Справа № 826/8209/13-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

21 січня 2015 року м. Київ К/800/11242/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 вересня 2013 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2014 року

у справі № 826/8209/13-а

за позовом 1) ОСОБА_5,

2) ОСОБА_4

до арбітражного керуючого Саричевої Наталії Вячеславівни

про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2013 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до арбітражного керуючого Саричевої Наталії Вячеславівни, яким просили визнати дії відповідача по відмові у наданні згоди на проведення реєстраційних дій незаконними, зобов'язати арбітражного керуючого Саричеву Наталію Вячеславівну надати їм згоду на проведення державної реєстрації змін до установчих документів приватного підприємства «Сімор».

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 вересня 2013 року у справі №826/8209/13-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2014 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Обґрунтовуючи свою правову позицію, окружний та апеляційний адміністративні суди виходили з того, що арбітражний керуючий правомірно відмовив у наданні згоди на проведення державної реєстрації змін до установчих документів, отже позивачами правомірність їх вимог не доведена.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_4 звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить вказані вище судові рішення скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Враховуючи неприбуття в судове засідання сторін, належних чином повідомлених про дату, час і місце касаційного розгляду, справу розглянуто в порядку письмового провадження, що передбачено пунктом 2 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Позивачі звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва в порядку адміністративного судочинства за захистом їх порушених прав.

В якості предмету та підстави позовних вимог ОСОБА_5 та ОСОБА_4 визначили незаконність дій арбітражного керуючого Саричевої Наталії Вячеславівни щодо відмові у наданні згоди на проведення реєстраційних дій. Просили зобов'язати арбітражного керуючого Саричеву Наталію Вячеславівну надати їм згоду на проведення державної реєстрації змін до установчих документів приватного підприємства «Сімор».

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За змістом частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Згідно статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», арбітражний керуючий - це фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

У відповідності до частин 1, 2 статті 4 Стаття Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», арбітражні керуючі є суб'єктами незалежної професійної діяльності. Арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) з моменту винесення ухвали (постанови) про призначення його арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства - боржника.

На підставі наведених вище норм права, судова колегія Вищого адміністративного суду України вважає, що арбітражний керуючий Саричева Наталія Вячеславівна, як арбітражний керуючий ПП «Сімор», не є суб'єктом владних повноважень в розумінні статей 3, 17 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки вона є службовою особою підприємства - боржника.

Як визначено пунктом 2 частини 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, господарським судам підвідомчі справи про банкрутство.

Вказана вище процесуальна норма кореспондується з частиною 1 статті 9 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», за приписами якої справи про банкрутство юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

З огляду на викладене, спір в даній справі відноситься до господарської юрисдикції.

Згідно з частиною 1 статті 228 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи, що підстави для розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства відсутні, касаційний суд вважає за необхідне провадження у справі закрити.

Керуючись статтями 220, 222, 223, частиною 1 статті 228, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 вересня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2014 року у справі №826/8209/13-а - скасувати.

Провадження у справі №826/8209/13-а за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_4 до арбітражного керуючого Саричевої Наталії Вячеславівни про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії - закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т.Г. Стрелець

Судді