Справа № 804/3929/14
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
20 січня 2015 рокусправа № 804/3929/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.
суддів: Поплавського В.Ю. Сафронової С.В.
за участю секретаря судового засідання: Надточія В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 ВВ МВС України

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 червня 2014 року у справі за адміністративним позовом Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області до Військової частини НОМЕР_1 ВВ МВС України про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
ДФІ в Дніпропетровській області звернулась з вищезазначеним адміністративним позовом суду в якому, просила зобов`язати відповідача виконати вимогу ДФІ в Дніпропетровській області від 13.01.2014 року № 04-08-05-15/224 на суму 1445377,63 грн., а саме :

- відшкодувати за рахунок коштів спеціального фонду видатки загального фонду у сумі 41096,51 грн. - на грошове забезпечення; 8390,39 грн. - сплату єдиного соціального внеску до Пенсійного фонду та перерахувати їх до загального фонду державного бюджету. В іншому випадку стягнути кошти з осіб, винних у покритті видатків спеціального фонду за рахунок коштів загального фонду у порядку та розмірі встановленому законодавством;

- відшкодувати перераховані ГУВВ МВС України всупереч законодавству кошти на загальну суму 123320,67 грн. шляхом звернення до ГУВВ МВС України щодо повернення коштів, перерахованих всупереч законодавству. В іншому випадку стягнути з осіб, винних у перерахуванні до ГУВВ МВС України коштів всупереч законодавству, у порядку та розмірі встановленому законодавством;

- відшкодувати витрати сторонніх юридичних осіб на загальну суму 1272570,06 грн. грн. шляхом повернення матеріальних цінностей та продуктів харчування, в тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи. В іншому випадку стягнути з осіб, винних у покритті витрат сторонніх юридичних осіб за рахунок коштів загального фонду Військової частини НОМЕР_1 , у порядку та розмірі встановленому законодавством.

В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач не виконує в добровільному порядку.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 червня 2014 року позов задоволено. При цьому суд виходив із законності вимог ДФІ та відсутності доказів оскарження зазначених вимог.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції Військова частина НОМЕР_1 ВВ МВС України подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просила скасувати постанову та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому відповідно до ст. 41 КАС України фіксування судового засідання не здійснюється.

Колегія суддів апеляційного адміністративного суду, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у період з 02.09.2013р. по 21.11.2013р. відповідно до п.2.32 Плану роботи Державної фінансової інспекції України на III квартал 2013 року та п.1.1.6.2 Плану роботи Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області, на підставі направлення від 02.09.2013 №1395-13, виданого начальником ДФІ в Дніпропетровській області Качаном Р.В., головним державним фінансовим інспектором ДФІ в Дніпропетровській області Царан А.М. проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 за період з 01.01.2011р. по 01.08.2013р., якою встановлено ряд порушень, що відображені в Акті ревізії від 29.11.2013р. №08-22/15.

За наслідками проведеної ревізії на адресу Військової частини НОМЕР_1 з метою усунення виявлених порушень, попередження їх виникнення в подальшому ДФІ в Дніпропетровській області направлено лист-вимогу від 13.01.2014 р. №04-08-05-15/224 щодо відшкодування та усунення виявлених порушень із встановленням терміну до 01 березня 2014 року.

Позовні вимоги Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області стосуються лише пунктів 2, 9, 10 вимоги від 13.01.2014 р. №04-08-05-15/224 на загальну суму 1445377,63 грн., які полягають у наступному.

Ревізією наявності фактів покриття видатків, пов`язаних з наданням платних послуг в/ч НОМЕР_1 , за рахунок коштів загального фонду кошторису встановлено покриття видатків спеціального фонду за рахунок коштів загального фонду на загальну суму 49486,90 грн., чим порушено п.4 ст. 13, п.9 ст.51 Бюджетного кодексу України, п.п. 19, 23, 49 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою КМУ від 28.02.2002 №228 та ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні».

У зв`язку з наведеним, військову частину зобов`язано відшкодувати за рахунок коштів спеціального фонду видатки загального фонду та перерахувати їх до загального фонду державного бюджету.

