Справа № 822/46/15
Суддя: Польовий О.Л.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/46/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіПольового О.Л.
при секретаріКозельській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Кам'янець-Подільської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області про визнання протиправним, скасування вимоги та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду про визнання протиправним, скасування вимоги та зобов'язання вчинити дії.

З урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просить суд Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Кам'янець-Подільської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області № 2370-25 від 16.10.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 19 лютого 2014 оплатив земельний податок з фізичних осіб в сумі 3023,00 грн. на рахунок відповідача із зазначенням у квитанції призначення платежу: *:101::13050300: Земельний податок з фізичних осіб. Однак 31.10.2014 року отримав податкову вимогу форми "Ф" №2370-25 від 16.10.2014 року про сплату податкового боргу за узгодженим податковим зобов'язанням зі сплати земельного податку з фізичних осіб у загальній сумі 361, 22 грн. (основний платіж - 234, 67 грн та пені 126,55 грн.)

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, однак суд вважає вказане клопотання необґрунтованим, тому відмовляє в його задоволенні.

Так як, сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось у відповідності до вимог ст. 41 КАС України.

Дослідивши докази по справі у їх взаємному зв'язку та сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа-підприємець (ідентифікаційний код - НОМЕР_1)

19.02.2014 року позивач оплатив у банку АТ "Брокбізнесбанк" податок в сумі 3023, 00 грн. на рахунок відповідача із зазначенням у квитанції призначення платежу: *:101::13050300: Земельний податок з фізичних осіб, що підтверджується копією квитанції №о231ка_952 від 19.02.2014 року.

Відповідачем винесена податкова вимога форми "Ф" №2370-25 від 16.10.2014 року.

Не погоджуючись вищезазначеною податковою вимогою, позивач оскаржив її в адміністративному порядку до Головного управління Дерджавної фіскальної служби у Хмельницькій області та до Державної фіскальної служби України. Однак, вказана вимога залишена без змін.

Досліджуючи правомірність зазначеної податкової вимоги, суд встановив наступне.

Відповідно до п.16.1.4 ч.16.1 ст.16 Податкового Кодексу України до обов'язку платника податків належить сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

На виконання вищезазначеної вимоги, позивач 19 лютого 2014 року оплатив у банку АТ "Брокбізнесбанк" єдиний податок з фізичних осіб в сумі 3023, 00 грн. на рахунок відповідача.

Відповідно до ч.8.1 ст.8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Відповідно до п.22.4 ст.22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

Статтями 1066-1068 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом.

Статтею 38 Податкового кодексу визначено, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк. Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Згідно ч.129.6 ст.129 Податкового кодексу України за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку такий банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Суд встановив, що позивач 19 лютого 2014, тобто у строк, встановлений законодавством, оплатив готівкою суму земнльного податку з фізичних осіб, що підтверджується копією квитанції №о231ка_952 від 19.02.2014 року, тобто позивач виконав свій податковий обов'язок.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладені норми відповідачем не доведено правомірність спірної податкової вимоги, а отже позовні вимоги позивача про визнання її протиправною та скасування слід задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст.ст. 11, 99, 158 - 163, 167 і 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Кам'янець-Подільської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області форми "Ф" № 2370-25 від 16.10.2014 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 30 січня 2015 року

Суддя/підпис/О.Л. Польовий
"Згідно з оригіналом" Суддя О.Л. Польовий