Справа № 872/11825/13
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 січня 2015 рокусправа № 811/370/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Сафронової С.В. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового засідання: Надточія В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційні скарги Дочірнього підприємства «Кіровоградський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» та Державної фінансової інспекції у Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 червня 2013 року у справі за адміністративним позовом Дочірнього підприємства «Кіровоградський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» до Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області, за участю прокуратури Кіровоградської області про визнання неправомірними дій, протиправним та скасування листа-вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

ДП «Кіровоградський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» звернулась з вищезазначеним адміністративним позовом суду в якому просило визнати неправомірними дії Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області щодо винесення листа-вимоги №11-06-14-14/59 від 03.01.2013р.; визнати протиправним та скасувати лист-вимогу Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області №11-06-14-14/59 від 03.01.2013р.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 червня 2013 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасувано пункт 2 листа-вимоги ДФІ в Кіровоградській області №11-06-14-14/59 від 03.01.2013р. в частині зобов'язання ДП «Кіровоградський облавтодор» ВАТ ДАК «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» відшкодувати за рахунок осіб, які допустили втрату активів у вигляді дебіторської заборгованості, матеріальну шкоду у порядку та розмірі, встановленому ст.ст.130-136 Кодексу законів про працю України. Визнано протиправними та скасувано пункти 3, 4, 10, 13, 14, 21, 23 листа-вимоги ДФІ в Кіровоградській області №11-06-14-14/59 від 03.01.2013р. В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ДП «Кіровоградський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» просить рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог, а саме щодо скасування пунктів 5,6,7 листа-вимоги №11-06-14-14/59 від 03.01.2013р. скасувати та прийняти нову постанову якою задовольнити позовні вимоги в цій частині. Посилається на те, що підприємство у 2011-2012 роках не мало ознаки № 3, тобто не отримувало пряму чи опосередковану бюджетну підтримку згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про здійснення державних закупівель» у редакції Закону № 3681- УІ від 08.07.2011 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції Державна фінансова інспекція у Кірвоградській області також подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просила скасувати постанову та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому відповідно до ст. 41 КАС України фіксування судового засідання не здійснюється.

Колегія суддів апеляційного адміністративного суду, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог, вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області на III квартал 2012 року та на підставі направлень на проведення ревізії від 23.08.2012р. №№477, 489, 490, 513, виданих начальником Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області, відповідачем здійснено ревізію фінансово-господарської діяльності ДП «Кіровоградський облавтодор» ВАТ «ДАК» Автомобільні дороги України" за ІІ півріччя 2010 року, 2011 рік та І півріччя 2012 року, про що складено відповідний акт ревізії №06-09/353 від 23.11.2012р..

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято лист - вимогу №11-06-14-14/59 від 03.01.2013р., про усунення виявлених порушень.

Пунктом 2 листа-вимоги відповідачем зазначено, що ревізією достовірності дебіторської заборгованості встановлено, що в порушення п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська заборгованість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08.10.1999 №237, станом на 01.07.2012 в обліку ДП «Кіровоградський облавтодор» рахується дебіторська заборгованість в сумі 585 629,66 грн., яка утворилася в жовтні - листопаді 2004 року внаслідок реалізації бар'єрної огорожі ТОВ СП «Трансгазбуд» без укладення договору. Внаслідок зазначеного, виникла прострочена дебіторська заборгованість, термін позовної давності якої минув, у зв'язку з чим, внаслідок визнання ТОВ СП «Трансгазбуд» банкрутом та пропущення строку на включення боргу до вимог кредиторів, відповідач вимагає у позивача відшкодувати за рахунок осіб, які допустили втрату активів у вигляді дебіторської заборгованості, матеріальну шкоду у порядку та розмірі, встановленому ст.ст.130-136 Кодексу законів про працю України, а також списати заборгованість в установленому порядку.

Постановою ВДВС у Солом'янському районі м.Києва від 27.08.2007р. закінчено виконавче провадження по стягненню з ТОВ СП «Трансгазбуд» даної заборгованості на підставі ч.7 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», в зв'язку з оголошенням ТОВ СП «Трансгазбуд» банкрутом.

Згідно з п.49 Порядку проведення інспектування державною контрольно-ревізійною службою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №550 від 20.04.2006р, у разі коли діями чи бездіяльністю працівників об'єкта контролю державі або підконтрольній установі заподіяна матеріальна шкода, контролюючий орган ставить вимоги перед керівником об'єкта контролю та органом його управління щодо пред'явлення цивільних позовів до винних осіб.

В той же час колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ДФІ не надано доказів наявності осіб, які допустили втрату активів у вигляді дебіторської заборгованості, а також необґрунтовано розмір матеріальної шкоди, яку, на думку відповідача, слід відшкодувати за рахунок осіб, які допустили втрату активів у вигляді дебіторської заборгованості.

Відповідно до ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.

За наявності зазначених підстав і умов, матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності.

На працівників не може бути покладена відповідальність за шкоду, яка відноситься до категорії нормального виробничо-господарського риску, а також за не одержані підприємством, установою, організацією прибутки і за шкоду, заподіяну працівником, що перебував в стані крайньої необхідності.

Працівник, який заподіяв шкоду, може добровільно покрити її повністю або частково. За згодою власника або уповноваженого ним органу працівник може передати для покриття заподіяної шкоди рівноцінне майно або поправити пошкоджене.

Відповідно до абзацу 2 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» від 29.12.1992 №14 під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов'язків, грошові виплати. Згідно зі ст.130 КЗпП не одержані або списані в доход держави прибутки з підстав, пов'язаних з неналежним виконанням працівником трудових обов'язків (так само як і інші неодержані прибутки) не можуть включатися до шкоди, яка підлягає відшкодуванню.

Як встановлено у судовому засіданні, виявлені відповідачем порушення фінансової дисципліни не призвели до заподіяння позивачеві прямих збитків, відшкодування яких має здійснюватися за рахунок винних матеріально-відповідальних осіб.

Статтею 138 КЗпП України передбачено, що для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до обґрунтованих висновків щодо безпідставності п.2 листа-вимоги.

В пункті 3 вимоги зазначено, що ревізією достовірності понесених витрат встановлено незабезпечення належного виконання договірних зобов'язань, що є порушенням ст.ст.216, 218 Господарського кодексу України та призвело до стягнення з ДП «Кіровоградський облавтодор» штрафних санкцій на суму 363 875,45 грн., в зв'язку з чим відповідач вимагає відшкодувати за рахунок винних осіб, які допустили втрату активів, шкоду у порядку та розмірі, встановленому ст.ст.130-136 КЗпП України.

Вищезазначені штрафні санкції було стягнуто з позивача в судовому порядку, рішення судів набрали законної сили та є обов'язковими до виконання.

Обґрунтовуючи протиправність пункту 3 листа-вимоги зазначених як підстава скасування пункту 2 листа-вимоги суд першої інстанції прийшов до вірних висновків також про його протиправність.

Відповідно до пункту 4 листа - вимоги проведеною зустрічною звіркою в ПП «Гласлайн» встановлено, що в порушення ст.629 Цивільного кодексу України ПП «Гласлайн» завищено суму фактичних транспортних витрат на суму 175 317,50 грн., в результаті чого підприємству нанесено збитків.

Крім того, ревізією філії «Гайворонський райавтодор» не підтверджено фактичне надходження від ПП «Гласлайн» та списання 56 т мінерального порошку на загальну суму 38123,12 грн., оприбуткованого по обліку згідно авізо облавтодору, в зв'язку з чим, відповідач вимагає відобразити в обліку дебіторську заборгованість по ПП «Гласлайн» в розмірі 213440,62 грн., провести претензійно - позовну роботу щодо відшкодування ПП «Гласлайн» матеріальної шкоди (збитків).

