Справа № 815/7179/14
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2015-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7179/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретар судового засідання Дубовик Г.В.,

за участю:

представника позивача - Зубріліної В.В., (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Готельний комплекс «Юність» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Готельний комплекс «Юність» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, з урахуванням уточненого адміністративного позову, до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області від 21 листопада 2014 року № .

В обґрунтування позову зазначається, що оскільки документальна невиїзна перевірка податкової звітності проводилась без відповідного наказу керівника органу державної податкової служби, та взагалі TOB «ГК «Юність» не було направлено копію наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки, а також оскільки позивачем у встановлені строки здійснено щомісячну сплату авансових внесків з податку на прибуток а весь період, а саме: березень-грудень 2013 року та січень-лютий 2014 року, TOB Готельний комплекс «Юність» вважає, що податкове повідомлення-рішення від 21 листопада 2014 року № , прийняте за результатами перевірки, є протиправним та таким,що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обґрунтування, викладені в позовній заяві, і просила задовольнити позовні вимоги.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, судом належним чином повідомлявся про час, місце та дату судового засідання.

Вислухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи та матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Готельний комплекс «Юність» зареєстровано як юридична особа виконавчим комітетом Одеської міської ради 28.03.2008 року, що вбачається з Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи (а.с. 91).

Судом встановлено, що Державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області проведено документальну невиїзну перевірку своєчасності сплати з податку на прибуток приватних підприємств ТОВ «Готельний комплекс «Юність» за звітний податковий період 2013 рік, за результатами якої складено акт перевірки від 19.11.2014 року № 7023/15-1 (а.с.8-9).

Описовою частиною акту перевірки встановлено, що платником порушено терміни сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток (авансові внески) приватних підприємств протягом строків, визначених п. 57.1 ст. 57 та п.57.3 ст. 57 Податкового кодексу України з терміном прострочення 8 днів - з 12.03.2014 року по 19.03.2014 року за декларацією з податку на прибуток від 28.02.2014 року № на суму 139116 грн.

На підставі вказаного акту перевірки Державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 21 листопада 2014 року № , яким на підставі ст. 126 Податкового кодексу України за затримку на 8 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 139116 грн. позивача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 13911,60 грн. (а.с. 10).

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням від 21 листопада 2014 року № , ТОВ «Готельний комплекс «Юність» звернулось до суду із вказаним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно п.п.75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

У відповідності до п. 79.1 ст. 79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Пунктом 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України передбачено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловлену у постанові від 24.12.2010 у справі N 21-25а10 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Foods and Goods L.T.D." до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька, третя особа - Державна податкова адміністрація в Донецькій області, про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

З урахуванням викладеного та враховуючи відсутність процедури допуску до камеральних та невиїзних перевірок, платник податків не в змозі висловити свою незгоду із правомірністю призначення щодо нього податкової перевірки до моменту її проведення шляхом недопуску до такої перевірки.

З огляду на це питання щодо правомірності призначення та/або проведення невиїзної документальної або камеральної перевірки, дотримання процедури її проведення не залежить від того, чи відбулася така перевірка на час розгляду справи, що узгоджується з позицією ВАС України, викладеній в ухвалі від 01.07.2014 р.N К/9991/17782/11.

Юридичним наслідком прийняття судового рішення відповідно до розглядуваної позиції має бути визнання відсутнім податкової перевірки як юридичного факту, наслідком чого є автоматичне визнання протиправними будь-яких податкових повідомлень-рішень, що прийняті з урахуванням результатів відповідної камеральної або невиїзної перевірки.

Суд зазначає, що відповідачем документально не спростовано тверджень позивача відносно проведення перевірки за відсутності рішення про проведення перевірки, що дає підстави, на думку позивача, вважати акт перевірки не належним доказом, а прийняте на його підставі рішення про застосування штрафних санкцій - незаконним.

Так, зі змісту акту перевірки не вбачається, що передумовою її проведення слугував відповідній наказ, доказів й чого не надано відповідачем по справі.

По суті виявлених Державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області порушень з боку TOB «ГК «Юність» вимог податкового законодавства щодо своєчасності сплати авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств, суд зазначає наступне.

Як з'ясовано судом, TOB «ГК «Юність» подано до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2013 рік від 28.02.2014 року з додатками до неї (а.с. 26- 37).

При дослідженні в судовому засіданні податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік від 28.02.2014 року судом встановлено, що позивачем в ній не відображено відомостей відносно зменшення нарахованої суми податку - рядок 13 ЗП.

В той же час, 19.03.2014 року TOB «ГК «Юність» подало до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2013 рік, зазначивши в рядку 13 ЗП зменшення нарахованої суми податку на 139116 грн. (а.с.43-46).

Також, позивачем заповнено та надано до податкового органу Додаток ЗП до рядка 13 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік із зазначенням суми нарахованого авансового внеску з податку на прибуток у сумі 139116 грн. (а.с. 56-57).

