Справа № 2а-15181/12/2670
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 січня 2015 року № 2а-15181/12/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Гарник К.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська плодоовочева база"
до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2014 року (відповідно до відмітки служби діловодства суду) Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровська плодоовочева база» (далі по тексту - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (далі по тексту - відповідач) в якому просило суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 15 жовтня 2012 року № 000592260 та № 000602260.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2013 року відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпровська плодоовочева база" в задоволенні адміністративного позову.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 липня 2014 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська плодоовочева база" задоволено частково. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2013 року по справі № 2а-15181/12/2670 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

За результатом автоматичного розподілу, адміністративну справу № 2а-15181/12/2670 передано на розгляд судді Гарнику К.Ю.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 листопада 2014 року адміністративну справу № 2а-15181/12/2670 прийнято до провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 09 грудня 2014 року, яке відкладалось на 16 грудня 2014 року у зв'язку з неявкою представника позивача.

У судовому засіданні 16 грудня 2014 року представник позивача підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його. Представник відповідача заперечив проти позовних вимог.

Керуючись приписами частини 4 статті 122 та частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд завершив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що на підставі наказу від 10 вересня 2012 року № 1297, згідно з підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська плодоовочева база» з питань дотримання податкового законодавства з податку на додану вартість та податку на прибуток при взаємовідносинах з ТОВ «Ентхілл» () за період з 01 березня 201 року по 31 березня 2012 року, за результатом якої складено акт перевірки від 24 вересня 2012 року № 3105/22-621-31923768.

Як висновок проведеної перевірки встановлено наступні порушення:

- пунктів 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 201.1, 201.10 статті 201 Розділу V Податкового кодексу України в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість у сумі 108333,00 грн., в тому числі: за березень 2012 року у сумі 108333,00 грн.;

- підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток у сумі 113750,00 грн., в тому числі за 1 квартал 2012 року у сумі 113750,00 грн.

Податковим повідомленням - рішенням Державної податкової інспекції у Дніпровському районі міста Києва ДПС від 15 жовтня 2012 року №000592260 Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпровська плодоовочева база» збільшено розмір грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 142188,50 грн., в тому числі: за основним платежем - 113750,00 грн., за штрафними санкціями - 28438,50 грн.

Податковим повідомленням - рішенням Державної податкової інспекції у Дніпровському районі міста Києва ДПС від 15 жовтня 2012 року № 000602260 Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпровська плодоовочева база» збільшено розмір грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 162499,50 грн., в тому числі: за основним платежем - 108333,00 грн., за штрафними санкціями - 54166,50 грн.

Позивач не погоджується з висновками Акта перевірки та прийнятими на його підставі податковим повідомленням - рішенням та податковою вимогою й мотивує позовні вимоги тим, що відповідачем не наведено жодного доказу на підтвердження нереальності господарських відносин між ним та ТОВ «Ентхілл».

Заперечення відповідача, співпадають з висновками акта від 24 вересня 2012 року № 3105/22-621-31923768.

Як зазначив Вищий адміністративний суд України в листі від 02 червня 2011 року №742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій між позивачем та ТОВ «Ентхілл», обставини використання придбаних товарів у власній господарській діяльності позивача, встановити спеціальну податкову правосуб'єктність учасників господарської операції (зокрема, чи були платниками податку на додану вартість).

Як свідчать матеріали справи, 12 березня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровська плодоовочева база» (Замовник) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Ентхілл» (Виконавець) укладено Договір № 1 на виконання будівельних робіт, предметом якого є виконання будівельних робіт по вулиці Каховська, 64 в місті Києві у відповідності до умов узгодженого Сторонами кошторису.

Пунктом 1.1 Договору визначено, що мета Договору - забезпечення кваліфікованого, якісного, своєчасного виконання будівельних робіт з метою забезпечення виконання статутної діяльності Замовника та утримання в належному стані необхідної для діяльності Замовника інфраструктури.

Відповідно до пункту 3.1 Договору попередня вартість виконання будівельних робіт обумовлюється кошторисом і становить 650 (шістсот п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп. Остаточний і перелік, обсяг і термін виконання будівельних робіт, що є предметом Договору та оплата узгоджуються Сторонами після закінчення виконання обумовлених робіт і підлягають коригуванню за погодженням Сторін

Згідно зведеного кошторисного рахунку, локального кошторису та акту надання послуг від 30 березня 2012 року № 1603 Товариством з обмеженою відповідальністю «Ентхілл» виконано будівельні роботи по вул. Каховська, 64.

