Справа № 826/17490/13-а
Суддя: Острович С.Е.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2015 року м. Київ К/800/41678/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

суддів: Островича С.Е., Бившевої Л. І., Федорова М.О.

розглянула в порядку попереднього провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоекспедиція" на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 грудня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоекспедиція" до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автоекспедиція" (далі - ТОВ "Автоекспедиція") звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (далі - ДПІ у Святошинському районі) в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 грудня 2013 року у задоволенні позову ТОВ "Автоекспедиція" відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2014 року апеляційну скаргу ТОВ "Автоекспедиція" залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 грудня 2013 року - залишено без змін.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій ТОВ "Автоекспедиція" подало касаційну скаргу в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 грудня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2014 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов ТОВ "Автоекспедиція".

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені такі фактичні обставини справи.

ДПІ у Святошинському районі проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "Автоекспедиція" з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо повноти декларування та своєчасності сплати податку на прибуток та податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ "Ювілайт", ТОВ "Зінат", ТОВ "Ангстрем Континенталь" за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2012 року. За результатами перевірки складено акт №449/22-509/36038044 від 26 червня 2013 року.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ "Автоекспедиція" вимог пп. 14.1.228 ст. 14, п. 138.1, п. 138.2, п. 138.8 ст. 138, пп. 139.1.1, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, п. 1, п. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", пп. 2.5 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 248311, 00 грн.; п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.2, 198.3 ст. 198, п. 201.1, п. 201.6, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, наказу Мінфіну "Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної" №1379 від 01 листопада 2011 року, п. 1, п. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", пп. 2.5 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, що призвело до заниження податкового зобов'язання з ПДВ на 187851, 00 грн.; завищено значення рядків 19 та 20.2 декларації по податку на додану вартість за червень 2012 року на 37337, 00 грн.

На підставі акта перевірки ДПІ у Святошинському районі прийнято податкові повідомлення-рішення від 12 липня 2013 року: №, яким ТОВ "Автоекспедиція" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на 372466, 50 грн., у т.ч. 248311, 00 грн. за основним платежем та 124155, 50 грн. за штрафними санкціями; №, яким ТОВ "Автоекспедиція" збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на 281776, 50 грн., у т.ч. 187851, 00 грн. за основним платежем та 93925, 50 грн. за штрафними санкціями; №, яким ТОВ "Автоекспедиція" зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ на 37337, 00 грн.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ТОВ "Автоекспедиція" 11 січня 2012 року укладено договори про надання інформаційно-консультаційних послуг з ТОВ "Ювілайт" №11-02-2012 та з ТОВ "Зінат" №11-01-2012. На підтвердження виконання договорів ТОВ "Автоекспедиція" надано податкові накладні, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), звіти про інформаційно-консультаційні послуги, платіжні доручення. Однак у актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) вказано лише загальне найменування робіт і не вказано зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції.

Також ТОВ "Автоекспедиція" укладено з ТОВ "Ангстрем Континенталь" договір на транспортне експедирування №61 від 21 червня 2012 року. На підтвердження виконання договору ТОВ "Автоекспедиція" надано акти прийняття-здачі виконаних робіт, податкову накладну, заявки на перевезення вантажу, заявку на надання транспортно-експедиційних послуг, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення. У податковому обліку ТОВ "Автоекспедиція" не включено у декларації з податку на прибуток вартість отриманих транспортних послуг та не сформовано витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування з податку на прибуток по взаємовідносинах з ТОВ "Ангстрем Континенталь".

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно актів ДПІ у Печерському районі №5173/22-8/37700606 від 28 листопада 2012 року "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Ювілайт" з питань правомірності проведених господарських відносин з контрагентами покупцями та постачальниками за період з 01 січня 2009 року по 31 жовтня 2012 року"; та №4765/22-8/33887863 від 12 листопада 2012 року "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Зінат" щодо підтвердження господарських відносин платниками податків за період з 01 січня 2009 року по 30 вересня 2012 року", не встановлено фактів реального здійснення господарських операцій підприємствами; встановлено відсутність об'єктів оподаткування при придбанні та продажу товарів (послуг) за перевіряємий період, які підпадають під визначення статті 3 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Згідно акта ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська №7208/224/33906299 від 21 грудня 2012 року "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Ангстрем Континенталь" щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків, не встановлено факту поставок товарів, робіт, послуг по ланцюгу ТОВ "Інфотерм", ПП "СВ Гермес", ПВП "Форест", ТОВ "Пасіфік", БПП "Сура" - ТОВ "Ангстрем Континенталь" встановлено відсутність документів, які б підтверджували факт прийому/передачі товару, підприємство здійснювало діяльність спрямовану на здійснення операцій пов'язаних з наданням податкової вигоди третіх осіб.

Відповідно до п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті, інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу, крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Судами попередніх інстанцій зазначено, що сам факт наявності у платника податків податкових накладних і платіжних доручень не може бути єдиною та беззаперечною підставою для формування податкового кредиту, при наявності встановлення відсутності реального здійснення господарських операцій між платником податків та його контрагентом, а саме за відсутності фізичних, технічних та технологічних можливостей у контрагента до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції.

За таких обставин суди першої та апеляційної інстанцій дійшли до висновку про те, що укладені ТОВ "Автоекспедиція" з контрагентами угоди не мали реального характеру, та не спричиняють реального настання правових наслідків, надані документи не відповідають вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а тому ДПІ у Святошинському районі правомірно прийнято податкові повідомлення-рішення.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ "Автоекспедиція".

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм процесуального та матеріального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновок суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоекспедиція" залишити без задоволення, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 грудня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді С.Е. Острович
Л. І. Бившева
М.О. Федоров