Справа № 2-а-1851/11
Суддя: Бондаренко В. М.
Дата ухвалення: 2015-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1851/11
Провадження № 6-а/185/4/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2015 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Павлоград Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання здійснити перерахунок і виплату недоплаченої державної соціальної допомоги дітям війни, -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою в порядку ст. 263 КАС України про зміну способу і порядку виконання судового рішення, а саме постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2011 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Павлоград Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання здійснити перерахунок і виплату недоплаченої державної соціальної допомоги дітям війни.

Заявник посилається на те, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області перебувало виконавче провадження, з виконання виконавчого листа Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області про зобовязання управління Пенсійного фонду України в м. Павлоград Дніпропетровської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з підвищенням її на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та провести відповідні виплати з 05 липня 2010 року з урахуванням виплачених сум. Однак, починаючи з 23.07.2011 року відповідачем припинено нарахування до пенсії до теперішнього часу, посилаючись на постанову КМУ від 06 липня 2011 року № 745, якою встановлено підвищення в розмірі 49,80 грн. Таким чином, відповідач припинив нарахування підвищення до пенсії з 23.07.2011 року, тим самим ігнорує постанову суду. З огляду на наведене, вважає, що суд може змінити своє рішення, а саме: зобов'язати управління ПФУ в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області нараховувати підвищення до пенсії з 05 липня 2010 року по теперішній час, а Державну казначейську службу України виплачувати ці кошти.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свою заяву підтримав та просив суд її задовольнити.

Представник управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню за наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено і це підтверджено матеріалами справи, що постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2011 року визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м. Павлоград Дніпропетровської області щодо нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії згідно ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 05 липня 2010 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; зобовязано управління Пенсійного фонду України в м. Павлоград Дніпропетровської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з підвищенням її на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та провести відповідні виплати з 05 липня 2010 року з урахуванням виплачених сум.

Боржником постанова суду виконана лише в частині здійснення перерахунку (нарахування) недоплаченої державної допомоги та нарахована сума недоплаченої допомоги за постановою суду складає 2170,96 грн., проте грошові кошти стягувачу не виплачені. При цьому неможливість виконання постанови суду в частині зобов'язання виплатити пенсію з підвищенням її на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 05 липня 2010 року по 22 липня 2011 року з урахуванням виплачених сум, боржник обґрунтував відсутністю коштів з відповідним призначенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення, розстрочення виконання рішення та зміни способу його є такі підстави: для розстрочення та відстрочення - обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання - обставини, які роблять виконання неможливим.

Отже під зміною способу і порядку виконання рішення суду розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими.

При цьому суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту.

Враховуючи вимоги статті 263 КАС України та вимоги ОСОБА_1, заявник просить суд фактично змінити зміст резолютивної частини постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2011 року.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зокрема, державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом (ч. 2 вказаної статті Закону).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» фінансування витрат, пов'язаних в реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

За правилами Бюджетного кодексу України у випадку, якщо виплата донарахованої суми перевищує бюджетні призначення на поточний рік, така виплата буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Отже відсутність у боржника коштів на момент відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду про зобов'язання здійснити відповідні виплати, не є підставою, що свідчить про неможливість виконання судового рішення.

Як зазначено з цього приводу Європейським судом з прав людини в пункті 74 рішення у справі "ОСОБА_2 проти Італії", орган державної влади не має права посилатися на брак коштів на виправдання неспроможності виконати судове рішення про виплату боргу.

Виходячи з викладеного, судом встановлено, що виконання зазначеної постанови суду фактично можливе, а отже підстави для зміни способу виконання рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» бюджет Пенсійного фонду - план утворення і використання цільового страхового фонду, що формується за рахунок страхових внесків до солідарної системи та інших джерел, визначених Законом.

Відповідно ч. 2 ст. 72 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного Фонду України не включаються до складу Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 73 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду використовуються на: виплату пенсій, передбачених цим Законом, надання соціальних послуг, передбачених Законом, фінансування адміністративних витрат, пов'язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду, оплату послуг з виплати та доставки пенсій, формування резерву коштів Пенсійного фонду. Забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Виходячи з вищенаведеного, бюджет Пенсійного фонду України не входить до складу Державного бюджету України, не відповідає його зобов'язаннями, а також за зобов'язаннями бюджетів інших органів державної влади та місцевого самоврядування.

З огляду на зазначене, кошти, які нараховані та включені для виплати позивачеві будуть виплачені за наявності відповідного фінансування через органи Казначейства згідно встановленого порядку. Виплата зазначених коштів залежить виключно від фінансування за рахунок Державного бюджету України. І ніяким чином не може бути пов'язана з діяльністю управління Пенсійного фонду України по виплаті пенсій визначеним Законом категоріям осіб.

З 15.04.2013 року набрала чинності Постанова Кабінету Міністрів України, згідно якої внесено зміні до Постанови № 845 від 03.08.2011 року щодо способу виконання даних рішень суду без участі органів Пенсійного фонду, дані рішення будуть виконуватися Казначейством, як передбачено Законом України «Про виконавче провадження». Так як саме з 15.04.2013 року визначено порядок виконання рішень зобов'язального характеру в такому ж порядку як і рішень про стягнення.

Відсутність коштів, на що посилається Управління ПФУ, не є підставою в даному випадку для зміни способу і порядку виконання судового рішення.

До того ж, суд вважає, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти вжиття адміністративним судом нових заходів для реалізації рішення. Ці заходи повинні забезпечити виконання конкретного судового рішення і не поширюватися на відносини, які виникли після його ухвалення.

Обставини, що роблять неможливим виконання конкретного рішення суду відповідно до вимог статей 263 КАС України та 36 Закону України «Про виконавче провадження» судом не встановлено та сторонами не надані.

Процесуальним правом оскарження рішення, дій або бездіяльності державної виконавчої служби позивач не скористався.

Таким чином, судом не встановлено обставин, що унеможливлюють виконання судового рішення, а заявником не надано достатніх доказів наявності таких підстав.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 69, 158, 160, 165, 263 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Павлоград Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання здійснити перерахунок і виплату недоплаченої державної соціальної допомоги дітям війни - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в пятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя: В.М. Бондаренко