Протягом періоду з січня 2011 року по червень 2012 року позивачем здійснювалась закупка товарів (мінеральний порошок, бар'єрна огорожа, фарба) від ПП «Гласлайн». ДП «Кіровоградський облавтодор» проведено оприбуткування матеріалів, що підтверджується первинними бухгалтерськими документами, зокрема, договорами поставки, договорами купівлі-продажу, видатковими накладними, актами здачі-прийняття робіт, рахунками по оплаті, а також товарно-транспортними накладними, сертифікатами відповідності.

Вказані документи відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Ненадання ПП «Гласлайн» первинних документів по взаємовідносинам з третіми особами, а саме первинні документи на придбання ним мінерального порошку в ТОВ «Скало-Подільський спеціалізований кар'єр», ТОВ «Арагон Торг», ПП «Дім буд-Плюс», ТОВ «Укр-Вест Віндоу Лімітед» та його перевезення, не є підставою для невизнання позивачу транспортних витрат з доставки мінерального порошку ПП «Гласлайн», який фактично був отриманий та використаний в господарській діяльності позивача, про що вірно зазначено судом першої інстанції.

Відповідно до п. 5 листа - вимоги, ревізією дотримання умов укладених договорів на закупівлю товарно-матеріальних цінностей за результатами проведених торгів встановлено, що в порушення ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст.526, 629 Цивільного кодексу України, п.5. ст.40 Закону України «Про здійснення державних закупівель» та п.п.3.1, 11.2, 11.3 договору від 17.06.2011 №97, укладеного з ДП «ШРБУ №100», постачальником змінено істотні умови договору, а саме збільшено ціну на бітумну емульсію, що призвело до переплати на суму 372 682,04 грн., у зв'язку з чим, відповідач вимагає в подальшому дотримуватися вимог Закону України «Про здійснення державних закупівель».

У пункті 6 листа - вимоги відповідачем зазначено, що в порушення п.5 ст.2 Закону України «Про здійснення державних закупівель» без проведення процедур закупівель з ФОП ОСОБА_2 та ПП «Аналітикбудторг» укладено договори та придбано сіль на загальну суму 293 040 грн. Укладання договорів без проведення відповідних процедур закупівель, призвело до придбання солі по завищеним цінам де різниця склала 96 052 грн., у зв'язку з чим відповідач вимагає в подальшому дотримуватись Закону України «Про здійснення державних закупівель».

Відповідно до пункту 7 листа - вимоги, ревізією встановлено, що ДП «Кіровоградський облавтодор» та його філіями здійснено закупівлю бітуму, дизельного палива, щебеню, відсіву, бітумної емульсії, мазуту та пічного палива без проведення процедур державних закупівель на загальну суму 31 700 160,26 грн., чим порушено п.5 ст.2 Закону України «Про здійснення державних закупівель», в зв'язку з чим, відповідач вимагає від позивача в подальшому дотримуватись Закону України «Про здійснення державних закупівель».

Відповідно до ст.2 Закону України «Про здійснення державних закупівель» №2289-VI від 01.06.2010р. (далі за текстом - Закон №2289-VI в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) цей Закон застосовується до всіх замовників та закупівель товарів, робіт і послуг, які повністю або частково здійснюються за рахунок державних коштів, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 100 тисяч гривень (в будівництві - 300 тисяч гривень), а робіт - 1 мільйон гривень.

Цей Закон застосовується до підприємств, визначених у пункті 21 частини першої статті 1 цього Закону, у разі якщо підприємства відповідають хоча б одній з таких ознак:

1) підприємство користується податковою пільгою, передбаченою податковим, митним законодавством України, - протягом користування такою пільгою;

2) підприємство відповідно до закону звільнено від обов'язку сплачувати заборгованість перед бюджетами, за єдиним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за зобов'язаннями перед фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування - протягом календарного року від дати такого звільнення;

3) отримує пряму або опосередковану бюджетну підтримку, в тому числі у вигляді компенсації частини витрат або відшкодування відсотків за кредитами, - протягом календарного року від дати одержання бюджетної підтримки.

