Справа № 618/1051/14-а
Суддя: Бунін Є. О.
Дата ухвалення: 2015-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №618/1051/14-а
Провадження №2-а/618/2/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року

Дворічанський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Буніна Є.О.,

за участю секретаря Будної О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Дворічна адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу з обслуговування стаціонарного посту №3 РДПС ДАІ ГУМВС України в Харківській області прапорщика міліції Гризлова Сергія Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху,-

встановив:

10 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративною позовною заявою, у якій просив скасувати постанову серії ПС1 №819496 від 16 жовтня 2014 року по справі про адміністративне правопорушення, винесеної інспектором ДПС взводу з обслуговування стаціонарного посту №3 РДПС ДАІ ГУМВС України в Харківській області прапорщиком міліції Гризловим С.М., згідно якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень.

У постанові вказано, що 16 жовтня 2014 року о 12-20 годин ОСОБА_1 на 529 км. автодороги Київ-Харків-Довжанський керував транспортним засобом ТАТА LPT-61, державний номер НОМЕР_1 зі швидкістю 84 км/год. в зоні дії знака 5.45 правил дорожнього руху України в населеному пункті Кам'яна Яруга Чугуївського району Харківської області, де передбачено швидкість не більше 60 км/год. і перевищив швидкість на 24 км/год., чим порушив п.п. 12.9 ПДРУ. Швидкість вимірювалась приладом TRUCAM № 001133.

Позивач вважає постанову у справі про адміністративне правопорушення незаконною та складеною з порушеннями вимог закону. Відповідачем не було у повній мірі дотримано вимог ч.4 ст.256 КУпАП, а саме: при складенні протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, роз'яснюють його права і обов'язки, передбаченні ст..268 КУпАП, згідно якої, особа яка притягується до адміністративної відповідальності, має право: ознайомитися з матеріалами справи, дати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання. Під час винесення оскаржуваної постанови відповідачем не було вказано належні та допустимі докази того, що саме автомобіль позивача рухався з вказаною швидкістю 84 км/год., а не будь-який інший автомобіль, що рухався в той момент поряд.

Незважаючи на пояснення ОСОБА_1 щодо непорушення вимог Правил дорожнього руху, інспектор ДПС склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, а потім постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Судовим розглядом справи встановлено, що 16 жовтня 2014 року інспектор ДПС взводу з обслуговування стаціонарного посту №3 РДПС ДАІ ГУМВС України в Харківській області прапорщик міліції Гризлов С.М. виніс постанову, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 255,00 гривень. Підставою для ухвалення постанови є протокол про адміністративне правопорушення, позивач отримав примірник протоколу.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Обов'язок доказування по зазначеній адміністративній справі законом покладено на відповідача, тобто відповідач повинен довести суду правомірність складання вищезазначеної постанови, таким чином, відповідачем не виконано обов'язку, покладеного на нього законом. Навпаки викладеним обставинам у постанові, позивач зазначив суду, що постанова відносно нього винесена неправомірно, крім того, не відповідають фактичним обставинам, що події мали місце 16 жовтня 2014 року, викладені у постанові порушення, позивач наполягає, що не порушував п.12.9 Правил дорожнього руху України.

При цьому, відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається, з матеріалів справи відповідачем не надано в суд доказів, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та, якими б спростовувались обставини, на які посилається позивач.

Враховуючи, що з протоколу про адміністративне правопорушення та оскаржуваної постанови вбачається, що позивач був не згоден з наявністю факту вчинення ним відповідного правопорушення, суд вважає, що самі по собі протокол та постанова про адміністративне правопорушення не можуть бути беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем.

Згідно ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не доведено законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови.

Приймаючи до уваги приписи ч.1, 3 ст.2, ч.2 ст.71 КАС України, суд вважає, що виносячи постанову по справі про адміністративне правопорушення відповідач діяв з порушенням норм КУпАП, що регламентують порядок притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності, тому позовні вимоги є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.293 КУпАП орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення може прийняти рішення про скасування постанови, і закриття провадження по справі.

Тому, задовольняючи позов, суд скасовує оскаржувану постанову і закриває провадження по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 159-163, 1712 КАС України, ст.ст.247, 296 КУпАП,-

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 №819496 від 16 жовтня 2014 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 (двісті п'ятдесят п'ять) гривень.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КпАП України - закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Є.О. Бунін