Оплата за надані послуги здійснювалась частково в порядку безготівкового розрахунку, що підтверджують відповідні виписка по особовому рахунку та платіжне доручення № 2007 від 19 квітня 2012 року (410000,00 грн.), частина боргу перед ТОВ «Ентхілл», що залишилась, була переуступлена останнім на користь ПП «Унісон-Дизайн» (копія додаткової угоди до Договору №1 від 12 березня 2012 року додана до матеріалів справи).

В свою чергу, Товариством з обмеженою відповідальністю «Ентхілл» виписано на адресу позивачу податкову накладну від 30 березня 2012 року № 594 на загальну суму 650000,00 грн., в тому числі сума ПДВ - 108333,33 грн.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник. податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

З аналізу статті 198 Податкового кодексу України вбачається, що визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є відповідність податкової накладної порядку її заповнення та подальше використання придбаних товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну.

Як вбачається з обставин справи, позивач в податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2012 року в складі податкового кредиту відобразив суми податку на додану вартість на підставі податкової накладної, виписаної Товариством з обмеженою відповідальністю «Ентхілл» у зв'язку з придбанням підрядних робіт.

Суд звертає увагу, що наявність у покупця належно оформлених документів, необхідних для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих постачальником/продавцем податкових накладних, не є безумовною підставою формування податкового кредиту, у разі недоведенння реальності здійснених господарських операцій та факту використання придбаних товарів/послуг в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Під господарською діяльністю у Господарському кодексі України (стаття 3) розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, податкові накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Таким чином, право на податковий кредит з податку на додану вартість виникає в результаті придбання товарів і послуг з метою використання в господарській діяльності. При цьому операція з придбання повинна бути реальною, тобто повинна мати місце об'єктивна зміна складу активів платника податків.

Крім того, в основі будь-якої реальної господарської операції має лежати економічна мета, тобто бажання платника податків приростити активи за допомогою досягнення господарського ефекту.

У податковому обліку понесені витрати на придбання послуг мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення, тобто первинними документами, що містять інформацію про фактичні господарські операції, розкривають їх зміст та обсяг.

За відсутності достатніх доказів - первинних документів, які б достовірно підтверджували факт здійснення господарської операції, розкривали її зміст та обсяг з метою та в цілях господарської діяльності платника податку, підстави для формування даних податкового обліку - відсутні.

Обґрунтовуючи необхідність придбання послуг у Товариства з обмеженою відповідальністю «Ентхілл», позивачем зазначено, що згідно Договору купівлі продажу майнового комплексу № 385/45-КП від31 березня 2006 року, останнім придбано цілісний майновий комплекс оптово-роздрібної плодоовочевої бази Дніпровського району, за адресою: 02002, місто Київ, вул. Каховська, 64 (копія договору купівлі - продажу та відповідній акт передачі комплексу міститься в матеріалах справи).

Позивач зазначає, що на виконання Договору № 1 ремонту покрівлі будівлі складу) ТОВ «Ентхілл» подало заявку на необхідні матеріали (копія долучена до матеріалів справи) на суму 650 000 гривень.

Заявлені матеріали позивач придбав у ТОВ «СВН-Антарекс» (копії договору, специфікації податкової накладної на всю суму, акту наданих послуг (продаж буд. матеріалів) та видаткової накладної з відміткою про прийняття цих матеріалів на зберігання містяться в матеріалах справи.

Таким чином, як стверджує представник позивача, будівельні роботи замовлені позивачем з метою використання цілісного майнового комплексу оптово-роздрібної плодоовочевої бази у власній господарській діяльності.

Проте, матеріали справи не містять доказів на підтвердження вищезазначених доводів, а саме факту здійснення (реальність) господарських операцій між позивачем та ТОВ «Ентхілл», обставини використання придбаних товарів у власній господарській діяльності позивача.

Позивачем не надано доказів виконання будівельних на комплексі оптово-роздрібної плодоовочевої бази безпосередньо ТОВ «Ентхілл».

Матеріали справи не містять кінченого результату наданих послуг. Також, вищезазначений перелік послуг (будівельні роботи) є досить широким та не вичерпним, а тому встановлення яких саме послуг замовлялось позивачем не вбачається можливим.