Умови, порядок та процедури закупівель товарів, робіт і послуг за рахунок державних коштів можуть встановлюватися або змінюватися виключно цим Законом, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до роз'яснень Міністерства економічного розвитку і торгівлі України «Щодо внесення змін до Закону України «Про здійснення державних закупівель» №3303-25/12551-07 від 30.09.2011р. згідно з частиною першою статті 2 Закону зі змінами, порядок, встановлений цим Законом поширюється також на закупівлі товарів, робіт і послуг за рахунок коштів підприємств, у разі якщо підприємства відповідають хоча б одній з таких ознак: 1) підприємство користується податковою пільгою, передбаченою податковим, митним законодавством України, - протягом користування такою пільгою; 2) підприємство відповідно до закону звільнено від обов'язку сплачувати заборгованість перед бюджетами, за єдиним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за зобов'язаннями перед фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування - протягом календарного року від дати такого звільнення; 3) отримує пряму або опосередковану бюджетну підтримку, в тому числі у вигляді компенсації частини витрат або відшкодування відсотків за кредитами, - протягом календарного року від дати одержання бюджетної підтримки.

Згідно ч.5 ст.2 Закону №2289-VI забороняється укладання договорів, які передбачають витрачання державних коштів, та/або оплата замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим Законом.

Враховуючи отримування позивачем бюджетних коштів на рахунки, відкриті в органах Державної казначейської служби судом першої інстанції вірно зазначено про відсутність протиправності п.п.5, 6, 7 листа-вимоги в частині необхідності дотримання позивачем Закону України «Про здійснення державних закупівель». Крім того жодних негативних наслідків вказані пункти вимоги для позивача не спричинили.

У пункті 10 листа - вимоги зазначено, що ревізією правильності віднесення до складу витрат на виробництво встановлено, що в порушення п.п.2.14, 2.15 Правил визначення вартості робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування ВБН В.3.2-218-180-2003, затверджених наказом Державної служби автомобільних доріг України від 05.08.2003 №374 (далі за текстом Правила), до Актів виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) філіями «Лелеківська ДЕД», «Олександрійська ДЕД» та «Новоархангельська ДЕД» включено витрати на ремонт адміністративних будівель, що призвело до завищення вартості виконаних робіт та нанесення збитків підприємству на загальну суму 146 467 грн., у зв'язку з чим, відповідач вимагає відобразити в обліку кредиторську заборгованість перед Службою автомобільних доріг у Кіровоградській області в сумі 146 467,0 грн. внаслідок завищення витрат по ремонту адміністративних будівель, а також провести роботу щодо відшкодування зайвих виплат шляхом повернення коштів Службі автомобільних доріг у Кіровоградській області або виконання відповідного обсягу робіт чи надання послуг.

Відповідно до п.2.14 Правил, у кошторисній вартості робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг враховуються кошти на зведення та розбирання тимчасових будівель і споруд, необхідних для проведення робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг, а також для обслуговування працівників зайнятих на роботах з експлуатаційного утримання автомобільних доріг, з урахуванням можливості пристосування й використання для потреб існуючих та новозбудованих будівель і споруд сталого типу.

До тимчасових будівель і споруд належать виробничі, складські, допоміжні, житлові і громадські будівлі і споруди, необхідні для виконання робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг і обслуговуванні працівників.

Тимчасові будівлі і споруди поділяються на титульні та нетитульні.

Перелік титульних тимчасових будівель і споруд та нетитульних приймається згідно з додатками №5 і №6 до цих Правил.

Витрати зі спорудження, складання, розбирання, амортизації, поточного ремонту і переміщення нетитульних тимчасових будівель і споруд враховується в загальновиробничих витратах.

