Справа № 2а-1970/2674/12
Суддя: Судова-Хомюк Н.М.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року Справа № 147900/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Судової-Хомюк Н.М.

суддів: Гуляка В.В., Коваля Р.Й.,

за участі секретаря судового засідання Федак С .Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 липня 2012 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Елітар» до Управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі про скасування рішення від 19.06.2012р.,-

В С Т А Н О В И В:

З адміністративним позовом до Тернопільського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Елітар» до Управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків від 19.06.2012р. № 065. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що правильність нарахування, сплати та утримання страхових внесків підтверджується первинними документами бухгалтерського обліку та платіжними дорученнями.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.07.2012 року позовні вимоги задоволено повністю. Скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі від 19.06.2012 року № 065 про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків.

Не погодившись з винесеним судовим рішенням, постанову суду оскаржив відповідач Управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі, який покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та винести нове рішення, яким відмовити у задоволенні цих вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що спірне рішення № 065 від 19.06.2012р. про застосування фінансових санкцій правомірно винесено апелянтом.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з'явились, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. В силу вимог ч.1ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, на підставі направлення від 14.06.2012р. Управлінням Пенсійного фонду України в м. Тернополі проводилась перевірка позивача щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та інших платежів, контроль за нарахуванням та сплатою яких покладено на Пенсійний фонд України, а також достовірності відомостей поданих до Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування за період з 01.10.2007р. до 31.05.2012р., за результатами якої складено Акт перевірки № 15 від 19.06.2012р..

Проведеною перевіркою встановлено, що у звіті за жовтень 2008 року платником було помилково занижено фонд оплати праці на 94075, 15 грн., що призвело до недоврахування 33,2 % в сумі 31232,95 грн., та недоутримання 2 % в сумі 1881,5 грн. Дану помилку платник самостійно виправив у звіті за березень 2009 року збільшивши внески по 33,2 % в сумі 31232,95 грн. та по 2% в сумі 1881, 5 грн. .

За вказане порушення Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі своїм рішенням № 065 від 19.06.2012р. на підставі п.4 ч.9 ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застосувало до позивача фінансові санкції в розмірі 9934 грн. 34 коп..

Приймаючи рішення про протиправність та скасування вказаного рішення, суд першої інстанції вірно виходив з того, що відповідно до п.4 ч.9 ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за донарахування територіальним органом Пенсійного фонду або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначених сум за кожний повний або неповний місяць, за який донараховано ці суми.

Вказане положення також закріплено в п.9.3.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими і особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затв. постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003р., згідно якого за донарахування органом Пенсійного фонду або страхувальником сум своєчасно не і обчислених та не сплачених страхових внесків накладається штраф у розмірі 5 відсотків і зазначених сум за кожний повний або неповний місяць, за який донараховано ці суми. Якщо за результатами перевірки виявлено в окремих місяцях суми донарахованих (своєчасно не обчислених) та не сплачених страхових внесків, то за кожне таке донарахування накладається штраф у порядку та в розмірах, визначених цим пунктом. При цьому складається рішення за формою згідно з додатком 16 цієї Інструкції.

Між тим, під час судового розгляду з'ясовано та підтверджено змістом складеного Акта перевірки ту обставину, що сплата страхових внесків позивачем за вказаний період проводилось позивачем своєчасно і в повному об'ємі.

Як слідує з матеріалів справи, допущену помилку платник самостійно виправив у звіті за березень 2009 року, збільшивши фонд оплати праці на 94075, 15 грн., страхові внески 33,2 % на 31232,95 грн., та 2% на 1881,5 грн., обравши єдиний законний спосіб виправлення раніше допущеної помилки при нарахуванні страхових внесків у розрахунку за жовтень 2008 року.

Таким чином, обставини щодо своєчасно ненарахованих та несплачених позивачем страхових внесків не знаходять свого об'єктивного і достовірного підтвердження, через що правові підстави для застосування фінансових санкцій відповідно до оскаржуваного рішення № 065 від 19.06.2012р. були відсутніми.

Крім того, той факт, що під час проведення перевірки не було встановлено факту порушення правил ведення бухгалтерського обліку щодо нарахування та сплати страхових внесків за вищевказаний період. При цьому, матеріалами справи підтверджено та не спростовано відповідачем, що помилково недораховані внески в сумі 31232,95 грн. та недоотримані кошти в сумі 1881,5 грн. у звіті за жовтень 2008 року були сплачені позивачем в повному обсязі у 2009 році, не заперечувалося представниками відповідача в суді першої інстанції.

Зазначені вище обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень страхувальника - товариства з обмеженою відповідальністю «Елітар» та копіями звітів поданих позивачем до пенсійного органу за вказаний період.

Доводи апелянта в іншій частині апеляційної скарги на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

За таких обставин справи, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, оскільки вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм у оскаржуваному судовому рішенні належну правову оцінку.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись, ст. 41, ст.ст. 160, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 липня 2012 року по справі № 2а-1970/2674/12 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Н.М. Судова-Хомюк

Судді: В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль