; найменування органу державної реєстрації прав або найменування нотаріальної контори, назва нотаріального округу.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону;наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи; веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна; присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації; видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом; у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень; під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Таким чином, та обставина, що в поданих документах встановлено невідповідність між свідоцтвом про право власності на житло від 07 липня 2006 року та поданим технічним паспортом щодо площі квартири, а саме: згідно свідоцтва площа становить 78,9 кв.м., згідно технічного паспорту - 72,8 кв.м.. а також, в поданому технічному паспорті наявні непередбачені виправлення, не може бути правомірною підставою для відмови у державній реєстрації права власності, водночас, державний реєстратор має передбачені законом повноваження витребувати додаткові документи.

Відтак, позовні вимоги про визнання незаконним та скасування рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління у місті Києві Шевченко Анни Вікторівни від 18 серпня 2014 року № 15201098; зобов'язання Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві повторно розглянути заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) поданою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд не погоджується із вимогою про визнання протиправними дій державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Шевченко Анни Вікторівни, оскільки за результатом розгляду заяв про проведення реєстрації прав відповідач, як державний реєстратор, наділений повноваження щодо відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління у місті Києві Шевченко Анни Вікторівни від 18 серпня 2014 року № 15201098.

3. Зобов'язати Реєстраційну службу Головного управління юстиції у місті Києві повторно розглянути заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) поданою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

4. В решті вимог відмовити.

5. Судові витрати в сумі 48,72 грн. присудити на ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 за рахунок Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник