Справа № 664/4347/14-а
Суддя: Заславець Н. В.
Дата ухвалення: 2015-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 664/4347/14-ц
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2015 року Цюрупинський районний суд

Херсонської областi

у складi:

головуючого суддi Заславець Н.В.

при секретарi Бондаревій Т.К.

за участю позивача ОСОБА_3,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залi суду в м. Цюрупинську адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до начальника ВДАІ з обслуговування м. Глухова та Глухівського району УМВС України в Сумській області Калініна Олександра Юрійовича та Відділення ВДАІ з обслуговування м. Глухова та Глухівського району УМВС України в Сумській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3звернувся до суду з адміністративним позовом до начальника ВДАІ з обслуговування м. Глухова та Глухівського району УМВС України в Сумській області Калініна О.Ю. та Відділення ВДАІ з обслуговування м. Глухова та Глухівського району УМВС України в Сумській області про скасування як незаконної постанови у справі про адміністративне правопорушення від 19 28.10.2014 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 121-1 КУпАП

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримавв і суду пояснив, що відповідачем 27.10.2014 року представниками прикордонної служби відносно нього складено протокол про адміністратвине правопорушення за ст. 121-1 КупАП, зокрема у зв*язку з невідповідністю номера кузова його автомобіля марки «ОРЕL -Vіvаго», д.н.з. НОМЕР_3 А 28.10.2014 року на підставі вказаного протоколу начальником ВДАІ з обслуговування м. Глухова та Глухівського району УМВС України в Сумській області Калініним О.Ю. на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за невиконання вимог п. 32.2 ПДР України за ст. 121-1 КУпАП. Вказану постанову і протокол вважає незаконними і необгрунтованими через ноповноту з'ясування всіх фактичних обставин, з допущенням грубих помилок щодо змісту постанови, а також відсутності з його боку вчинення самого факту правопорушення. По суті спору пояснив, що відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 13.12.2013 року номер кузова вказано «НОМЕР_5», а на транспортному засобі фактично номер кузова - «НОМЕР_5», тобто при внесені даних до комп*ютера при відновленні йому у 2013 році викраденого свідоцтва працівником реєстраційної служби у номері кузова було здійснено описку і помилково проведено заміну у двох випадках англійської літери «B» на літеру «D». Вказана заміна була проведена за його відсутності і не за місцем проживання, оскільки вперше транспортний засіб після ввезення в Україну було зареєстровано на території Волинської області, де було допущено описку, а при постановці на облік в Цюрупинському МРЕВ вказана описка не була виявлена і не виправлена. Після складення протоколу він провів експертизу, за висновком якої будь-якого підроблення номера кузова та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу не встановлено. Крім того, у нього є первинна довіреність на право управління і розпорядження транспортним засобом, з якої видно, що номер кузова в ній вказано правильно - НОМЕР_5. На даний час йому повторно проведено заміну свідоцтва про реєстрацію із зазначенням номера кузова, відповідного даним транспортного засобу. Також звернув увагу суду на те, що відповідачем у постанові у державному номерному знаку його транспортного засобу. НОМЕР_3 теж допущено описку у серії і фактично постанова стосується зовсім іншого транспортного засобу - НОМЕР_3 , що просить врахувати при прийнятті рішення.

Відповідач Калінін О.Ю. та представник відповідача Відділення ВДАІ з обслуговування м. Глухова та Глухівського району УМВС України в Сумській області в судове засідання не з*явилися. До суду надіслано заперечення на позов , а також клопотання про розгляд справи за сідсутності відповідача. Неявка відповідача не є перешкодою розгляду справи. У запереченні відповідач не визнав позов і зазначив, що у позовній заяві не наведено підстав для визнання незаконної постанови та скасування її. Крім того, вказав, що перед отриманням свідоцтва про реєстрацію ТЗ (після огляду ТЗ) особі надається бланк заяви з зазначеними даними, які будуть вноситися до свідоцтва про реєстрацію ТЗ, в якій власник ТЗ перевіряє правильність внесених даних про її особу та дані на транспортний засіб. Після чого ставить власний підпис, що свідчить про правильність внесених даних, що передбачено наказаом МВС України N379 від 11.08.2010 «Про затвердження Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них». Також вказав, що ним при винесені постанови була також допущена описка у серії транспортного засобу, виходячи з того , що серія «ВМ» належить реєстрації транспортних засобів Сумської області, де складався протокол. Згідно ст.36 Закону України «Про дорожній рух» забороняється експлуатація транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах. Статтею 121-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за експлуатацію водієм транспортного засобу, ідентифікаційний номер складової частини якого не відповідає записам у реєстраційному документі. При розгляді справи 28.10.2014 року під час розгляду даної справи гр. ОСОБА_3 ніяких доказів чи клопотань по справі не надавав, що підтверджено його підписом у постанові, тому ним відповідно до ст.ст. 222, 245, 251, 276, 280 КУпАП і з урахуванням ст.ст.ЗЗ, 34 КУпАП, було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення від 28.10.2014року про притягнення його до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді мінімального розміру штрафу на суму 255,00 гривень. Дане порушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, власним поясненням гр. ОСОБА_3 та фотофіксацією реєстраційного документа і ідентифікаційного номеру ТЗ.

Свідок ОСОБА_6 суду показав, що працює фахівцем в МРЕВ ДАІ м. Цюрупинська і ситуація із помилкою у номері кузова гр. ОСОБА_3 йому відома, оскільки він особисто займався питанням з виправленням свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. При постановці на оьблік трансопртного засобу у них в МРЕВ не було експерта і експертиза трансопртного засобу не була проведена, при цьому власник не наполягав на її проведені, тому вказана невідповідність і не була виявлена. Відомості щодо даних на кожен транспортний засіб заносяться в Національну автоматизовано-інформаційну систему Департаменту Державної автомобільної інспекції МВС України. При видачі свідоцтва вперше Луцьким МРЕВ 20.04.2011 року було допущено описку, яку вони при постановці трансопртного засобу на облік в м. Цюрупинську не виявили, в чому вини власника транспортного засобу немає. Процедура внесення виправлення є складною і неможлива без дозволу Департаменту неможливо внести виправлення у правовстановлюючий документ. І лише після проведення експертизи було виправлено описку, допущену недбалим працівником МРЕВ і ОСОБА_3 видано нові документи.

Заслухавши позивача, допитавши свідка, дослідивши заперечення і матеріали справи , суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно оскаржуваної постанови від 28.10.2014 року (а.с. 5) про адміністративне правопорушення: «громадянин України ОСОБА_3 27.10.2014 року близько 21 год. 16 хв. керуючи автомобілем марки «ОРЕL -Vіvаго», д.н.з. НОМЕР_3 , прибув в пункт пропуску «Бачівськ» на виїзд з території України». В ході поглибленого огляду транспортного засобу працівниками прикордонної служби було виявлено неспівпадання деяких ідентифікаційних номерів складових частин на ТЗ з записами в реєстраційних документах: відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 13.12.2013 року номер кузова вказано «НОМЕР_5», а на транспортному засобі фактично номер кузова - «НОМЕР_5», транспортний засіб у розшуку не значиться. Ознак підробки номера кузова та свідоцтва про реєстрацію ТЗ не має»(а.с.5). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію позивач є власником транспортного засобу марки «ОРЕL -Vіvаго», д.н.з. НОМЕР_3(а.с.7), номер кузов якого відповідно до висновку експерта від 31.10.2014 року за №22/252/544 - «НОМЕР_5» (а.с.9). Судом встановлено, що виявлена прикордонниками невідповідність у реєстраційному документі та у номері кузова була допущена працівниками ДАІ при першій постановці на реєстрацію ТЗ Луцьким ДАІ у Волинській області, яку при постановці на облік у Цюрупинському РЕП ДАІ в Херсонській області не виявлено і не виправлено, а ОСОБА_3, як власнику транспортного засобу, було видано свідоцтво про реєстрацію з помилкою у номері кузова. Тобто, власником трансопртного засобу не були внесені ніякі виправлення, підроблення номеру кузова транспортного засобу та правовстановлюючого документа на автомобіль.

