Справа № 826/17780/14
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 січня 2015 року № 826/17780/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П. при секретарі судового засідання Берко А.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомПублічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"
до Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників
провизнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії
за участю:

представника позивача: Нечай О.Ф. (довіреність б/н від 11.02.2014)

представника позивача: Самольотова І.І. (довіреність б/н від 13.01.2014)

представника відповідача: Вороніної В.В. (довіреність № 2123/9/10-10-1-25 від 26.08.2014).

на підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 21.01.2015 проголосив вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він дійсно мав господарські правовідносини з ТОВ "Датас Юнайтід" за договорами №ТВ_ДП_1 від 28.02.2014 та № ВВ_ДП_032 від 03.03.2014, які мали реальний характер та за якими ТОВ "Датас Юнайтід" було виконано надано послуги та поставлено обладнання використане позивачем у власній господарській діяльності та з метою отримання прибутку, а документи бухгалтерського та податкового обліків за цими операціями були оформлені у відповідності до вимог податкового законодавства. Також позивач посилався на те, що висновки акту перевірки не можуть бути підставою для внесення змін до податкової звітності з податку на додану вартість, оскільки в АС "Податковий блок" підлягають відображенню виключно задекларовані платником податку у податкових деклараціях показники податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість.

Представники позивача у судовому засіданні 21.01.2015 підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, через канцелярію суду 09.12.2015 надав письмові заперечення проти позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Доводи відповідача викладені в письмових запереченнях та наведені його представниками підчас судових засідань аналогічні доводам та висновкам викладеним в акті перевірки № 1132/28-10-43-10/00039002 від 02.10.2014. Також відповідач посилався на те, що внесення інформації до ІС "Податковий блок" є належним виконанням працівниками контролюючого органу своїх посадових обов'язків.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

В період з 19.09.2014 по 25.09.2014 Міжрегіональним головним управлінням Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників на підставі наказу № 938 від 19.09.2014 проведена позапланова виїзна позапланова документальна перевірка Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" з питань взаємовідносин з ТОВ "Датас Юнайтід" за березень 2014 року.

За результатами перевірки складено акт № 1132/28-10-43-10/00039002 від 02.10.2014, яким встановлено порушення пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України в результаті чого Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" завищено податковий кредит по взаємовідносинах з ТОВ "Датас Юнайтід" на загальну суму 1 980 180,19 грн. за березень 2014 року та неправомірно відображено податковий кредит в розділі "Операції, які не надають права на формування податкового кредиту" Додатку 5 до декларації з ПДВ на загальну суму 1 980 180,19 грн. за березень 2014 року.

08.10.2014 Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" були подані заперечення на акт № 1132/28-10-43-10/00039002 від 02.10.2014 за результатами розгляду яких листом № 18749/10/28-10-43-1-16 від 15.10.2014 повідомлено про те, що висновки акту перевірки залишено без змін.

Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" вважаючи протиправними дії податкового органу щодо внесення в акт №1132/28-10-43-10/00039002 від 02.10.2014 висновків та вважаючи протиправним дії щодо коригування на підставі зазначеного акту показників податкової звітності звернулось з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до пункту 8 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду

Таким чином судовому захисту в адміністративних судах України підлягає лише порушене право, а отже предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов'язків, а також встановлені законом умови їх реалізації.

Отже, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб'єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод, однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є об'єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

Ннеодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб'єктивних прав та обов'язків, тобто припинення можливості чи неможливість реалізації її законного права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Рішення, дія чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, такі рішення, дія чи бездіяльність прийняті владним суб'єктом поза межами визначеної законом компетенції, а по-друге, оспорюванні рішення, дія чи бездіяльність є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб'єктивні права та обов'язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов'язку.

Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України № 984 від 22.12.2010 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.01.2011 за № 34/18772 акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Отже, акт перевірки є носієм доказової інформації, яка в подальшому має використовуватися контролюючим органом для прийняття рішення щодо визначення платникові грошових зобов'язань, а висновки посадових осіб контролюючого органу, викладені в акті перевірки, є позицією цих осіб щодо кваліфікації дій платника податків, однак самі по собі не впливають на стан суб'єктивних прав платника та не створюють для нього будь-яких додаткових обов'язків.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду Украйни від 10.10.2012 у справі № К/9991/30241/12.

З огляду на зазначене, податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб'єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов'язань, що приймаються на підставі такого акту, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акту перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 25.06.2012 у справі № К/9991/16720/12.

Також, аналогічна позиція викладена в ухвалі Верховного Суду України від 10.09.2013 у справі №21-237а13, в якій зазначено наступне: "Враховуючи викладене, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 17 КАС, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта."

Позивач у позовній заяві просить суд визнати протиправними дії податкового органу щодо внесення в акт № 1132/28-10-43-10/00039002 від 02.10.2014 «Про результати виїзної позапланової документальної перевірки ПАТ «Промінвестбанк» висновку про порушення позивачем пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України та завищення податкового кредиту на загальну суму 1 980 180,19 грн. за березень 2014 року, та висновку про неправомірне відображення податкового кредиту в Розділі «Операції які не надають права на формування податкового кредиту» Додатку 5 до декларації з ПДВ на загальну суму 1 980 180,19 грн., оскільки такий висновок не відповідає чинному законодавству України та фактичним обставинам справи.

