Справа № 802/4730/13-а
Суддя: Острович С.Е.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2015 року м. Київ К/800/24277/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

суддівОстровича С.Е.
Степашка О.І.
Федорова М.О.

секретаря судового засідання Іванова К.Ю.,

представник позивача Лахнік А. О.

представник відповідача не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Немирівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Вінницькій області на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮПІТ" до Немирівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮПІТ" (далі - ТОВ "ЮПІТ") звернулось до суду з позовом до Немирівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів у Вінницькій області (далі - Немирівська ОДПІ) в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2014 року у задоволенні позову ТОВ "ЮПІТ" відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2014 року апеляційну скаргу ТОВ "ЮПІТ" задоволено. Скасовано постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2014 року та прийнято нову постанову, якою задоволено позовні вимоги ТОВ "ЮПІТ".

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду апеляційної інстанції Немирівська ОДПІ подала касаційну скаргу в якій просить скасувати постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2014 року та залишити в силі постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2014 року.

ТОВ "ЮПІТ" подало письмові заперечення на касаційну скаргу Немирівської ОДПІ.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені такі фактичні обставини справи.

Немирівською ОДПІ проведена виїзна позапланова перевірка ТОВ "ЮПІТ" щодо дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість по взаємовідносинах з СФГ "Аграрій" за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2012 року. За результатами перевірки складено акт №362/22-00-20/34508572 від 02 жовтня 2013 року.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ "ЮПІТ" вимог п. 198.1, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.3, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на суму 1831777, 00 грн. та занижено суми податку на додану вартість на 1724549, 00 грн.

На підставі акта перевірки Немирівською ОДПІ прийнято податкові повідомлення-рішення від 24 жовтня 2013 року: №, яким ТОВ "ЮПІТ" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 1724549, 00 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 431137, 25 грн. та №, яким збільшено ТОВ "ЮПІТ" суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на 1831777, 00 грн., та застосовано штрафні санкції у розмірі 457994, 25 грн.

За наслідками адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень грошове зобов'язання з податку на прибуток зменшено на загальну суму 26500, 00 грн. та Немирівською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення № від 03 грудня 2013 року, яким визначено грошове зобов'язання з податку на прибуток у сумі 1810777, 00 грн. та штрафні санкції 452694, 25 грн.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між ТОВ "ЮПІТ" та СФГ "Аграрій" укладено договір купівлі-продажу №39 від 19 вересня 2012 року, за яким СФГ "Аграрій" зобов'язалось поставляти у період 2012 р. зернові культури. Виконання господарських операцій за договором підтверджено податковими накладними, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, квитанціями до прибуткового касового ордера, видатковими касовими ордерами. Розрахунки між сторонами проведено з урахуванням умов договору між ТОВ "ЮПІТ" та СФГ "Аграрій" від 01 червня 2012 року про надання поворотної фінансової допомоги у сумі 9500000, 00 грн., внаслідок чого було здійснено зарахування зустрічних однорідних вимог, що підтверджено актом від 29 грудня 2012 року.

Відповідно до п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті, інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу, крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Судом апеляційної інстанції зазначено, що невиконання контрагентами платника своїх зобов'язань щодо сплати податку на додану вартість до бюджету має негативні наслідки лише щодо цієї особи і платник податку не може бути позбавлений права на податковий кредит та відшкодування сум податку на додану вартість у разі, якщо він виконав усі вимоги чинного законодавства та має документальні підтвердження розміру податкового кредиту.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про те, що оскільки складені за наслідками господарських операцій документи відповідають вимогам до первинних документів, містять усі визначені законом необхідні реквізити, то вони мають враховуватись при формуванні валових витрат та податкового кредиту, а так як Немирівською ОДПІ не надано належних доказів на підтвердження того, що ТОВ "ЮПІТ", як платник податку, діяло без належної обачності і йому було відомо про можливі порушення, які допускав його контрагент, або що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій ТОВ "ЮПІТ" з контрагентом було одержання податкової вигоди, то податкові повідомлення-рішення Немирівської ОДПІ є протиправними.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про задоволення позовних вимог ТОВ "ЮПІТ".

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, оскільки рішення суду апеляційної інстанції постановлене з додержанням норм процесуального та матеріального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновок суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Немирівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Вінницькій області залишити без задоволення, постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді С.Е. Острович
О.І. Степашко
М.О. Федоров