Справа № 809/4206/14
Суддя: Черепій П.М.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2015 р. Справа № 809/4206/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Черепія П.М.

при секретарі судового засідання Щербяк В.С.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: Дутка-Гефко Х.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до відповідача: Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області

про визнання протиправним та скасування рішення № від 08.12.2009 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (надалі - позивач) звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську (надалі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення № від 08.12.2009 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Позовні вимоги мотивовані тим, що контролюючим органом проведена перевірка позивача як суб'єкта підприємницької діяльності щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу в крамниці, що знаходиться в АДРЕСА_1, де позивач здійснює свою підприємницьку діяльність. За результатами перевірки на підставі встановлених порушень відображених у акті перевірки № 090458 від 23.11.2009 року відповідачем винесено рішення № від 08.12.2009 року, яким на підставі пункту 4 статті 17, статті 21 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 2 558 гривень. Вважає таке рішення необгрунтованим та просить суд визнати його протиправним та скасувати.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.01.2015 року допущено заміну відповідача - Державну податкову інспекцію у м. Івано-Франківську на його правонаступника - Державну податкову інспекцію у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав з підстав викладених в адміністративному позові. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, щодо задоволення адміністративного позову заперечила з підстав наведених в письмовому запереченні, що долучене до матеріалів справи. (а.с. 33 - 37).

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши і оцінивши докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.01.2003 року позивач зареєстрований виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області як фізична особа-підприємець, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи № 14753. (а.с. 7).

23.11.2009 року відповідачем проведена перевірка позивача як суб'єкта підприємницької діяльності щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу в крамниці, що знаходиться в АДРЕСА_1, де позивач здійснює свою підприємницьку діяльність, про що складено акт за № 090458 від 23.11.2009 року (а.с. 8 -9) та протокол про адміністративне правопорушення щодо позивача.

Згідно висновків акту перевірки встановлено порушення позивачем пунктів 9, 12 статті 3, статтей 6, 9 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме не забезпечення щоденного друку на реєстраторі розрахункових операцій фіскального звітного чеку (звіт №1894 за 06.04.2009 року роздрукований 07.04.2009 року), порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані у встановленому порядку (не відображення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації у книзі обліку доходів і витрат, не заповнення відповідних граф книги облік доходів і витрат сума вартості товарів, отриманих для продажу в загальному розмірі 1109 гривень).

За наслідками проведеної перевірки, що викладені у висновках вищевказаного акту, відповідачем винесено рішення № від 08.12.2009 року, яким на підставі пункту 4 статті 17, статті 21 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 2 558 гривень. (а.с. 10).

Згідно положень пункту 12 статті 3 ЗУ "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (надалі - Закон № 265/95-ВР), суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Відповідно до статі 6 Закону, облік товарних запасів фізичною особою - підприємцем ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Водночас, обов'язок ведення обліку товарних запасів не міг бути покладений на фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування відповідно до Указу Президента України від 03.07.1998 року № 727/98 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємства" (чинного на час виникнення спірних правовідносин), оскільки даним Указом, а також пунктом 8 Порядку видачі Свідоцтва про сплату єдиного податку, затвердженого наказом ДПА України від 29.10.1999 року № 599, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 року за № 752/4045 передбачено, що платник єдиного податку веде книгу обліку доходів і витрат. Форма книги обліку доходів і витрат, затверджена вищевказаним наказом, не передбачає ведення обліку товарних запасів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верхового Суду України від 25.02.2014 року (№ 21-19а14), яка в силу норм частини 1 статті 244-2 КАС України є обов'язковою для всіх судів України.

В судовому засіданні встановлено, що у період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року позивач перебував на загальній системі оподаткування. (а.с. 83).

Відповідно до вимог пункту 12 статті 3 та статті 6 Закону № 265/95-ВР він зобов'язаний був вести облік товарних запасів у порядку, визначеному чинним законодавством.

Оскільки для ведення обліку товарних запасів форма книги не встановлена, а книгу обліку доходів і витрат ведуть фізичні особи-підприємці, які перебувають на спрощеній системі оподаткування, то як встановлено в судовому засіданні, облік товарних запасів, позивач відображав у книзі обліку доходів і витрат.

Про це ствердив в судовому засіданні представник позивача і його пояснення підтверджуються актом (довідкою) № 090325 перевірки за дотриманням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій від 18.06.2010 року.

ДПІ перевіряючи діяльність крамниці позивача, що розташована по АДРЕСА_1 відобразила в пункті 2.1.11 акту від 18.06.2010 року, що наряду з іншою документацією книга обліку доходів і витрат № 17042 ведеться з 14.01.2004 року. (а.с. 168 - 169).

Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, перевірка господарської одиниці крамниці ОСОБА_3, що розташована по АДРЕСА_1, 23.11.2009 року проводилася за відсутності позивача, а працівник крамниці була тільки працевлаштована і не володіла ситуацією, тому книга в якій вівся облік товарних запасів не була представлена працівникам ДПІ.

На даний час книга знищена за давністю.

Представник відповідача - суб'єкта владних повноважень, на якого в силу статті 71 КАС України покладається обов'язок доказування правомірності свого рішення, не спростував в цій частині доводи представника позивача.

Щодо порушення позивачем пункту 9 статті 3 Закону, а саме не забезпечення щоденного друку на реєстраторі розрахункових операцій фіскального звітного чеку ( звіт № 1894 за 06.04.2009 року роздрукований 07.04.2009 року) суд зазначає наступне.

Згідно положень пункту 9 статті 3 Закону, суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Як встановлено судом, 06.04.2009 року внаслідок пошкодження кабеля живлення, в крамниці позивача вийшов з ладу РРО, що підтверджується довідкою організації, яка обслуговує РРО. Окрім того, в книзі обліку розрахункових операцій на РРО зареєстровану ДПІ у м. Івано-Франківськ, в розділі 4 "Облік ремонтів та технічного обслуговування РРО" (номер запису 7) вказано про заміну кабеля живлення РРО працівниками обслуговуючої організації. (а.с. 11). Довідкою про опломбування (розпломбування) РРО підтверджується, що 07.04.2009 року здійснено опломбування РРО. (а.с. 115 - 116).

Відповідно до статті 5 Закону, на період виходу з ладу реєстратора розрахункових операцій та здійснення його ремонту або у разі тимчасового, але не більше 72 годин (7 робочих днів), відключення електроенергії проведення розрахункових операцій здійснюється з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки або із застосуванням належним чином зареєстрованого резервного реєстратора розрахункових операцій.

Як вбачається з матеріалів справи, при виході з ладу РРО позивач проведення розрахункових операцій здійснював з використанням книги обліку розрахункових операцій від 20.10.2009 року, зареєстрованою ДПІ в м. Івано-Франківськ.

Разом з тим, представниками ДПІ 08.12.2009 року складено на позивача протокол про адміністративне правопорушення передбаченого частиною 1 статті 155-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

22.01.2010 року Івано-Франківським міським судом за наслідками розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно позивача провадження в справі закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. (а.с. 47).

У відповідності до частини четвертої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова суду у справі про адміністративний проступок, яка набрала законної сили, є обов'язковою для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалена постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

За таких обставин, відповідачем незаконно застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 2 558 гривень, а тому оскаржуване рішення є протиправним.

Відповідно до вимог частини 3 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням викладеного, на переконання суду, оскаржуване рішення № від 08.12.2009 року не ґрунтується на нормах права, внаслідок чого підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а адміністративний позов - до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова або службова особа.

До позовної заяви додано квитанцію від 18.12.2009 року про сплату судового збору у розмірі 3,40 грн. (а.с. 2).

У зв'язку із задоволенням позовних вимог, з Державного бюджету України підлягають стягненню на користь позивача витрати у вигляді судового збору у розмірі 3,40 грн.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області № від 08.12.2009 року про застосування до ФОП ОСОБА_3 штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 2558 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 сплачений судовий збір в розмірі 3,40 грн. (три гривні сорок копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Черепій П.М.

Постанова складена в повному обсязі 26.01.2015 року.