Ревізією законності використання власних надходжень встановлено, що військовою частиною НОМЕР_1 перераховано кошти, отримані за надання платних послуг, до ГУВВ МВС України у розмірі 15 % від господарської діяльності на загальну суму 123320,67 грн. (в т.ч. за 2011 рік - 32970,67 грн.; 2012 рік - 59462,00 грн.; січень - липень 2013 року 30888,0 грн.), чим порушено вимоги п.4 ст.13 Бюджетного кодексу України, яким передбачено, що власні надходження бюджетних установ використовуються лише на покриття витрат, пов`язаних з організацією й наданням цих послуг та на організацію додаткової (господарської) діяльності бюджетних установ.

В зв`язку з зазначеним установу зобов`язано відшкодувати перераховані до ГУВВ МВС України всупереч законодавству кошти на загальну суму 123320,67 грн. шляхом звернення до ГУВВ МВС України щодо повернення коштів, перерахованих всупереч законодавству.

В іншому випадку стягнути з осіб, винних у перерахуванні до МВС України коштів всупереч законодавству, у порядку та розмірі, встановленому законодавством.

Ревізією стану збереження майна, використання оборотних та необоротних активів встановлено, що військовою частиною НОМЕР_1 продукти харчування та товарно-матеріальні цінності придбані за децентралізованим постачанням протягом періоду, що підлягав ревізії, на загальну суму 1272570,06 грн. (у 2011 - на суму 521400,84 грн., у 2012 - на 684290,09 грн., за 7 місяців 2013 року - на 66879,13 грн.), тобто за кошти загального фонду державного бюджету та віднесені на власні витрати, передані іншим військовим частинам.

На підтвердження чого позивачем надано Інформацію щодо централізованих закупівель товарів військової частини НОМЕР_1 за 2011-2012 роки та по завершений місяць 2013 року; Інформацію щодо укладених договорів на закупівлю товарів за 2012 рік, які було передано іншим установам внутрішніх військ; Інформацію щодо укладених договорів на закупівлю товарів на 01.08.2013р., які було передано іншим установам внутрішніх військ.

Внаслідок виділення бюджетних асигнувань в завищених обсягах, за рахунок коштів загального фонду військової частини НОМЕР_1 покрито витрати на харчування та інші витрати інших бюджетних установ на суму 1272570,06 грн., чим порушено вимоги п. 20, 29, 46 Порядку 228.

В зв`язку з цим відповідача зобов`язано відшкодувати витрати сторонніх юридичних осіб на загальну суму 1272570,06 грн. шляхом повернення матеріальних цінностей та продуктів харчування, в тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи.

В іншому випадку стягнути з осіб, винних у покритті витрат сторонніх юридичних осіб за рахунок коштів загального фонду військової частини НОМЕР_1 , у порядку та розмірі, встановленому законодавством.

Розглядаючи питання про можливість стягнення матеріальної шкоди, про яку йдеться у пунктах 2, 9, 10 вимоги, колегія суддів виходить з такого.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23 квітня 2011 № 499/2011 (Положення) Державна фінансова інспекція України (Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України від 26 січня 1993 року № 2939-ХІІ «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред`являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов`язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов`язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

У справі, яка розглядається, Інспекція пред`явила вимогу про усунення порушень, виявлених під час ревізії.

При цьому оскаржувана вимога вказує на виявлені збитки та їхній розмір.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряється судом, який розглядає такий позов, а не шляхом заявлення позову до підконтрольної установи про виконання вимоги.

Тому цей позов в частині зобов`язання виконати вимоги Інспекції про стягнення шкоди (збитків) задоволенню не підлягає.

За змістом Положення Інспекція наділена правом звернутися до суду у разі, коли підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень з питань збереження і використання активів.

Колегія суддів звертає увагу, що законодавець надав Інспекції право на таке звернення для забезпечення примусового стягнення незаконно відчужених активів (що є неможливим на підставі самої лише вимоги).

При цьому похідні вимоги Інспекції самі по собі є обов`язковими в силу положень статті 10 Закону № 2939-ХІІ, тому вирішення питання про зобов`язання виконати їх в судовому порядку не є правильним способом захисту порушених прав держави.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 202, 205, 207 КАС України,суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 ВВ МВС України задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 червня 2014 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.В. Сафронова