Справа № 826/19825/14
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 січня 2015 року 10:04 № 826/19825/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Гарника К.Ю., при секретарі судового засіданні Непомнящій О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Проектно-будівельного концерну "Укрмонолітспецбуд"
до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м.Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
ВСТАНОВИВ:

Проектно-будівельний концерн «Укрмонолітспецбуд» (далі по тексту - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач) в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 20 листопада 2014 року № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 грудня 2014 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/19825/14, закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 21 січня 2015 року.

У судовому засіданні 21 січня 2015 року представник позивача підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його. Представник відповідача заперечив проти позовних вимог.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

На підставі направлення від 16 жовтня 2014 року № 1155, наказу від 15 жовтня 2014 року № 1174, згідно з підпунктом 78.1.1 пункту 781. статті 78 Податкового кодексу України, проведено документальну позапланову виїзну перевірку Проектно-будівельного концерну «Укрмонолітспецбуд» з питань дотримання вимог податкового законодавства по фінансово-господарським взаємовідносинам з ТОВ «Кам-Билдинг-Транс» () за період з 01 липня 2014 року по 31 липня 2014 року, за результатом якої складено акт перевірки від 29 жовтня 2014 року № 6146/26-56-22-04-04/02013716.

Як висновок проведеної перевірки встановлено порушення пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 184667,00 грн., в тому числі: за липень 2014 року - 184667,00 грн.

Заперечення позивача залишені без задоволення, висновки акту перевірки від 29 жовтня 2014 року № 6146/26-56-22-04-04/02013716 - без змін.

Податковим повідомленням - рішенням Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 20 листопада 2014 року № Проектно-будівельному концерну «Укрмонолітспецбуд» збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на суму 277 001, 00 грн., в тому числі: за основним платежем - 184667,00 грн., за штрафними санкціями - 92334,00 грн.

Позивач не погоджується з висновками Акта перевірки та прийнятими на його підставі податковим повідомленням - рішенням та податковою вимогою й мотивує позовні вимоги тим, що відповідачем не наведено жодного доказу на підтвердження нереальності господарських відносин між ним та ТОВ «Кам-Билдинг-Транс».

Заперечення відповідача, співпадають з висновками акта від 29 жовтня 2014 року № 6146/26-56-22-04-04/02013716.

Як зазначив Вищий адміністративний суд України в листі від 02 червня 2011 року №742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій між позивачем та ТОВ «Кам-Билдинг-Транс», обставини використання придбаних товарів у власній господарській діяльності позивача, встановити спеціальну податкову правосуб'єктність учасників господарської операції (зокрема, чи були платниками податку на додану вартість).

Матеріали справи свідчать, що між Проектно-будівельним концерном «Укрмонолітспецбуд» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кам-Билдинг-Транс» укладено наступні договори:

- Договір підряду на будівництво № 02/06-14 від 02 червня 2014 року відповідно до якого ТОВ «Кам-Билдинг-Транс» взяло на себе зобов'язання виконати комплекс будівельно-монтажних робіт: сантехнічні роботи, загально-будівельні роботи, стелі лгк та опоряджувальні роботи на об'єкті будівництва за адресою: м. Київ, Печерський р-н, вул. (літера змінена з «Б» на «А» згідно додаткової угоди №1 від03 грудня 2014 року до Договору підряду на будівництво № 02/06-14 від 02 червня 2014 року);

- Договір підряду на будівництво № 24/06-14 від 24 червня 2014 року відповідно до якого ТОВ «Кам-Билдинг-Транс» взяло на себе зобов'язання виконати повний комплекс загально-будівельних робіт по влаштуванню доріг та проїздів ділянки № 2 на території комбікормовий завод» ТОВ «Комплекс Агромарс» за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 46.

Відповідно до пункту 2.2 Договору підряду на будівництво № 02/06-14 від 02 червня 2014 року та Договору підряду на будівництво № 24/06-14 від 24 червня 2014 року оплата виконаних робіт здійснюється підрядником протягом 5 банківських днів з моменту підписання актів виконаних підрядних робіт та довідки про вартість виконаних підрядних робіт (ФКБ-2в, ФКБ-3).

За період з 01 липня 2014 року по 31 липня 2014 року ТОВ «Кам-Билдинг-Транс» виконало, а ПБК «Укрмонолітспецбуд» прийняло та оплатило роботи:

- по Договору підряду на будівництво № 02/06-14 від 02 червня 2014 року на загальну суму 1 008 000,00 гривень з ПДВ (довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат акт № КБ-3107007 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2014 року містяться в матеріалах справи);

- по Договору підряду на будівництво № 24/06-14 від 24 червня 2014 року на загальну суму 100000,00 гривень з ПДВ (довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат та акт № КБ-3107008 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2014 року містяться в матеріалах справи).

