Справа № 426/1759/14-а
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2015-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Гашинська О.А.
Суддя-доповідач - Ханова Р.Ф.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року справа №426/1759/14-а

зал судового засідання № 1 у приміщенні суду за адресою: м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді: Ханової Р. Ф.

суддів: Гайдара А.В.

Яковенка М.М.

розглянувши в порядку

письмового провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на постанову Сватівського районного суду Луганської області

від 27 листопада 2014 року

по адміністративній справі №426/1759/14-а (суддя Гашинська О.А.)

за позовом ОСОБА_3

до Управління соціального захисту населення Сватівської

районної державної адміністрації

третя особа Служба у справах дітей Сватівської районної державної

адміністрації

про визнання рішення недійсним та зобов'язання

вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (надалі позивач) звернулася у вересні 2014 року до суду першої інстанції з позовом до Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації (надалі відповідач), в якому просила визнати недійсним рішення відповідача від 11.08.2014 року № 521 про відмову позивачу у наданні державної соціальної допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплату державної соціальної допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, з 01 липня 2014 року, враховуючи відомості Декларації про доходи від 10 вересня 2014 року (арк. справи 21, 22).

26.11.2014 року позивач надала до місцевого суду заяву про зміну позовних вимог, в якій просила визнати недійсним рішення відповідача від 11.08.2014 року № 521 про відмову позивачу у наданні державної соціальної допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплату державної соціальної допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, з 01 липня 2014 року, враховуючи відомості зазначені у заяві від 14.11.2014 року (арк. справи 71, 72).

Позов обґрунтовує тим, що для призначення спірної допомоги відповідач вимагає надання довідки про отримані (неотримані) аліменти на дитину, однак у зв'язку з проведенням антитерористичної операції, зокрема в м. Перевальску, де розташований орган, який повинен надати цю довідку, останню отримати уявляється не можливим. Тому позивач просить нарахувати їй спірну допомогу без врахування цієї довідки, та крім того зазначає, що аліменти на дитину за січень-червень 2014 року не отримувала.

Постановою суду першої інстанції від 27 листопада 2014 року позовні вимоги задоволені частково. Визнано недійсним рішення Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації від 11.08.2014 року № 521 про відмову позивачу у наданні державної соціальної допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування. Зобов'язано Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації розглянути заяву позивача від 14.11.2014 року про призначення державної соціальної допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування відповідно до встановленого законодавством порядку (арк. справи 77-79). В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення відповідача є незаконним, оскільки прийнято з порушенням встановленого законом порядку. Відмовляючи в частині позовних вимог про зобов'язання відповідача здійснити нарахування та виплату спірної допомоги на підставі заяви від 14.11.2014 року, суд виходив з того, що оскільки заява позивача була розглянута відповідачем в порядку Закону України «Про звернення громадян» та рішення в установленому спеціальним законодавством прядку не приймалося, тому суд вирішив зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 14.11.2014 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції позивачем подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог та зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплату державної соціальної допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування з 01.07.2014 року, враховуючи відомості зазначені у заяві про ОСОБА_3 від 14.11.2014 року (арк. справи 52, 53).

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Апеляційний розгляд здійснюється відповідно до пункту другого частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

За правилами частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Сватівського районного суду Луганської області від 17.11.2005 року у справі № 2о-118-06 ОСОБА_3 призначено опікуном малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк. справи 6, 7).

З довідки Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації від 10.09.2014 року № 248 вбачається, що позивач перебуває на обліку відповідача та за період січень-червень 2014 року отримувала державну соціальну допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування у розмірі 2572,00 грн. щомісячно (арк. справи 11).

З рішення Перевальського районного суду Луганської області від 22.09.2006 року у справі № 2-914 вбачається, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 позбавлено батьківських прав відносно ОСОБА_4 та на користь останньої присуджено виплату аліментів з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до досягнення дитиною повнолітнього віку (арк. справи 8).

10.07.2014 року позивач звернулася до відповідача з заявою про призначення допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, та в цей же день позивача повідомлено про необхідність надати довідку про отримані (неотриманні) аліменти на дитину у строк до 10.08.2014 року, про що мається відповідний запис у заяві. Заява оформлена на бланку, затвердженому Наказом Мінсоцполітики України від 22.02.2012 року № 96 (арк. справи 73)

Рішенням відповідача від 11.08.2014 року № 521 позивачу відмовлено у призначенні допомоги, у зв'язку з ненаданням повного пакету документів, зокрема, довідки про отримання аліментів на дитину (арк. справи 14).

14.11.2014 року позивач звернулася до відповідача в порядку Закону України «Про звернення громадян» з заявою про можливість розглянути питання призначення спірної допомоги з 01.07.2014 року з урахуванням листа Мінсоцполітики України від 12.11.2014 року № 3416/0/5/14-36. Відповідь просила надати до 17.11.2014 року (арк. справи 62).

17.11.2014 року позивачу з поставленого ним питання відповідачем надано відповідь № 06/0-18/2/71, в якій зазначено, що лист Мінсоцполітики, на який посилається позивач, носить роз'яснювальний характер та не є обов'язковим для застосування у спірних правовідносинах. В частині призначення допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, відповідач зазначив, що звернувся до Мінсоцполітики з клопотанням про ініціювання внесення змін до законодавства, яке регулює спірні правовідносини (арк. справи 66).

