Справа № 234/8394/14-а
Суддя: Казначеєв Е.Г.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Сухоручко Ю.О.
Суддя-доповідач - Казначеєв Е.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

.

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року справа №234/8394/14-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Казначеєва Е.Г., суддів Васильєвої І.А., Компанієць І.Д., за участю секретаря судового засідання Святодух О.Б., представника відповідача за довіреністю Пожидаєвої О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 23 вересня 2014 р. у справі № 234/8394/14-а (головуючий І інстанції Сухоручко Ю.О.) за позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного Управління Міндоходів в Донецькій області, заступника начальника Державної податкової інспекції у м. Краматорську Донецької області Державної податкової служби Михайлюк Ольги Вікторівни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

22 вересня 2014 року ОСОБА_3 звернулась до Краматорського міського суду Донецької області з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного Управління Міндоходів в Донецькій області, заступника начальника Державної податкової інспекції у м. Краматорську Донецької області Державної податкової служби Михайлюк Ольги Вікторівни про поновлення строку звернення до суду, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 17.06.2014 року (а.с.1-3).

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 23 вересня 2014 року позов залишено без розгляду, у зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до адміністративного суду, встановленого статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погоджуючись з ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 23 вересня 2014 року, позивач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу скасувати.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважає, що ухвала суду першої інстанції винесена з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу не обґрунтованою та такою що підлягає залишенню без задоволення.

Представник позивача у судове засідання не з'явися, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що дає суду право провести апеляційний перегляд справи у його відсутність.

Відповідно до ч.1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до матеріалів справи позивач оскаржує постанову винесену заступником начальника Державної податкової інспекції у м. Краматорську Донецької області Державної податкової служби Михайлюк Ольгою Вікторівною від 17 червня 2014 року серія АА № 148009 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн.

В обґрунтування поважності пропуску строку звернення до суду позивач зазначив, що оскаржувальна постанова була направлена на адресу позивача 25 червня 2014 року та отримана позивачем лише 15 вересня 2014 року, в зв'язку з тим, що раніше отримати конверт не було можливості, оскільки філії «Новокраматорський Авто-Центр» ПАТ «ДОНЕЦЬК-АВТО» були захоплені озброєними людьми.

Залишаючи позов без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що адміністративний позов було подано після закінчення установленого законом строку, оскільки, позивачем не надано доказів коли саме ним була отримана оскаржувана постанова, а у позивача було достатньо часу для своєчасного звернення до суду з вказаним позовом, тому, з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду не звертався.

Колегія суддів з зазначеним висновком суду першої інстанції не згодна з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів..

За частиною 1 та 2 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

За частиною 3 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо в ході судового розгляду справи суд встановить, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, поданою з пропущенням установленого законом строку звернення до адміністративного суду, або викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, позовна заява залишається без розгляду.

Отже, приписи ч. 2 ст. 100, п.9 ч.1 ст. 155, п. 3 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачають право суду першої інстанції залишати без розгляду позовні вимоги як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Підставою звернення до суду в даному випадку є постанова відповідача, яка на думку позивача порушує його права.

Колегія суддів зазначає, що порушення прав, свобод чи інтересів особи - це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретної особи (або осіб) щодо неї. Підставою звернення до суду є протиправні рішення (дії чи бездіяльність), які порушують права (свободи чи інтереси) конкретної особи.

Колегія суддів зазначає, що з аналізу вищезазначених норм КАС України, день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів. Доказами, які свідчать про день, коли особа дізналася про порушення своїх прав, є розписка про одержання рішення, докази відправки та отримання кореспонденції, акт про відмову одержати документ (надати пояснення), довідки, складені особами, у випадках, передбачених законом. Якщо цей день встановити точно не можливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів).

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є її дії, спрямовані на захист порушених прав, зокрема, оскарження рішення (дії чи бездіяльність), письмові звернення з цього приводу, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Відповідно до матеріалів справи, копія постанови відповідача від 17.06.2014 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн. була направлена позивачу 25.06.2014 року, що підтверджується відповідною копією поштового конверту. (а.с.9) В матеріалах справи не містяться доказів отримання зазначеної постанови позивачем. З пояснень позивача вбачається, що зазначена постанова відповідача була отримана 15 вересня 2014 року. Вищевказані обставини спростовують посилання суду першої інстанції на наявність достатнього часу для оскарження позивачем спірної постанови, оскільки, в матеріалах справи відсутні докази отримання оскаржуваної постанови або обізнаності позивача про існування постанови до 15 вересня 2014 року.

Таким чином, позивач тривалий час не знав про існування оскаржувальної постанови та отримав її через значний час після прийняття не з вини позивача, що і позбавило позивача права на вчасне оскарження та звернення до суду з позовом.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, не врахував, що позивач звернувся з позовними вимогами саме після того, як дізнався про порушення своїх прав, не звернув увагу на заяву позивача про поновлення строку звернення до суду, яка міститься в позовних вимогах першим пунктом, та не надав належної оцінки поважності пропуску строку звернення до суду з позовом.

Згідно ст.8 Конституції України, звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України, принципами здійснення правосуддя в адміністративних судах є: 1) верховенство права; 2) законність; 3) рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі; 5) гласність і відкритість адміністративного процесу; 6) забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішень адміністративного суду, крім випадків, установлених цим Кодексом; 7) обов'язковість судових рішень.

На підставі зазначеного колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не надав належну оцінки зазначеним обставинам та прийшов до передчасного висновку, щодо порушення позивачем строку звернення до суду з цим позовом, що призвело до позбавлення права позивача на судовий захист.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення суду першої інстанції не відповідає обставинам справи, що відповідно до статті 204 КАС України обумовлює скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Керуючись статтями 102, 160, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 211, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 23 вересня 2014 р. у справі № 234/8394/14-а задовольнити.

Скасувати ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 23 вересня 2014 р. у справі № 234/8394/14-а.

Матеріали адміністративної справи № 234/8394/14-а направити до Краматорського міського суду Донецької області для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст складено та підписано колегією суддів 29 січня 2015 року.

Головуючий суддя: Е.Г.Казначеєв

Судді: І.А.Васильєва

І.Д. Компанієць