Справа № 755/2341/15-а
Суддя: Савлук Т. В.
Дата ухвалення: 2015-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/2341/15-а
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2015 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва САВЛУК Т.В., розглянувши матеріали адміністративного позову Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1, третя особа Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення надміру нарахованих бюджетних коштів,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшов адміністративний позов Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1, третя особа Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення надміру нарахованих бюджетних коштів.

Відповідано до предмету позовних вимог, Управлінням праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації преявлено вимоги до ОСОБА_1 про стягнення з громадянина ОСОБА_1 на користь Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат надміру нараховані бюджетні кошти в сумі 9105,00 грн.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Визначення поняття "справа адміністративної юрисдикції" наведено у статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, під якою розуміється переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією з сторін є суб'єкт, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пункт шостий частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України містить положення, згідно з яким адміністративний позов це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Суб'єкт владних повноважень згідно з пунктом 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Тобто, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб'єкта, а цей суб'єкт відповідно зобов'язаний виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

Виходячи з цілісності та системного аналізу Кодексу адміністративного судочинства України можливо встановити наступні критерії визначення компетенції адміністративного суду у спорі: по-перше - наявність публічного характеру правовідносин, по-друге - хоча б однією стороною правовідносин є суб'єкт владних повноважень у зв'язку з виконанням владних управлінських функцій, по-третє - між сторонами виник спір, компетенція адміністративних судів на який поширена дією ст. 17 КАС України і такий спір не віднесений до компетенції інших судів.

На підставі п. 5 ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

Як визначено у ч. 2 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Тобто зі змісту статті вбачається, що підсудність таких справ місцевим загальним судам визначена виключно щодо спорів за позовами фізичних осіб; а права на звернення суб'єкта владних повноважень з позовом у справах цієї категорії дана норма не передбачає.

Як вбачається зі змісту адміністративного позову, предмету позову є правомірність (правильність ) виплати ( отримання ) компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, яка призначена на підставі Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №558 від 29 квітня 2004 року.

За правилами предметної підсудності, така справа не підсудна місцевим загальним судам як адміністративним судам і має розглядатися окружним адміністративним судом.

Як роз'яснено у п.6 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" зазначено, що судам необхідно розрізняти правові наслідки недотримання правил предметної і територіальної підсудності.

Так, у разі відкриття провадження в адміністративній справі без дотримання правил предметної підсудності суд повинен передати справу на розгляд адміністративного суду, якому вона підсудна, незалежно від того, на якій стадії розгляду справи виявлено порушення правил цієї підсудності, оскільки суд, який відкрив провадження у справі з таким порушенням, не є компетентним у її розгляді (пункт 2 частини першої статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України).

Підпунктом 6 частини третьої ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позовна заява повертається позивачу, якщо справа непідсудна цьому адміністративному суду.

Виходячи з предмету спору та суб'єктивного складу сторін, адміністративний позов Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1, третя особа Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення надміру нарахованих бюджетних коштів не підсудний Дніпровському районному суду міста Києва, як місцевому адміністративному суду, тому підлягає поверненню позивачу для звернення з даним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Враховуючи викладене та керуючись ст.18, п.6 ч.3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

у х в а л и в :

Адміністративний позов Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1, третя особа Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення надміру нарахованих бюджетних коштів повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги, яка подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я