Справа № 802/3997/14-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/3997/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Дончик В.В.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

27 січня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Матохнюка Д.Б.

секретар судового засідання:Сокольвак Ю.В.,

за участю :

представника позивача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держземагенства у Вінницькій області про визнання незаконним рішення та зобов'язання вчинити певні дії ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держземагенства у Вінницькій області про визнання незаконним рішення та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року в задоволенні даного адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю, посилаючись при цьому на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Представник позивача в судовому засіданні 27 січня 2015 року апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, просив вимоги, що в ній викладені, задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про дату, місце та час судового розгляду повідомлений належним чинном.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання однієї з сторін, належним чином повідомленого про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та пояснення представника позивача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_4 звернувся з клопотанням до Головного управління Держземагентства у Вінницькій області про надання земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення (ріллі) в оренду строком на 25 років з метою ведення фермерського господарства, а саме 18,9153 га (землі запасу) з кадастровим номером :01:000:0445, що розташована на території Конівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області за межами населеного пункту(а.с. 10).

Листом №31-2-0.3-9468/2-14 від 31.10.2014 року Головне управління Держземагентства у Вінницькій області повідомило ОСОБА_4 про відмову у прийнятті позитивного рішення, у зв'язку з тим, що дана земельна ділянка включена до переліку земельних ділянок, права на які виставляються на земельні торги та про неможливість надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки (а.с. 11).

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача позивач звернувся за захистом порушених прав.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду в задоволенні вказаного адміністративного позову відмовлено.

Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок передачі земельних ділянок в оренду врегульовано главою 19 Земельного кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 123 Земельного кодексу України зазначено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Земельні ділянки державної та комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна, що перебувають у державній чи комунальній власності, передаються особам, зазначеним у пункті "а" частини другої статті 92 цього Кодексу, лише на праві постійного користування.

Частиною 2 статті 123 Земельного кодексу України передбачено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Статтею 134 Земельного кодексу України, земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Абзацом 16 ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України вказано, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі зокрема, передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів, для сінокосіння і випасання худоби, для городництва.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно наказу Держземагенства України від 15.10.2014 №328 визначено, що за результатами аналізу матеріалів інвентаризації, іншої землевпорядної документації, звернень фізичних та юридичних осіб, зокрема щодо надання в оренду земельних ділянок для ведення фермерського господарства та ведення особистого селянського господарства скласти, затвердити та оприлюднити на офіційному сайті Держземагентства України переліки земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги, включаючи несформовані земельні ділянки, що мають бути об'єктами землеустрою під час підготовки відповідних лотів до продажу (крім тих, на яких розташовано нерухоме майно, або тих, які на законних підставах знаходяться у користуванні заявників, або тих, щодо яких надано дозвіл на розроблення відповідної документації із землеустрою або станом на 15 жовтня 2014 року у відповідному головному управлінні вже зареєстровано клопотання про надання такого дозволу) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

На виконання вищевказаного наказу Головним управлінням Держземагенства у Вінницькій області було прийнято наказ №135 від 28.10.2014 р. "Про внесення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності до переліку права оренди на які може бути реалізовано на земельних торгах", у зв'язку з чим земельну ділянку площею 18,9153 га (кадастровий номер :01:000:0445), яка розташована на території Конівської сільської ради Могилів-Подільського району внесено до переліку земельних ділянок, які виставляються на земельні торги.

При формуванні даного переліку відповідачем було враховувано, що станом на 15 жовтня 2014 року у головному управлінні не було зареєстровано жодних клопотань про надання дозволу на розробку документації із землеустрою, а також те, що вищевказана земельна ділянка не була передана у користування.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до відповідача з клопотанням про надання земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства 15.10.2014 року, яке разом із додатковими документами, а саме графічними матеріалами (викопіювання з кадастрової карти), копією диплому, копією паспорта та ідентифікаційного коду, на думку позивача, надійшло на адресу відповідача 16.10.2014 року.

Однак, при дослідженні всіх наявних матеріалів справи судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що дана заява позивача була зареєстрована у Головному управлінні Держземагенства у Вінницькій області 20.10.2014 року (а.с. 52), у зв'язку з чим дане клопотання позивача не було враховане при формуванні даного переліку.

Також, частиною 3 статті 136 Земельного кодексу України встановлено, що земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Статтею 123 Земельного кодексу України передбачено порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування. Згідно ч. 3 вказаної норми встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Згідно ч. 2 ст. 7 Закону України "Про фермерське господарство" заяву громадянина про надання земельної ділянки у власність або в оренду районна або міська державні адміністрації або орган місцевого самоврядування розглядають у місячний строк.

Наведеними вище нормами чітко встановлений місячний строк на розгляд заяв.

При аналізі вищезазначених норм суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що відповідачем не були порушенні строки розгляду заяви позивача та вчасно здійснено розгляд клопотання про надання земельних ділянок в оренду відповідно до вимог чинного законодавства.

На підставі вищевикладеного суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що Головним управлінням Держземагенства у Вінницькій області правомірно та в належні строки надана відповідь позивачу щодо розгляду клопотання про надання земельних ділянок в оренду, тобто відповідач діяв в спосіб та в межах, визначених Конституцією України та Законами України.

В силу вимог ст. 71 КАС України, позивачем не доведено, а в суді апеляційної інстанції знайшло своє підтвердження обгрунтованості дій Головного управління Держземагенства у Вінницькій області, що стало підставою для звернення до суду.

За таких обставин, судова колегія вважає, що суд першої інстанції в повній мірі належно надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, у зв'язку із чим, ухвалив законне та обгрунтоване рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 28 січня 2015 року .

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М.

Матохнюк Д.Б.