Справа № 284/12/15-а
Суддя: Піщуліна І. С.
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 284/12/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 року смт. Народичі

Народицький районний суд Житомирської області в складі:

під головуванням судді Піщуліної І.С.,

розглянувши в порядку скороченого провадження справу за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Народицький спец лісгосп», управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації Житомирської області про зобов'язання вчинити дії ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та просить зобов'язати Державне підприємство «Народицький спецлісгосп» провести донарахування доплати до заробітної плати за ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 06.07.2014 року по 31.12.2014 року в розмірі двох мінімальних заробітних плат та подати розрахункові документи до управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації Житомирської області, зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації Житомирської області прийняти розрахункові документи та виплатити доплату до заробітної плати відповідно до ст.39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"(надалі Закон), що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, мотивуючи тим, що доплата виплачувались йому не в розмірах, встановлених Законом, а згідно Постанови КМУ №836 від 26.07.1996 року, що призвело до порушення його прав..

Представники відповідачів заперечень проти позову не подавали.

Оцінивши повідомлені позивачем обставини, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

ОСОБА_1 працює на Державному підприємстві «Народицький спецлісгосп», що підтверджується довідкою №229 від 26.12.2014 року (а.с.3 ).

Відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" позивач має право на відповідні доплати, які отримував згідно постанови Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року в конкретних розмірах, а зокрема ст.39 - в сумі 10,5 грн.(пропорційно відпрацьованому часу).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на час виникнення правовідносин були передбачені слідуючи виплати :

-ст.39 Закону - громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата у зоні гарантованого добровільного відселення - 2 мінімальні заробітні плати.

Зазначеною вище постановою № 836 усупереч Закону № 796-ХІІ, який визначив кратність одноразової компенсації в залежності від розміру мінімальної заробітної плати, яка визначається Законом, встановлено конкретні розміри компенсацій і доплат, зокрема:

- для доплати громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, у зоні гарантованого добровільного відселення - 1050 тис.крб. (10,5 грн. за гр.реф.).

Відповідно до ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено вказані виплати в кратному розмірі від мінімальної заробітної плати в Україні. Даним Законом (статті 62 та 67) Кабінету Міністрів надано право проводити лише роз'яснення порядку застосування цього Закону, якою є постанова Кабінету Міністрів України №836, та підвищувати розміри доплат, пенсій і компенсацій, передбачених цим Законом, відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати, але не зменшення їх та встановлення їх у твердій сумі, яка не відповідає Закону.

Частиною 2 ст.9 КАС України встановлено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України закону України, міжнародному договору, згода на обов"язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

За таких обставин, коли підзаконний нормативний акт суперечить Закону, обмежуючи права громадян, визначені останнім, застосування зазначеної постанови неможливе.

Згідно роз'яснень п.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 4 від 16.03.2012 року (із відповідними змінами) «Про судову практику вирішення адміністративними судами спорів, що виникають у зв'язку із застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» судам варто враховувати Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012, яким дано тлумачення, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України під час вирішення справ про соціальний захист підлягають застосуванню тоді, коли вони видані у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012 року визначено, що в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 95, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України та пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з положеннями статті 6, частини другої статті 19, частини першої статті 117 Конституції України треба розуміти так, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" №1622-VІІ від 31.07.2014 року, який набрав чинності 03.08.2014 року, Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення в 2014 році розміру виплат за ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Однак, враховуючи положення ст.58 Конституції України, згідно якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, суд вважає, що відсутні жодні обмеження щодо застосування норм і положень Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до правовідносин, що виникли до набрання законної сили зазначеним вище Законом України №1622-VІІ.

Отже, позовні вимоги слід задовольнити по 02.08.2014 року включно.

Розмір мінімальної заробітної плати в Україні становив: з 01.01.2014 року -1218 грн.

Пунктом 7 статті 3 КАС України визначено, що суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно п.п.5,6 зазначеного Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, соціальні виплати за ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" проводяться за місцем основної роботи (служби) громадян підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності без утворення юридичної особи, установами, організаціями та військовими частинами відповідно до розрахункових даних, поданих до уповноваженого органу за формою, затвердженою Мінпраці, а тому підприємства, установи, організації та фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності виступають в даних правовідносинах як суб'єкти владних повноважень на основі законодавства. Керівники підприємств несуть персональну відповідальність за несвоєчасність подання розрахункових документів до уповноваженого органу та правильність призначення і нарахування компенсаційних виплат та допомоги певних видів. Уповноважений орган перевіряє, реєструє, обліковує розрахунки та подає органам Державного казначейства платіжні документи для здійснення відповідних видатків, що проводяться в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

З огляду на викладене й враховуючи те, що позивач не надав доказів про те, що управлінням праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації Житомирської області буде відмовлено у прийняті розрахункових документів від Державного підприємства «Народицький спецлісгосп» та здійсненню виплати коштів ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити за безпідставністю.

Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Позивач звільнений від сплати судового збору згідно п.10 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та ст.ст. 8-11, 18, 71, 160, 161, 162, 1832, 267 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Державне підприємство «Народицький спецлісгосп» провести ОСОБА_1 донарахування доплати до заробітної плати (ст.39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи") за період з 06.07.2014 року по 02.08.2014 року в розмірі двох мінімальних заробітних плат, визначених Законом України „Про Державний бюджет України на 2014 рік", щомісяця, з урахуванням виплачених коштів, та подати розрахункові документи до управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації Житомирської області.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Зобов'язати Державне підприємство «Народицький спецлісгосп» виконати постанову негайно в межах суми стягнення за один місяць та подати звіт про виконання судового рішення на протязі 1 місяця з дня набрання законної сили постановою суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

На постанову суду до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Народицький районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя: І. С. Піщуліна