Справа № 299/4638/14-а
Суддя: Надопта А. А.
Дата ухвалення: 2015-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Виноградівський районний суд Закарпатської області
_______________________________________________________Справа № 299/4638/14-а
Номер рядка звіту 90
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2015 м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у особі головуючого судді А.А.Надопта, при секретарі Онисько С.С., за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача-Сливка Ю.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Виноградівської районної державної адміністрації про визнання дій відповідача неправомірними, зобов'язання відповідача провести виплати компенсації 50 процентів вартості продуктів харчування за фізіологічними і медичними нормами, у відповідності до вимог п. 14 ст. 20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи",

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління соціального захисту населення Виноградівської районної державної адміністрації про визнання дій Відповідача неправомірними, зобов'язання Відповідача провести виплати компенсації 50 процентів вартості продуктів харчування за фізіологічними і медичними нормами, у відповідності до вимог п. 14 ст. 20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Вимоги позову мотивовано тим, що позивач ОСОБА_1, є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії. Отримав 1 групу інвалідності внаслідок аварії на ЧАЕС. Перебуваю на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області та отримує пенсію по інвалідності призначену відповідно до Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб,звїльнених з військової служби,та деяких інших осіб»

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю» яка призначається після виникнення права на державну пенсію.На підставі ст. 50 вказаного Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у таких розмірах: інвалідам І групи - 100 процентів мінімальної пенсії за віком.

Позивач вважає, що додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров»ю, виплачується йому не у повному обсязі 20.10.2014 року, позивач звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою де просив зробити перерахунок та виплачувати йому додаткову пенсію у розмірі встановленому Законом а саме -100 процентів мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01.01.2014 року.

30.10.2014 року листом за № 296/р-99-01, позивача було повідомлено що додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю мені перерахована і виплачується в порядку затвердженому постановою Кабінету Міністрів України „ Про підвищення рівня соціального захисту громадян ,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за №1210 від 23.11.2014 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, заявлені вимоги позову підтримав повністю та просив суд такий задолити з підстав наведених у позові.

Представник відповідача - Управління пенсійного фонду України в Закарпатській області Сливка Ю.Ю., в судовому засіданні заперечив проти задоволення вимог позову, зазначив, що виплати основного розміру пенсії позивачу виплачується також підвищення до пенсії й фіксований розмір допомоги як інваліду війни перщої групи, а також додаткова пенсія як інваліду аварії ЧАЕС другої групи першої категорії, а тому просив суд у задоволенні позову відмовити.

.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Згідно з пунктом 1 частини першої ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова особа чи службова особа або інший суб»єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб"єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Наведене дає підстави для віднесення справи, що розглядається до адміністративної юрисдикції.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1, є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії. Отримав 1 групу інвалідності внаслідок аварії на ЧАЕС. Перебуваю на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області та отримує пенсію по інвалідності призначену відповідно до Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб,звїльнених з військової служби,та деяких інших осіб»

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю» яка призначається після виникнення права на державну пенсію.На підставі ст. 50 вказаного Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у таких розмірах: інвалідам І групи - 100 процентів мінімальної пенсії за віком.

Позивач вважає, що додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров»ю, виплачується йому не у повному обсязі 20.10.2014 року, позивач звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою де просив зробити перерахунок та виплачувати йому додаткову пенсію у розмірі встановленому Законом а саме -100 процентів мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01.01.2014 року.

30.10.2014 року листом за № 296/р-99-01, позивача було повідомлено що додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю мені перерахована і виплачується в порядку затвердженому постановою Кабінету Міністрів України „Про підвищення рівня соціального захисту громадян ,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за №1210 від 23.11.2014 року.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», роз'яснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання, незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.

Частиною 1 ст.67 вказаного Закону передбачено, що конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Отже, вказаним Законом не уповноважено Кабінет Міністрів України зменшувати конкретні суми компенсацій і допомоги, змінювати розмір бази нарахувань допомог, встановлений законом, а надано право роз'яснення порядку застосування цьогоЗакону.

Відповідно до ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту застосовується правовий акт, який мас вишу юридичну силу.

Ст.71 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановлено, що дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цьогоЗакону. Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, при конкуренції норм застосовується акт вищої дії. В даному випадку - Закон України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У відповідності до статті 22 Конституції України конститущйні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Таким чином при визначенні розмірів додаткової пенсії відповідачу слід керуватися розмірами зазначених пенсій, визначеними у чинній редакції ст. 50, Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює розміру, визначеного законом, прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, що втратили працездатність.

Згідно до ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум застосовується, крім іншого, для встановлення розмірів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» було встановлено на 2014 рік прожитковий мінімум на особу, що втратила працездатність, в розрахунку на місяць становить 949 грн.

На основі вищевикладеного суд прийшов до переконання, що дії відповідача перерахунку пенсій позивачу ОСОБА_1, є неправомірними, що вбачається з наступного.

Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за

рахунок страхових внесків громадян, підприємств» установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги;, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя; не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановлює особам, віднесеним до категорії 1, гарантовані державою компенсації та пільги, зокрема компенсацію 50 процентів вартості продуктів харчування за фізіологічними і медичними нормами, встановлюваними Міністерством охорони здоров'я України.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Законами України не передбачено обмежень щодо здійснення відповідними органами виплат визначеної на рівні Закону. Також, у відповідності до ст. 71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до п. 2 Постанови Кабінету міністрів України від 21 травня 1992 р. N 258 .

Норми Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», поряд з конституційними соціальними гарантіями,є частиною законодавства, що встановлює соціальний захист громадян постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Отже, норми законів, що встановлюють соціальні гарантії громадянам, є обов'язковими до виконання, навіть якщо вони є нормами не прямої дії, а підзаконні документи не можуть встановлювати з огляду на ст. 19 Конституції України, інший порядок та спосіб соціального захисту, ніж гарантований нормами Закону.

Неправомірність відповідача виражається як у не перерахуванні додаткової пенсії позивачу і у бездіяльності їх подальшого перерахування у відповідності до вимог Закону ««Про статус і соціальний захнет громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Як встановлено, позивач є інвалідом-ліквідатором І групи інвалідності та потребує лікування, позивачу не вистачає розміру отримуваної пенсії для підтримання нормальних життєвих процесів. Внаслідок протиправних дій відповідача- позивач позбавлений права на гарантовану державою перерахунку пенсії, що необхідна йому за фізіологічними і медичними показниками.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб"єктів владних повноважень адміністративні суди у відповідності до пункту 3 та 9 частини 3 ст.2 КАС України перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, в тому числі, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем суду не доведено, а судом за результатом розгляду справи не встановлено, що оскаржувана бездіяльність відповідачів є правомірними, а позивач натомість підтвердив доводи свого адміністративного позову.

Згідно ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. При цьому, докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може також запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи. В свою чергу, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування (ч. 1 ст. 70 КАС України).

Частиною другою ст. 162 КАС України передбачене право суду у разі задоволення адміністративного позову прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, а також про зобов'язання відповідача вчинити певні дії. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ст.ст.3,19 Конституції України, ст.ст.7, 71, 86, 159, 161-163, 167 КАС України , суд-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задоволити.

Визнати дії протиправною бездіяльність головного Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Зобов»язати головного Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області провести ОСОБА_1 перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, в розмірі 100% міеімальної пенсії за віком, відповідно до ст.50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 01.07.2014 року, з врахуванням фактично проведених виплат.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий А. А. Надопта