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, інститутів спільного інвестування, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують двадцяти мільйонів гривень) щомісяця, протягом дванадцятимісячного періоду, сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду. Сума щомісячних авансових внесків обчислюється у розмірі не менше 1/12 нарахованої суми податку на прибуток підприємств за попередній звітний (податковий) рік, зменшеної на суму сплачених авансових внесків з цього податку при виплаті дивідендів, яка залишилась не зарахованою у зменшення податкового зобов'язання з цього податку, без подання податкової декларації.

Так, позивачем сума авансових внесків у розмірі 11593 грн. (139116 грн. (річна сума авансових внесків) / 12) була розрахована в податковій декларації з податку на прибуток підприємства за звітний 2012 рік, що вбачається з матеріалів справи (а.с. 11-13).

У відповідності до вимог п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податку контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до ст.54 Податкового кодексу України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації.

У складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань.

При цьому дванадцятимісячний період для сплати авансових внесків визначається починаючи з березня поточного звітного (податкового) року по лютий наступного звітного (податкового) року включно.

З аналізу наведених судом норм чинного законодавства вбачається, що авансові внески з податку на прибуток вважаються узгодженим податковим зобов'язанням і сплачуються щомісяця не пізніше 30 числа звітного місяця.

В той же час в акті перевірки податковим органом зазначено про порушення з боку позивача термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток (авансові внески) приватних підприємств протягом строків, визначених п. 57.1 ст. 57 та п.57.3 ст. 57 Податкового кодексу України з терміном прострочення 8 днів - з 12.03.2014 року по 19.03.2014 року за декларацією з податку на прибуток від 28.02.2014 року № на суму 139116 грн.

Однак, такі твердження відповідача спростовуються матеріалами справи, адже, як вбачається з копії платіжного доручення № 3053 (а.с. 102) TOB «ГК «Юність» суму авансового внеску за березень 2014 року сплачено 25.03.2014 року, тобто в межах місячного терміну, встановленого Податковим кодексом України.

Також, матеріали справи свідчать про соєчасну сплату позивачем авансового внеску за лютий 2014 року у розмірі 11593 грн., що вбачається з платіжного доручення № 2858 від 17.02.2014 року (а.с. 75).

В висновку акту перевірки (а.с. 96-97) зазначено, що дані документальної невиїзної перевірки свідчать про несвоєчасність сплати з податку на прибуток (авансові внески) приватних підприємств. Відповідальність за порушення правил сплати (перерахування) податку на прибуток приватних підприємств, передбачена ст. 126 Податкового кодексу України.

Згідно п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до акту перевірки від 19.11.2014 року № 7023/15-1 (а.с. 96-97), податковим органом нараховано штраф у розмірі 10% від суми погашеного боргу у розмірі 139116 грн., при цьому, термін погашення боргу зазначено - 19.03.2014 року.

В той же час, матеріали справи свідчать про те, що 19.03.2014 року TOB «ГК «Юність» подало до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2013 рік, зазначивши в рядку 13 ЗП зменшення нарахованої суми податку на 139116 грн. (а.с.43-46).

Також, позивачем заповнено та надано до податкового органу Додаток ЗП до рядка 13 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік із зазначенням суми нарахованого авансового внеску з податку на прибуток у сумі 139116 грн. (а.с. 56-57).

Тобто, з наведеного вбачається, що податковим органом нараховано штрафні санкції TOB «ГК «Юність» на річну суму авансових внесків з податку на прибуток підприємства за 2013 рік.

Однак, як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, TOB «ГК «Юність», починаючи з березня 2013 року та по лютий 2014 року щомісяця сплачувало авансові внески у встановлені законодавством строки, що підтверджується копіями платіжних доручень (а.с. 64-75).

Отже, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивач не порушив граничних термінів сплати авансових внесків з податку на прибуток у встановлені п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України строки, натомість своєчасно їх сплачував як з березня 2013 року по лютий 2014 рік, так і в березні 2014 року. При цьому, нарахування відповідачем штрафних санкцій на річну суму авансових внесків з податку на прибуток за 2013 рік жодним чином не знаходить свого обґрунтування.

Частина 1 статті 71 КАС України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а ч. 2 ст. 71 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Представник відповідача в судові засіданні не з'являвся та заперечень до суду не надавав, крім того, не надав жодних доказів та не навів жодних обґрунтованих підстав на обґрунтування законності та правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення ( вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення ( дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За викладеного, перевіривши правомірність прийняття оспорюваного рішення з урахуванням вимог ч.3 ст.2 вказаного Кодексу, суд приходить до висновку, що відповідачем прийнято оспорюване податкове повідомлення-рішення не у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, необґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), а тому оспорюване податкове повідомлення-рішення є протиправним і підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 69-71, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Готельний комплекс «Юність» - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області від 21 листопада 2014 року № .

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею 31.01.2015 року.

Суддя Вовченко O.A.

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Готельний комплекс «Юність» - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області від 21 листопада 2014 року № .

31 січня 2015 року.