З листа Міністерства соціальної політики України від 12.11.2014 року № 3416/0/5/14-36 вбачається, що останнє рекомендувало відповідачу призначати спірну допомогу без урахування довідки про отримання (неотримання) аліментів, у зв'язку з тим, що відповідно до листа Міністерства юстиції України від 06.11.2014 року № 14722-0-26-14/6, діяльність органів державної виконавчої служби на території проведення антитерористичної операції є неможливою, та відповідно видача довідок про отримання (неотримання) аліментів є також неможливою. У зв'язку з цим, Мінсоцполітики зазначило, що у разі отримання даних, які можуть підтвердити факт сплати аліментів, розмір допомоги має бути перерахований, а надміру виплачені кошти утримані із заявника до Державного бюджету (арк. справи 65).

Таким чином, спірним питанням даного спору є право позивача на призначення допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування без надання довідки про отримання (неотримання) аліментів.

Порядок, умови призначення та виплати допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування визначені Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 року № 2811-ХІІ (надалі Закон № 2811) та Порядком призначення і виплати допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2001 року № 1751 (надалі Порядок № 1751).

Так, статтею 18 Закону № 2811 визначено, що допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, надається у розмірі, що становить два прожиткових мінімуми для дитини відповідного віку.

У разі коли на дитину виплачуються призначені в установленому порядку пенсія, аліменти, стипендія, державна допомога (крім державної соціальної допомоги, що виплачується на дітей-інвалідів, відповідно до законодавства), розмір допомоги на дитину, над якою встановлено опіку чи піклування, визначається як різниця між двома прожитковими мінімумами для дитини відповідного віку та розміром призначених пенсії, аліментів, стипендії, державної допомоги.

Пункт 27 Порядку № 1751 передбачає подання певного переліку документів для одержання допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, органу соціального захисту, серед яких зокрема, є довідки про місячні розміри пенсії, аліментів, стипендії, державної допомоги, що одержує на дитину опікун чи піклувальник.

Як зазначалося вище, підставою для прийняття відповідачем рішення № 521 від 11.08.2014 року було ненадання позивачем довідки про отриманні (неотриманні) аліменти.

В той же час, колегія суддів виходить з того, що згідно наявних в матеріалах справи доказах, зокрема, з листа Міністерства соціальної політики України від 06.11.2014 року № 14722-0-2614/6 вбачається, що видача довідок, які підтверджують заборгованість зі сплати аліментів органами державної виконавчої служи, які знаходяться на окупованій території України, є неможливою.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, довідку про отриманні (неотриманні) аліменти позивач повинен був отримати у відділі Державної виконавчої служби Перевальського районного управління юстиції в Луганській області, яке знаходиться в місті Перевальську Луганської області.

Колегія суддів зазначає, що проведення антитерористичної операції на території Луганської області, зокрема в місті Перевальску, є загальновідомим фактом (на час звернення позивачем з заявою про призначення допомоги від 10.07.2014 року та в подальшому), а тому в розумінні ч. 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає доказуванню.

Крім того, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085-р, населені пункти Перевальського району Луганської області віднесені до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Таким чином, колегія суддів вважає встановленими обставини щодо неможливості подання позивачем до управління соціального захисту населення довідки про отриманні (неотриманні) аліменти на час подання заяви від 10.07.2014 року.

Відповідно до п. 28 Порядку № 1751, допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, призначається на шість місяців. Питання про продовження виплати допомоги вирішується на підставі заяви та довідок про місячні розміри пенсії, аліментів, стипендії, державної допомоги, що одержує опікун чи піклувальник на дитину.

Враховуючи наявність у позивача права на отримання спірної допомоги, яке не оспорюється відповідачем, та невизначеність на законодавчому рівні випадку неможливості надання особою необхідних документів для призначення допомоги, колегія суддів, виходячи з закріпленого Кодексом адміністративного судочинства України принципу верховенства права, прийшла до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог ОСОБА_3

В той же час, суд першої інстанції, визнавши незаконним рішення відповідача від 11.08.2014 року № 52 та зобов'язавши відповідача розглянути заяву ОСОБА_3 від 14.11.2015 року, не в повній мірі захистив права позивача, які з урахуванням вищенаведених висновків апеляційного суду, вважається порушеними, а тому підлягають відновленню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що висновки суд першої інстанції не відповідають, встановленим судом апеляційної інстанції обставина по справі, допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 24, 94, 184, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Сватівського районного суду Луганської області від 27 листопада 2014 року по справі № 426/1759/14-а - задовольнити.

Постанову Сватівського районного суду Луганської області від 27 листопада 2014 року по справі № 426/1759/14-а - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації, третя особа Служба у справах дітей Сватівської районної державної адміністрації про визнання рішення недійсним та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Скасувати рішення Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації від 11.08.2014 року № 521 про відмову в наданні ОСОБА_3 державної соціальної допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації здійснити нарахування та виплату ОСОБА_3 державної соціальної допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, у розмірі двох прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, з 01 липня 2014 року.

Постанова постановлена та підписана 26 січня 2015 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя : Р.Ф. Ханова

Судді: А.В. Гайдар

М.М. Яковенко