Кошти на титульні тимчасові будівлі і споруди включаються до глави «Тимчасові будівлі і споруди» зведеного кошторисного розрахунку вартості робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг. Розмір згаданих коштів при виконанні робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг визначається за усередненим відсотковим показником від підсумку глав 1-7 зведеного кошторисного розрахунку і визначається згідно з ВБН Д.1.1-218-1-2001( із змінами та доповненнями № 1):

- при використанні асфальтобетону, цементобетону та інших матеріалів які готуються на власних підсобних господарствах, а також при виконанні інших видів робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг - 4,9 %;

- при використанні готових сумішей і чорних в'яжучих придбаних від заводів інших відомств - 3,9 %.

Якщо розмір коштів на зведення та розбирання титульних тимчасових будівель і споруд в інвесторській кошторисній документації визначено за усередненими показниками, то це є лімітом на відшкодування цих витрат підряднику.

Пунктом 2.15 Правил передбачено, що при формуванні ціни пропозиції кошти на покриття витрат підрядника на зведення та розбирання титульних тимчасових будівель і споруд з урахуванням можливості пристосування й використання для цих цілей існуючих та новозбудованих будівель і споруд сталого типу повинні визначатися за усередненими відсотковими показниками, із застосуванням до них знижувального коефіцієнту 0,85. При цьому використання цього способу визначення коштів на покриття витрат підрядника на зведення та розбирання титульних тимчасових будівель і споруд за усередненими відсотковими показниками можливе тільки, якщо такий прийнято в кошторисній документації.

У Додатку №5 до Правил визначено перелік робіт і витрат, що належать до титульних тимчасових будівель і споруд, зокрема, пристосування споруджуваних та існуючих будівель та споруд, приоб'єктних складських приміщень, душових, приміщень для обігріву робітників, не каналізаційних туалетів; утримання, ремонт та розвиток виробничих баз відокремлених структурних підрозділів дорожніх організацій. (п.п.7, 10, 15 додатку №5 до Правил); тимчасове пристосування заново збудованих та існуючих постійних будівель і споруд постійних будівель і споруд для виробничих потреб (в тому числі існуючих виробничих майстерень, гаражів, складських приміщень).

Перелік робіт і витрат, що належать до нетитульних тимчасових будівель і споруд, визначено у Додатку №6 до Правил. До нетитульних тимчасових будівель, споруд, приладдя і обладнання належать такі: приоб'єктні контори і комори виконробів і майстрів, складські приміщення і навіси, душові, кубові, неканалізовані вбиральні і приміщення для обігрівання робітників; настили, стрем'янки, драбини, перехідні містки, ходові дошки, огорожі при розплануванні, пристрої з техніки безпеки, інвентарні уніфіковані засоби підмощування типу колисок, вишок, інвентарних майданчиків, помостів тощо; паркани і огорожі (окрім спеціальних і архітектурно оформлених), запобіжні козирки, захистки при виконанні буропідривних робіт; тимчасові розводки від магістральних і розвідних мереж електроенергії, води, пари, газу і повітря в межах робочої зони, а також витрати, пов'язані з пристосуванням будівель і споруд, що будуються і існують, замість будівництва згаданих вище нетитульних тимчасових будівель і споруд.

Наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 04.12.2009 року №554 затверджено примірні форми первинних документів з обліку в будівництві, зокрема, №КБ-2в «Акт приймання виконаних будівельних робіт».

Форми КБ-2в, мають рекомендаційний характер. Дані форми було погоджено замовником позивача та підписано у встановленому законом порядку без будь-яких зауважень. В зв'язку з викладеним судом першої інстанції вірно зроблено висновок про безпідставність п. 10 вимог.