На виконання вищезазначених договорів ТОВ «Кам-Билдинг-Транс» виписано наступні накладні: № 38 та № 39 від 24 липня 2014 року на суму 100000,00 грн. (по Договору № 24/06-14 від 24 червня 2014 року) та №№ 7, 8, 10, 11, 12, 13, 17 від 08 липня 2014 року, №№ 31, 30 від 17 липня 2014 року, №№ 44, 46, 48, 49, 72, 53, 60, 61, 68, 70, 71 від 28 липня 2014 року на загальну суму 1008000 грн.

Оплата за надані послуги здійснювалась в порядку безготівкового розрахунку, що підтверджують відповідні платіжні доручення та виписки по особовому рахунку.

Як повідомлено суд, в усіх документах (договорах, актах довідках тощо), укладених із ТОВ «Комплекс Агромарс» (Замовником) та відповідно між ПБК «Укрмонолітспецбуд» та ТОВ «Кам-Билдинг-Транс», була допущена помилка (вказана літера «Б»). Відповідно до Додаткової угоди № 2 від 03 грудня 2014 року до Договору будівельного Підряду № 22/2014/КАМ/С від 20 червня 2014 року ПБК «Укрмонолітспецбуд» та ТОВ «Комплекс Агромарс» (Замовник будівництва) погодили, що у всій без виключення документації договірній, кошторисній і так далі, вважати правильною адресу, за якою проводилися роботи: м. Київ, Печерський р-н, вул.. Інститутська 18 А, кв. 48-52. ПБК «Укрмонолітспецбуд» та ТОВ «Кам-Билдинг-Транс» також виправили цю помилку в укладеній між собою документації, підписавши 03 грудня 2014 року Додаткову угоду № 1 до Договору підряду на будівництво № 02/06-14 від 02 червня 2014 року.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник. податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник. податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

З аналізу статті 198 Податкового кодексу України вбачається, що визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є відповідність податкової накладної порядку її заповнення та подальше використання придбаних товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Як вбачається з обставин справи, позивач в податкових деклараціях з податку на додану вартість за перевіряємий період в складі податкового кредиту відобразив суми податку на додану вартість на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ «Кам-Билдинг-Транс» у зв'язку з придбанням підрядних робіт.

Суд звертає увагу, що наявність у покупця належно оформлених документів, необхідних для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих постачальником/продавцем податкових накладних, не є безумовною підставою формування податкового кредиту, у разі недоведенння реальності здійснених господарських операцій та факту використання придбаних товарів/послуг в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Під господарською діяльністю у Господарському кодексі України (стаття 3) розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, податкові накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Таким чином, право на податковий кредит з податку на додану вартість виникає в результаті придбання товарів і послуг з метою використання в господарській діяльності. При цьому операція з придбання повинна бути реальною, тобто повинна мати місце об'єктивна зміна складу активів платника податків.

Крім того, в основі будь-якої реальної господарської операції має лежати економічна мета, тобто бажання платника податків приростити активи за допомогою досягнення господарського ефекту.

У податковому обліку понесені витрати на придбання послуг мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення, тобто первинними документами, що містять інформацію про фактичні господарські операції, розкривають їх зміст та обсяг.

За відсутності достатніх доказів - первинних документів, які б достовірно підтверджували факт здійснення господарської операції, розкривали її зміст та обсяг з метою та в цілях господарської діяльності платника податку, підстави для формування даних податкового обліку - відсутні.

Судом встановлено, що Проектно-будівельний концерн «Укрмонолітспецбуд» здійснює діяльність у сфері будівництва житлових і нежитлових будівель, будівництва трубопроводів, будівництва споруд електропостачання та телекомунікацій, у сфері знесення та головних управлінь, архітектури.

Відповідно до Договору будівельного підряду № 22/2014/КАМ/С від 20 червня 2012 року, укладеного ПБК «Укрмонолітспецбуд» з ТОВ «Комплекс Агромарс» (Замовник) ПБК «Укрмонолітспецбуд» виконував комплекс будівельно-монтажних робіт сантехнічні роботи, загально-будівельні роботи, стелі лгк та опоряджувальні роботи на об'єкті будівництва за адресою: м. Київ, Печерський р-н, вул. Інститутська 18 А, кв. 48-52 (літера змінена З «Б» на «А» згідно додаткової угоди № 2 від 03 грудня 2014 року до Договору будівельного підряду № 22/2014/КАМ/С від 20 червня 2014 року).

Відповідно до Договору будівельного підряду № 19/2014/КАМ/С від 30 травня 2014 року, укладеного між ПБК «Укрмонолітспецбуд» та ТОВ «Комплекс Агромарс» філія «Бориспільський комбікормовий завод» (Замовник) ПБК «Укрмонолітспецбуд» виконував комплекс загально-будівельних робіт по влаштуванню доріг та проїздів ділянки №2 на території філії «Бориспільський комбікормовий завод» ТОВ «Комплекс Агромарс» за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, вул.. Привокзальна, 46.

