Справа № 754/19999/14-а
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

29 січня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Вівдиченко Т.Р.

Суддів: Бєлової Л.В.

Гром Л.М.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва на постанову Деснянського районного суду м.Києва від 17 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов"язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про визнання дій неправомірними щодо відмови у перерахунку пенсії, зобов"язання здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань.

Постановою Деснянського районного суду м.Києва від 17 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва та отримує пенсію державного службовця обчислену з урахуванням 88 % суми заробітної плати.

26 листопада 2014 року позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва області із заявою про перерахунок пенсії та включення до розрахунку пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, відповідно до довідки про складові заробітної плати № 1268 від 02 червня 2011 року, виданої Державною податковою адміністрацією України.

Листом від 27 листопада 2014 року № 6642/09/Д-877 відповідач відмовив ОСОБА_3 у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням інших виплат, у зв'язку з відсутністю підстав.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії протиправними, позивач звернувся з позовом до суду.

В силу ст. 2 Закону України "Про оплату праці" від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР, структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Статтею 33 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

З вищенаведеного слідує, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входить до системи оплати праці державного службовця.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII передбачено види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсії.

Так, згідно ч.1 ст. 66 вищевказаного Закону, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Крім того, статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом, були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Колегія суддів вказує, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суми виплат з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема матеріальна допомога та індексація заробітної плати, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність врахування при перерахунку пенсії позивачу сум матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04 березня 2014 року у справі № 21-3а14 та ухвалі Вищого адміністративного суду України від 12 лютого 2014 року № К/800/34455/13.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому скасуванню не підлягає .

Відповідно до ч.10 ст.183-2 КАС України, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає, як таке, що постановлене за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції в справах, розгляд яких передбачено п. 2 ч. 1 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 183-2, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м.Києва від 17 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.