В пункті 13 листа - вимоги ревізією дотримання умов укладених за результатами проведених процедур закупівель договорів по філії «Світловодський райавтодор» встановлено факти зміни істотних умов договору на придбання ТМЦ, що є порушенням ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст.526, 629 Цивільного кодексу України та призвело до безпідставного перерахування коштів в сумі 10 590,37 грн., в зв'язку з чим, відповідач вимагає зобов'язати філію «Світловодський райавтодор» поновити в обліку дебіторську заборгованість по ТОВ «Політрейд», провести претензійно-позовну роботу з ТОВ «Політрейд» щодо повернення коштів у сумі 10 590,37 грн., в іншому випадку стягнути з осіб, винних у проведенні зайвих виплат, шкоду у порядку та розмірі встановленому ст.ст.130-136 КЗпП України.

Філією позивача «Світловодський райавтодор» було укладено з ТОВ «Політрейд» договори поставки паливно-мастильних матеріалів, за цінами, встановленими Кіровоградським обласним територіальним відділенням антимонопольного комітету України №873 від 18.04.2012р. з урахуванням транспортних витрат.

Умови даного договору було виконано сторонами в повному обсязі, що свідчить на користь висновку суду першої існтанції про наявність підстав визнання протиправним та скасування п.13 оскаржуваного листа-вимоги.

У пункті 14 листа - вимоги зазначено, що внаслідок спливу терміну стягнення штрафних санкцій, визначених ст.258 Цивільного кодексу України, не нарахування пені відповідно п.8.4. договорів оренди від 19.06.2008р. та від 14.12.2007р.,укладених з ТОВ «Енергетична група», внаслідок порушення терміну сплати орендної плати та непроведення претензійно-позовної роботи, ДП «Кіровоградський облавтодор» недоотримано доходу та втрачено активів на суму 254 323,2 грн. та відповідно філією «Компаніївський райавтодор» 63 712,54 грн. та філією «Долинський райавтодор» 190 610,66 грн., чим нанесено збитки підприємству, у зв'язку з чим, відповідач вимагає провести звірку з ТОВ «Енергетична група» з метою визначення суми боргу, та у разі відмови ТОВ «Енергетична група» від визнання визначеного боргу - відшкодувати збитки за рахунок винних у не проведенні претензійно-позовної роботи осіб шкоду в порядку та розмірі встановленому ст.ст. 130-136 КЗпПУ.

ДП «Кіровоградський облавтодор» (Орендодавець) було укладено з ТОВ «Енергетична група» (Орендар) договори оренди від 19.06.2008 та від 14.12.2007, згідно умов яких Орендодавець передає, а Орендар приймає в тимчасове строкове платне володіння і користування комплекс будівель Марфівського гранітного кар'єру та Живанівський гранітний кар'єр, згідно актів оцінки майна, що обліковується на балансі позивача, та розміщені за адресами: вул.Київська, 66, с.Марфівка, Долинського району Кіровоградської області; с.Живанівка Компаніївського району, Кіровоградської області, а Орендар - приймає та зобов'язується платити орендну плату у строк та на умовах, зазначених в договорах.

Майно, згідно з вищезазначених договорів було передано позивачем контрагенту на підставі актів прийому-передачі рухомого і нерухомого майна.

В судовому засіданні представник відповідача посилався на порушення позивачем норм чинного законодавства щодо непроведення позивачем претензійно-позовної роботи з ТОВ "Енергетична група", у зв'язку з виникненням заборгованості останнього по вищезазначених договорах.

Відповідно до ч.2 ст.222 Господарського кодексу України у разі необхідності відшкодування збитків або застосування інших санкцій суб'єкт господарювання чи інша юридична особа - учасник господарських відносин, чиї права або законні інтереси порушено, з метою безпосереднього врегулювання спору з порушником цих прав або інтересів має право звернутися до нього з письмовою претензією, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 3 статті 232 Господарського кодексу України передбачено, вимогу щодо сплати штрафних санкцій за господарське правопорушення може заявити учасник господарських відносин, права чи законні інтереси якого порушено, а у випадках, передбачених законом, - уповноважений орган, наділений господарською компетенцією.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що бездіяльність позивача щодо непроведення претензійно-позовної роботи з ТОВ «Енергетична група» у зв'язку з виникненням заборгованості останнього по вищезазначених договорах, можна розцінювати як небажання позивача скористатися наданим йому, законодавцем, правом. Що не є порушенням норм чинного законодавства України. До того ж звернення до суду за захистом своїх прав і свобод - це є диспозитивним правом особи, а не імперативним обов'язком, а тому прийшов до вірного висновку щодо протиправності викладених вимог в п.14 оскаржуваного листа-вимоги.

Відповідно до пункту 21 листа - вимоги відповідач вказує на те, що ревізією правильності віднесення витрат на виробництво встановлено, що в порушення п.3.2.13 Колективного договору (додатків 21, 31) та ст.9 Закону України «Про колективні договори і угоди» філією «Компаніївський РАД» безпідставно видано та списано з обліку продукти харчування працівникам на загальну суму 12 683 грн., у зв'язку з чим, відповідач вимагає вжити вичерпних заходів щодо відшкодування вартості виданих продуктів харчування в межах чинного законодавства.

Відповідно до п.2.2 Колективного договору ДП «Кіровоградський облавтодор» на 2009-2011 роки» встановлено, що в філіях підприємства оплату праці працівникам здійснювати за положенням про оплату праці (Додаток №6).

Згідно з Додатком №20 до Колективного договору керівнику філії надано право щодо одноразового заохочення працівників, в тому числі, до професійного свята - дня автомобіліста і дорожника та Нового року.

При цьому, заходами заохочення є преміювання та нагородження цінними подарунками.

Засіданням президії об'єднаної профспілкової організації працівників шляхового господарства постановлено рекомендувати керівникам філій разом з профспілковими комітетами на матеріальне стимулювання працівників за рахунок прибутку. Матеріальне стимулювання допускати грошовими коштами та продуктовими наборами, про що свідчить витяг з постанови від 11.01.2011р.

Відповідно до протоколу засідання адміністрації та профкому філії «Компаніївський райавтодор» №2 від 09.01.2010р. засіданням постановлено з нагоди державних свят, зокрема, Дня дорожника та Новорічних і Різдвяних свят, надавати працівникам філії, за рахунок прибутку підприємства, матеріальне заохочення продуктовими наборами, що і було здійснено філією «Компаніївський райавтодор», що підтверджується накладними та платіжними відомостями.

Зазначені обставини свідчать про безпідставність п. 21 вимоги, про що вірно зазначено судом першої інстанції.

Відповідно до п.23 листа - вимоги ревізією повноти та своєчасності оприбуткування матеріальних цінностей встановлено, що в порушення ч.ч.1, 5 ст.9 Закону України «Про

бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» філією «Олександрійська ДЕД» не оприбутковано вартість житлового будинку, що призвело до заниження вартості активів на суму 18150 грн., у зв'язку з чим відповідач вимагає відкоригувати в обліку вартість активів шляхом збільшення їх вартості на суму 18150 грн.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. (ч.1 ст.9 Закону)

Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені. (ч.5 ст.9 Закону).

Відповідно до архівної довідки Олександрійського КМБТІ від 31.05.2013р. за архівними даними Олександрійського КМБТІ право власності по вул. Шевченка, №82/1 в с. Звенигородка Олександрійського району Кіровоградської області не зареєстровано.

Викладене свідчить про відсутність підстав, відповідно до яких у позивача виникав би обов'язок щодо оприбуткування вартості житлового будинку по вул. Шевченка, №82/1 в с. Звенигородка Олександрійського району Кіровоградської області, що свідчить про протиправність вимог відповідача, викладених в пункті 23 оскаржуваного листа-вимоги.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно були застосовані норми матеріального та процесуального права, а доводи апеляційних скарг не спростовують висновку суду першої інстанції і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України,суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Дочірнього підприємства «Кіровоградський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» та Державної фінансової інспекції у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 червня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: Л.М. Нагорна