Справа № К/9991/41506/11-С
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" січня 2015 р. м. Київ К/9991/41506/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
секретар судового засідання Носенко Л.О.,

за участі представника Філії управління з переробки газу та газового конденсату Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" Плужник В.В.,

розглянувши у касаційному порядку у відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу за позовом Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Дочірньої компанії "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" в особі Управління з переробки газу та газового конденсату про стягнення адміністративно-господарських санкцій за касаційною скаргою Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі - Полтавське ОВФСЗІ) на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 червня 2009 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2011 року

в с т а н о в и л а :

У травні 2008 року Полтавське ОВФСЗІ у Окружному адміністративному суді м. Києва пред'явило позов до Дочірньої компанії "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" в особі Управління з переробки газу та газового конденсату про стягнення адміністративно-господарських санкцій.

Просило стягнути з відповідача санкції за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів у 2006 році в сумі 544250,08 грн., та пеню за порушення встановлених законодавством термінів сплати адміністративних санкцій у розмірі 41 309,84 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 червня 2009 року, залишеною без зміни ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2011 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог Полтавського ОВФСЗІ.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Полтавське ОВФСЗІ подало касаційну скаргу. Посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів скасувати.

Ухвалою колегії суддів від 22 січня 2015 року у цій справі допущено заміну Дочірньої компанії "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" в особі Управління з переробки газу та газового конденсату на Філію управління з переробки газу та газового конденсату Публічне акціонерного товариства "Укргазвидобування", яке є правонаступником у звязку із ліквідацією першого.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга Полтавського ОВФСЗІ підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції та апеляційний суд, залишаючи у законній силі рішення суду першої інстанції, дійшли висновку, що позивачем без поважних причин пропущено встановлений спеціальним законом строк для застосування до суб'єкта господарювання відповідних санкцій за порушення нормативу працевлаштування інвалідів.

Колегія суддів вважає, що така правова позиція судів попередніх інстанцій є помилковою з огляду на таке.

Згідно із статтею 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" (у редакції до 18 березня 2006 року) працевлаштування інвалідів здійснюється центральним органом виконавчої влади з питань праці та соціальної політики, органами місцевого самоврядування, громадськими організаціями інвалідів. Законом України від 23 лютого 2006 року № 3483-ІV зазначену статтю було викладено в іншій редакції, а Закон України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" доповнено статтею 18-1, за змістом якої пошук підходящої роботи для інваліда здійснює державна служба зайнятості.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" для підприємств, установ і організацій, незалежно від форми власності і господарювання встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі 4-ох відсотків від загальної чисельності працюючих, а якщо працює від 8 до 25 чоловік - у кількості 1 робочого місця.

Частинами першою - третьою статті 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" передбачено, що підприємства (об'єднання), установи і організації, крім тих, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевого бюджетів, незалежно від форми власності і господарювання, де кількість працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим частиною першою статті 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів штрафні санкції, сума яких визначається у розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві (в об'єднані), в установі, організації за кожне робоче місце, незайняте інвалідом.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється, виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону.

При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

У частині другій наведеної статті передбачено, що учасник господарських відносин відповідає, зокрема за порушення правил господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Отже, до обов'язків роботодавців стосовно забезпечення прав інвалідів на працевлаштування, крім створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, відноситься також надання державній службі зайнятості інформації, необхідної для організації працевлаштування інвалідів.

Робоче місце інваліда, згідно з пунктом 1 Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1995 року № 314, зі змінами та доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 10 січня 2002 року № 19 (далі - Положення) - це окреме робоче місце, або ділянка виробничої площі на підприємстві (об'єднанні), в установі та організації, незалежно від форм власності та господарювання, де створене необхідні умови для праці інваліда.

Робоче місце інваліда вважається створеним, якщо воно відповідає встановленим вимогам робочого місця для інвалідів відповідної нозології, атестоване спеціальною комісією підприємства за участю представників МСЕК, органів Держнаглядохоронпраці, громадських організацій інвалідів і введено в дію шляхом працевлаштування на ньому інваліда (пункт 3 Положення). Підприємства розробляють заходи щодо створення робочих місць для інвалідів і включають їх до колективного договору (пункт 5 Положення).

Таким чином, створеним робочим місцем є робоче місце, яке введено в дію шляхом працевлаштування інваліда. Закон України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" зобов'язує відповідача, відповідно до 4-х відсоткового нормативу, створити робочі місця для праці інвалідів, зазначити їх у колективному договорі і інформувати центри зайнятості, місцеві органи соціального захисту населення та відділення Фонду соціального захисту інвалідів, а органи працевлаштування - підібрати робоче місце і працевлаштувати інваліда.

За статтею 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" керівники підприємств (об'єднань), установ і організацій, незалежно від форми власності і господарювання у разі незабезпечення зазначених нормативів несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

Судами попередніх інстанцій не встановлено чи створено відповідачем у встановленому порядку фактично необхідну кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів та чи подавалися відповідачем за кожний місяць 2006 року до Полтавського ОВФСЗІ звіти за формою № 3-ПН про наявність вакансій для працевлаштування інваліда.

Ці обставини мають істотне значення для правильного вирішення спору.

За таких обставин, обидва судових рішення підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду суду першої інстанції слід виконати вказівки суду касаційної інстанції, більш повно встановити обставини справи та у залежності від встановленого вирішити спір.

Керуючись статтями 220, 222, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 червня 2009 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2011 року в адміністративній справі за позовом Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Дочірньої компанії "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" в особі Управління з переробки газу та газового конденсату про стягнення адміністративно-господарських санкцій скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.