Позивач зазначає, що будівельні матеріали необхідні для виконання будівельних робіт ТОВ «Ентхілл» придбавались позивачем у ТОВ «СВН-Антарекс», проте відсутні копії товарно-транспортних накладних, подорожніх листів, довіреностей, які б свідчили про транспортування та відвантаження будівельних матеріалів на об'єкти будівництва.

Також, позивачем не надано копій перепусток працівників ТОВ «Ентхілл» на об'єкт будівництва - майновий комплекс оптово-роздрібної плодоовочевої бази Дніпровського району, за адресою: 02002, місто Київ, вул. Каховська, 64.

При цьому, наявна у матеріалах справи податкова накладна містить лише загальну назву - на виконання будівельних робіт по вул. Каховська, 64, без деталізації змісту та обсягу таких послуг; не містять інформації про посаду, прізвище та ініціали особи, яка їх підписала, або іншої інформації, що дала б змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарських операції та наявність у неї відповідних повноважень, а відтак в силу наведених вище правових норм такі документи не є належно оформленими первинними документами для підтвердження факту правомірності формування податкового кредиту з ПДВ.

Наявні в матеріалах справи докази не дають змогу ідентифікувати участь ТОВ «Ентхілл» у виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва - майновий комплекс оптово-роздрібної плодоовочевої бази Дніпровського району, за адресою: 02002, місто Київ, вул. Каховська, 64.

Суд звертає увагу, що матеріали справи не місять доказів наявності у ТОВ «Ентхілл» трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності.

Зокрема, згідно відповіді УПФ в Дарницькому районі м. Києва від 22 січня 2013 року № 358/04, отриманого на судовий запит, ТОВ "Ентхілл" знято з обліку 20 червня 2012 року у зв'язку з переходом до УПФ в Комунарському районі м.Запоріжжя; останній звіт подано за листопад 2011 року на одного працівника ОСОБА_2.

Доказів залучення ТОВ «Ентхілл» інших працівників суду не надано, до матеріалів справи не долучено.

Беручи до уваги надану УПФ в Дарницькому районі м. Києва інформацію, з якої вбачається недостатність необхідних трудових ресурсів для виконання ТОВ "Ентхілл" будівельних робіт за договором від 12 березня 2012 року № 1, а також з огляду відсутність у справі доказів фактичного здійснення будівельних робіт ТОВ «Ентхілл» та доказів залучення третіх осіб, суд дійшов висновку про недоведеність фактичного здійснення будівельних робіт ТОВ "Ентхілл".

З урахуванням викладеного, лише формальна наявність у справі акта про надання послуг і податкової накладної, а також здійснення грошових платежів на суму 410000 грн., не є достатнім та беззаперечним документальним і фактичним підтвердженням поставки ТОВ «Ентхілл» робіт і не дає можливість суду дійти обґрунтованого й переконливого висновку про фактичне проведення господарських операцій, що вказує на відсутність підстав для формування валових витрат і податкового кредиту.

Як встановлено перевіркою позивачем задекларовано у складі валових витрат за 1 кв. 2012 року 541665 грн. та у складі податкового кредиту з ПДВ за березень 2012 року 108333 грн., нарахованих по операціям з ТОВ «Ентхілл».

Перевіркою встановлено, що вказані суми валових витрат і податкового кредиту, сформовано позивачем на підставі акта надання послуг від 30 березня 2012 року № 1603 та податкової накладної ТОВ «Ентхілл» від 30 березня 2012 № 594 на загальну суму 650000 грн. (у т.ч. ПДВ - 108333 грн.), складених на підтвердження придбання позивачем будівельних робіт згідно з договору від 12 березня 2012 року № 1, укладеного з ТОВ "Ентхілл" (Виконавець).

Відповідач не взяв до уваги вказані документи та дійшов висновку про відсутність належного документального підтвердження здійснення господарської операції з виконання будівельних робіт. Даний висновок зроблено на підставі акта ДПІ у Дарницькому районі м. Києва ДПС від 06 липня 2012 року № 400/23-60/37331553 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Ентхіл» за період 19 грудня 2011 року - 06 липня 2012 року, в якому серед іншого вказано про наявність висновку спеціаліста від 27 червня 2012 року № 298, згідно з яким підписи від імені ОСОБА_1 в наданих на дослідження документах (копія заяви ОСОБА_1, копія наказу № 19/12-11 про призначення, копія довіреності від 19 грудня 2011 року, копія протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Ентхілл») виконані не ним, а іншою особою, а також у зв'язку з наявністю пояснень ОСОБА_1 про те, що він не підписував фінансово-господарських документів ТОВ "Ентхілл". Копії зазначених документів наявні у справі.