З огляду на викладене, враховуючи те, що акт перевірки та викладені у ньому факти та висновки не можна розглядати як рішення суб'єкта владних повноважень, що породжує для платника податків певні правові наслідки, оскільки він є виключно носієм доказової інформації про виявлені податковим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, обов'язковим документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, суд дійшов висновку про те, що у даному випадку позовні вимоги щодо визнання протиправними дії податкового органу щодо внесення в акт № 1132/28-10-43-10/00039002 від 02.10.2014 «Про результати виїзної позапланової документальної перевірки ПАТ «Промінвестбанк» висновку про порушення позивачем пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України та завищення податкового кредиту на загальну суму 1 980 180,19 грн. за березень 2014 року, та висновку про неправомірне відображення податкового кредиту в Розділі «Операції які не надають права на формування податкового кредиту» Додатку 5 до декларації з ПДВ на загальну суму 1 980 180,19 грн. не спрямовані на захист та відновлення порушених прав та інтересів позивача, а отже не підлягають задоволенню.

З аналізу положень статті 54 та 58 Податкового кодексу України, вбачається, що у випадку встановлення порушення платником податку податкового законодавства, яке призвело, зокрема, до заниження/завищення податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ податковий орган наділений повноваженнями здійснити коригування відповідних показників шляхом прийняття податкового повідомлення - рішення, при цьому положеннями чинного законодавства не передбачено в зазначеному випадку до прийняття податкового повідомлення - рішення та його узгодження здійснення коригування відповідних показників шляхом внесення відповідних коригувань податковим органом до інформаційних баз даних Міністерства доходів та зборів України, у тому числі до АІС "Податковий блок".

Як було встановлено судом та підтверджується письмовими запереченнями та роздруківками з інформаційних баз даних податкового органу податкове повідомлення - рішення на підставі акту № 1132/28-10-43-10/00039002 від 02.10.2014 не виносилось, водночас на підставі зазначеного акту були здійснені коригування задекларованих позивачем зобов'язань та податкового кредиту по взаємовідносинам з контрагентами - покупцями та контрагентами - продавцями та внесено до АІС "Податковий блок".

Підпунктом 83.1.2 пункту 83.1 статті 83 Податкового кодексу України встановлено, що для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є, зокрема податкова інформація.

Підпунктом 1.3.1 пункту 1.3 розділу І Методичних рекомендацій щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємців затверджених наказом Міністерства доходів та зборів України № 165 від 14.06.2013 встановлено, що під час реалізації Методичних рекомендацій використовуються такі програмні продукти: підсистеми інформаційної системи "Податковий блок" - "Реєстрація ПП", "Обробка податкової звітності та платежів", "Податковий аудит", "Аналітична система", "Облік платежів".

Підпунктом 3.1.3.7 підпункту 3.1.3 пункту 3.1 розділу ІІІ зазначених Методичних рекомендацій встановлено, що з метою виявлення та упередження можливих порушень податкового законодавства при камеральній (електронній) перевірці проводиться зіставлення даних податкової звітності з ПДВ з інформацією, отриманою від митних органів та з інших джерел. При цьому враховуються результати автоматизованого зіставлення (наказ №85) даних додатка 5 до декларації, реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, ЄРПН, баз МД (по мірі впровадження відповідного програмного забезпечення).

Таким чином, у зв'язку зі здійсненням відповідачем коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ позивача в системі "Податковий блок" АІС "Податковий блок" на підставі акту № 1132/28-10-43-10/00039002 від 02.10.2014 задекларовані позивачем податкові зобов'язання є відмінними від тих, що відображені в зазначеній системи, а отже при зіставленні податкової звітності позивача та даних наявних у податкового органу завжди буде виникати відмінність в показниках податкової звітності, яка, у свою чергу, є підставою для висновку про порушення позивачем вимог чинного законодавства, що у свою чергу є прямим порушенням прав позивача.

Оскільки позовна вимога щодо зобов'язання відповідача відновити в АІС "Податковий блок" показники податкової звітності позивача за березень 2014 pоку, що були відображені у відповідній системі до коригування на підставі акту №1132/28-10-43-10/00039002 від 02.10.2014 спрямована на майбутній захист прав, свобод та інтересів позивача, які на час розгляду справи не були порушені, суд дійшов висновку про безпідставність заявленої позовної вимоги.

З урахуванням наведеного, керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов - задовольнити частково.

2.Визнати протиправними дії Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників щодо коригування на підставі акту №1132/28-10-43-10/00039002 від 02.10.2014 "Про результати виїзної позапланової документальної перевірки ПАТ «Промінвестбанк» з питання взаємовідносин з ТОВ «Датас Юнайтід» за березень 2014року" показників податкової звітності Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в АІС "Податковий блок".

3. В іншій частині - відмовити.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов

Постанова складена в повному обсязі 27.01.2015.