Згідно п.1.3, п.4.4.2 зазначених вище договорів ПБК «Укрмонолітспецбуд» мав право залучати до виконання робіт третіх осіб - субпідрядників та ніс відповідальність перед замовником за належне виконання робіт залученими ним субпідрядниками.

Саме для виконання вищезазначених робіт, позивачем було залучено ТОВ «Кам-Билдинг-Транс», на підтвердження правових підстав виконання, на замовлення ПБК «Укрмонолітспецбуд», ТОВ «Кам-Билдинг-Транс» комплексу будівельно-монтажних робіт сантехнічні роботи, загально-будівельні роботи, стелі лгк та опоряджувальні роботи на об'єкті будівництва за адресою: м. Київ, Печерський р-н, вул. Інститутська 18 А, кв. 48-52 та загально-будівельних робіт по влаштуванню доріг та проїздів ділянки № 2 на території філії «Бориспільський комбікормовий завод» ТОВ «Комплекс Агромарс» за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 46, позивачем надано: копії Договору підряду на будівництво № 02/06-14 від 02 червня 2014 року та Договору № 24/06-14 від 24 червня 2014 року, довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми КБ-3, актів приймання будівельних робіт форми КБ-2в.

Проте, матеріали справи не містять доказів на підтвердження вищезазначених доводів, а саме необхідності та доцільності залучення ТОВ «Кам-Билдинг-Транс».

Позивачем не надано доказів виконання будівельних та підрядних робіт на об'єкті замовника безпосередньо контрагентом ТОВ «Кам-Билдинг-Транс».

Матеріали справи не містять доказів, які свідчили би про реальність вищезазначених будівельних послуг, про їх надання, адже матеріали справи не містять кінченого результату наданих послуг. Також, вищезазначений перелік послуг є досить широким та не вичерпним, а тому встановлення яких саме послуг замовлялось позивачем не вбачається можливим.

Також, позивачем не надано копій перепусток працівників ТОВ «Кам-Билдинг-Транс» на об'єкт Замовника підрядних робіт.

З наданих матеріалів справи не вбачається яким чином будівельні матеріали відвантажувались на об'єкт будівництва.

Надані позивачем копії податкових накладних, довідок про вартість робіт укладених із ТОВ «Кам-Билдинг-Транс» не дають змогу ідентифікувати участь останнього у взаємовідносинах між позивачем та Замовником.

При цьому, наявні у матеріалах справи податкові накладні містять лише загальну назву - комплекс будівельно-монтажних робіт, без деталізації змісту та обсягу таких послуг; не містять інформації про посаду, прізвище та ініціали особи, яка їх підписала, або іншої інформації, що дала б змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарських операції та наявність у неї відповідних повноважень, а відтак в силу наведених вище правових норм такі документи не є належно оформленими первинними документами для підтвердження факту правомірності формування податкового кредиту з ПДВ.

Суд звертає увагу, що матеріали справи не місять доказів наявності у ТОВ «Кам-Билдинг-Транс» трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності.

Матеріали справи не місять інформації про наявність дозволів та ліцензій, спеціалістів (працівників) організаційних структур у ТОВ «Кам-Билдинг-Транс» для виконання монтажно-будівельних робіт, що передбачені пунктами 2, 3, 4 Наказу Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва. Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 13 вересня 2001 року № 112/182, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 8 листопада 2001 року за № 939/6130 «Про затвердження ліцензійних умов провадження будівельної діяльності (вишукувальні та проектні роботи для будівництва, зведення несучих огороджуючи конструкцій, будівництво та монтаж інженерних і транспортних мереж).

За таких обставин, аналізуючи наведені норми чинного законодавства та наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість висновків контролюючого органу про порушення пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, Державною податковою інспекцією в Подільському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві доведена правомірність та обґрунтованість прийняття спірних податкових повідомлень-рішень з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Проектно-будівельного концерну «Укрмонолітспецбуд» не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про судовий збір, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

Законом України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору складає 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» встановлено у 2014 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 01 січня - на рівні 1218,00 грн.

Враховуючи розмір майнових вимог, позивачу, в даному випадку, за звернення до адміністративного суду із майновим позовом слід було сплатити 4872,00 грн.

Водночас, частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 487,20 грн., а тому, враховуючи, результат розгляду адміністративної справи та розмір сплаченого судового збору, решта суми судового збору у розмірі 4384,80 грн. підлягає стягненню з позивача на користь Державного бюджету.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні адміністративного позову Проектно-будівельного концерну "Укрмонолітспецбуд" відмовити повністю.

2. Стягнути з Проектно-будівельного концерну "Укрмонолітспецбуд" () на користь Державного бюджету України (отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код 38004897, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку 820019, р/р 4007, код класифікації 22030001) судовий збір у розмірі 4384,80 грн. (чотири тисячі триста вісімдесят чотири гривні вісімдесят копійок).

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства

Суддя К.Ю. Гарник