Однак, суд вважає даний висновок відповідача необґрунтованим, оскільки зазначені матеріали, які стали підставою для такого висновку, є неналежними і недостатніми доказами для беззаперечного підтвердження факту недійсності підписів ОСОБА_1 у наданих до перевірки і до суду документах.

Так, ні договір від 12 березня 2012 року №1, ні акт надання послуг від 30 березня 2012 року № 1603, ні податкова накладна ТОВ «Ентхілл» від 30 березня 2012 року № 594 не були предметом дослідження спеціаліста і не відображені у висновку спеціаліста Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру сектору при ГУ МВС України в м. Київській області Майданіка А.В. від 27 червня 2012 року № 298, тому цей висновок є неналежним і недопустимим доказом по даній справі і не береться судом до уваги. Окрім того, податкова накладна ТОВ "Ентхілл" містить підписи іншої особи - ОСОБА_4, який в акті про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Ентхілл" значиться його керівником.

Враховуючи викладене з огляду на відсутність інших належних доказів, які б документально підтверджувала недійсність підписів ОСОБА_1 у наявних у справі документах, суд вважає заперечення відповідача із вказаних ним причин необґрунтованими.

Скасовуючи постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2013 року по справі № 2а-15181/12/2670, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, в ухвалі від 16 липня 2014 року, зазначила: «З метою дослідження фактичного виконання господарських операцій необхідно аналізувати умови договорів позивача з контрагентом, а також досліджувати всі первинні бухгалтерські документи.

Натомість, в порушення вимоги процесуального законодавства щодо з'ясування усіх обставин у справі, судами попередніх інстанцій вищезазначене залишено поза увагою та не з'ясовано у повному обсязі обставин щодо реальності господарських операцій позивача з контрагентом.

При новому розгляді суди повинні також врахувати, що "добросовісний платник податків" не може нести відповідальність за неправомірні дії постачальників товару чи зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на формування податкового кредиту. Лише достовірне встановлення в ході судового розгляду на підставі належних доказів факту узгодженості дій платника податків з недобросовісним постачальником з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальника чи сприяння ухиленню постачальником товару від виконання податкових зобов'язань може слугувати підставою для відмови у праві на формування податкового кредиту. При цьому такі висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а можуть ґрунтуватися лише на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону».

Частиною 5 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

З урахуванням вищезазначених висновків, судом враховано що згідно акту усунення помилок від 23 травня 2013 року та пояснень позивача, локальному кошторису № 2-1-1 від 27 червня 2012 року, зведеному кошторисному розрахунку вартості будівництва від 27 червня 2012 року, видатковій накладній № РН-0007435 від 25 червня 2012 року виявлено помилки, а саме помилково зазначені інші дати складання, ніж дійсні дати складання цих документів, зокрема, - дата складання Локального кошторису №2-1-1 та Зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва - 12 березня 2012 року, видаткова накладна РН-0007435 від 30 березня 2012 року.

Разом з тим, під час нового розгляду позивачем не надано додаткових доказів факту здійснення (реальність) господарських операцій між позивачем та ТОВ «Ентхілл», обставини використання придбаних товарів у власній господарській діяльності позивача, встановити спеціальну податкову правосуб'єктність учасників господарської операції (зокрема, чи були платниками податку на додану вартість).

Суд зазначає, що дослідивши подані позивачем докази та оцінивши їх у сукупності з іншими матеріалами справи, суд дійшов висновку про їх недостатність для підтвердження реальності (фактичності) здійснення господарських операцій.

За таких обставин, аналізуючи наведені норми чинного законодавства та наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість висновків контролюючого органу про порушення пунктів 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 201.1, 201.10 статті 201 Розділу V, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України.

Таким чином, податкові повідомлення - рішення від 15 жовтня 2012 року № 000592260 та № 000602260 не підлягають скасуванню. Окремо слід зазначити про правомірність застосування до позивача штрафу в розмірі 50%, від суми заниження, оскільки 05 жовтня 2011 року позивачу виносилося податкове повідомлення-рішення № про донарахування грошових зобов'язань.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві доведена правомірність та обґрунтованість прийняття спірних податкових повідомлень-рішень з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська плодоовочева база» не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська плодоовочева база» відмовити.

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник