Справа № 806/5419/14
Суддя: Сичова Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2015-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2015 року Житомир справа № 806/5419/14

категорія 11.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сичової О.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

встановив:

Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з вказаним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління Юстиції в Житомирській області від 18.11.2014 року про стягнення з боржника виконавчого збору. В обгрунтування позову посилається на те, що спірна постанови винесена у зв'язку із невиконанням Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області виконавчого листа в самостійному порядку в строк до 29.10.2014 року. Зазначає, що строк для самостійного виконання виконавчого листа був наданий постановою про відкриття виконавчого провадження від 23.10.2014 року, яка отримана Управлінням лише 29 жовтня 2014 року. В свою чергу 31 жовтня 2010 року наказом УМВС України в Житомирській області №349 о/с скасовані накази УМВС України в Житомирській області від 09 серпня 2013 року №667 та від 27.08.2013 року №267 зі змінами від 18.10.2013 року №323 о/с у частині звільнення ОСОБА_1 про що листом від 04.11.2014 року №11-1/3208 повідомлено відповідача. Таким чином, 31 жовтня 2014 року Управлінням було самостійно виконано виконавчий лист, а отже постанова про стягнення з божника виконавчого збору є протиправною та підлягає скасуванню.

Представник відповідача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не прибув. Про час, дату та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Надіслав до суду письмові заперечення, в яких просив в задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

Оскільки немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, але прибули не всі сторони, які беруть участь у справі, суд відповідно до ч.6 ст.128 КАС України розглядає дану справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області від 23.10.2014 року відкрито виконавче провадження (ВП №45157950) щодо виконання виконавчого листа Житомирського окружного адміністративного суду №806/6698/13-а, виданого 24 червня 2014 року про поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора слідчого відділення Баранівського РВ УМВС України в Житомирській області з 02.09.2013 року. Боржником в даному виконавчому провадженні є Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області.

Вказаною постановою боржнику надано семиденний строк з моменту її винесення для добровільного виконання вищезазначеного виконавчого листа.

Постанова про відкриття виконавчого провадження від 23.10.2014 року була отримана Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області 29 жовтня 2014 року, що стверджується відміткою позивача про її отримання на супровідному листі.

31 жовтня 2014 року наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області №349 о/с скасовано накази УМВС України в Житомирській області від 09 серпня 2013 року №667 та від 27.08.2013 року №267 зі змінами від 18.10.2013 року №323 о/с у частині звільнення ОСОБА_1, про що листом від 04.11.2014 року №11-1/3208 повідомлено відповідача.

В листопаді 2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області була направлена позивачу вимога №3.4/24113, з проханням в строк до 24 листопада 2014 року виконати рішення суду та надати інформацію про його виконання.

18 листопада 2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області винесено постанову про стягнення з боржника про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №45157950, якою стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 1360,00 грн.

Розглядаючи даний спір, суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.17 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема, накази господарських судів.

Відповідно до ч.ч.2, 5 ст.25 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Згідно статті 28 Закону України "Про виконавче провадження", у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача.

Відповідно до ст.27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч.2 ст.25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

При цьому, в силу ст.32 вищезазначеного Закону заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Статтею 76 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника, після чого державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

У разі невиконання власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника на них накладається штраф та застосовуються інші заходи, передбачені законом.

Відповідно до пп. 4.16.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №74/5 від 15.12.1999р., постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю після завершення строку, наданого для добровільного виконання, та встановлення, що рішення боржником у добровільному порядку не виконано. Розмір виконавчого збору визначається відповідно до вимог Закону. При подальших пред'явленнях до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута при попередньому виконанні.

З аналізу вищенаведених норм вбачається наявність у боржника обов'язку добровільно виконати рішення у строк, встановлений державним виконавцем, та повідомити про таке виконання. Разом з тим, у випадку невиконання боржником рішення добровільно у встановлений державним виконавцем строк останній зобов'язаний на наступний день після закінчення відповідних строків розпочати виконання рішення в примусовому порядку з застосуванням заходів, передбачених статтями 32, 76 Закону України "Про виконавче провадження".

Як вбачається з матеріалів справи, з часу винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.10.2014 року (ВП 45157952) до виконання позивачем рішення суду, державним виконавцем не здійснювалося жодних дій щодо виконання судового рішення із застосуванням заходів примусового виконання.

Вимога державного виконавця була виставлена позивачу в листопаді 2014 року, тобто після самостійного виконання УМВС України в Житомирській області рішення суду.

Боржником до виставлення державним виконавцем вимоги, тобто до початку примусового виконання рішення суду, повідомлено державного виконавця про фактичне повне виконання рішення.

В силу ч.3 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до пп.4.16.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №74/5 від 15.12.1999 р., у разі невиконання рішення у строк, установлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби.

З наданої позивачем до суду копії постанови про стягнення з боржника виконавчого збору вбачається, що вона всупереч пп.4.16.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №74/5 від 15.12.1999 р. не затверджена начальником відповідного органу державної виконавчої служби.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскільки державним виконавцем після відкриття виконавчого провадження не вчинялось жодних дій щодо примусового виконання рішення суду, до початку примусового виконання державним виконавцем отримано документальне підтвердження про повне виконання рішення боржником та те, що спірна постанова не затверджена начальником відповідного органу державної виконавчої служби, вона підлягає скасуванню.

Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Керуючись ст.ст.71, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління Юстиції в Житомирській області від 18.11.2014 року ВП №45157952.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Сичова