Відповідно до п.32.2 ПДР України заборонено, в тому числі в умовах спеціалізованих підприємств, які займаються ремонтом та технічним обслуговуванням транспортних засобів, внесення змін в ідентифікаційні номери і номерні таблички кузова, або шасі (рами), двигуна транспортного засобу , а також їх знищення (перенесення, закріплення, відновлення і т.п.) без попереднього узгодження без Державтоінспекції.

Диспозицією статті 121-1 КУпАП, яка є бланкетною нормою, передбачена відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, а саме: за експлуатацію транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають у записам у реєстраційних документах, знищені або підроблені.

Відповідачем при винесенні постанови зазначено, що ОСОБА_3 порушено п.32.2 ПДР, однак під час складання протоколу і винесення постанови було встановлено, що ОСОБА_3 здійснював експлуатацію транспортним засобом, що відповідачем Калініним О.Ю. визнано, у якому не було виявлено підроблення номерів агрегатів, свідоцтва про реєстрацію, а встановлено невідповідність ідентифікаційного номеру кузова запису у реєстраційному документі, за що передбачено відповідальність відповідно до ст. 36 ЗУ « Про дорожній рух» , на яку відповідач у постанові не послався.

Зважаючи на встановлене, суд приходить до висновку, що відповідачем при винесені постанови було порушено норми матеріального права і посилання на п. 32.2. ПДР України є неправильним, оскільки в діях позивача не встановлено порушення, вказаного зазначеним пунктом ПДР. Крім того, відповідачем допущено описку у державному реєстраційному номері транспортного засобу, яким керував позивач, вказану описку не виправлено. Також відповідач послався на протокол та фотофіксацію правопорушення, як на докази про вчинення адміністративного правопорушення, однак згідно заяви інспектора ВДАІ м. Цюрупинська Клімакова О.В. від 23.01.2015 року матеріали адміністративного правопорушення, в тому числі, постанова, протокол тощо до ВДАІ м. Цюрупинська не надходили. До заперечення на позов відповідач, який послався на вказані докази, їх не долучив. Під час судового розгляду справи позивач заперечив отримання ним копії протоколу про адміністративне правопорушення від 27.10.2014 року.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, показаннями свідків, показаннями технічних приладів чи засобів, фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовувалися при нагляданні за виконанням правил норм і стандартів, що стосуються забезпечення дорожнього руху.

Доказів на підтвердження складання протоколу і проведення фотофіксації не встановлено. Виявлені невідповідність нормам матеріального права та інші помилки, допущені у постанові, при розгляді вказанаго спору не можуть бути усунуті судом.

Відповідно до положень ч.2 ст.71 КАС обов*язок доказування у випадку заперечення проти позову покладається на відповідача.

Таким чином, суд вважає, що встановлені порушення норм матеріального права при винесені постанови спростовують зазначене у ній і свідчать про неправильність застосування нормативного акту, а також невручення копії протоколу та ненадання доказів щодо фотофіксації правопорушення на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, є підставою для скасування оскаржуваної постанови, як незаконної. Тому суд задовольняє заявлені вимоги позивача в частині скасування постанови.

Виходячи з відсутності позовних вимог до відповідача - Відділення ВДАІ з обслуговування м. Глухова та Глухівського району УМВС України в Сумській області, провадження в справі в цій частині підлягає закриттю.

Витрати по справі в даному разі слід віднести на позивача за його згодою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 71, 86, 112, 159-163, 171-2 КАС України, 121-1, 251, 255, 256,ч.2 ст.257, 283,287-289 КУпАП України, ЗУ «Про дорожній рух», суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі в частині позову ОСОБА_3 до Відділення ВДАІ з обслуговування м. Глухова та Глухівського району УМВС України в Сумській області закрити з підстав відсутності заявлених вимог.

Визнати протиправною та скасувати як незаконну постанову від 28.10.2014 року, винесену начальником ВДАІ з обслуговування м. Глухова та Глухівського району УМВС України в Сумській області Калініним Олександром Юрійовичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 121-1 КУпАП.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає

Суддя (підпис) Н.В. Заславець

Згідно з оригіналом.

Суддя Заславець Н.В.