Справа № 826/18881/14
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Аванте"

до

Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг

про

скасування розпорядження №2378 від 07.08.2014

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Аванте» звернулось до суду з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг про скасування розпорядження від 07.08.2014 №2378 «Про тимчасове зупинення (обмеження) дії ліцензії ПрАТ СК «Аванте» на провадження страхової діяльності»

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржене розпорядження прийнято з порушенням Порядку накладення санкцій Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого розпорядженням Нацкомфінпослуг від 20.11.2012 №2319 та ст. 37 Закону України “Про страхування”, оскільки на час винесення оскарженого розпорядження позивачем усунуто факт порушення ст. 31 згадуваного закону.

Відповідач - Національна комісія, що здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг – заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи, з яких вбачається, що станом на 30.09.2013, 31.12.2013, 31.03.2014 позивачем було допущено порушення щодо формування страхових резерві, у зв’язку з чим прийнято оскаржене розпорядження.

В судовому засіданні за згодою сторін відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва,

ВСТАНОВИВ:

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг складено акт про правопорушення ПрАТ «Страхова компанія «Аванте» законодавства про фінансові послуги від 24.06.2014 №797/13-15/13/8 (далі – акт перевірки).

З акту перевірки вбачається, що відповідачем встановлено порушення позивачем ст. 31 Закону України “Про страхування” в частині представлення страхових резервів на звітні дати 30.09.2013, 31.12.2013, 31.03.2014 визначеними категоріями активів не у повному обсязі, а саме:

- станом на 30.09.2013 величина сформованих страхових резервів складала 138000,8 тис. грн., з яких до суми прийнятих активів, яка розраховується з метою дотримання нормативу достатності активів, включаються суми часток перестраховика-нерезидента ТОВ «СК «АВИСТА-ГАРАНТ» (Росія) у страхових резервах у розмірі 138000,0 тис. грн.., який на момент укладання договору перестрахування не відповідає вимогам, встановленим законодавством з питань регулювання ринків фінансових послуг, а саме: не має рейтингу фінансової надійності (стійкості), визначеного міжнародними рейтинговими агентствами A.M.Best (США), Moody’s Investors Servise (США), Standard & Poor’s (США), Fitch Ratings (Великобританія).

Зазначена інформація свідчить про порушення позивачем станом АН 30.09.2013, 31.12.2013, 31.03.2014 вимог ч. 20 ст. 31 Закону України «Про страхування», вимог п. 2.7 розділу 4 Положення №741, вимог п. 3.1 розділу 3 Положення №741 , вимог п. 2.8 розділу 2 Ліцензійних умов провадження страхової діяльності, затверджених розпорядженням Держфінпослуг від 28.08.2003 №40, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 15.09.2003 №805/8126.

За результатом розгляду справи про порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг відповідачем прийнято розпорядження від 07.08.2014 № 2378, яким тимчасово зупинено (обмежено) дію ліцензії ПрАТ «Страхова компанія «Аванте» на провадження страхової діяльності згідно з переліком.

Позивачем не заперечується факт порушення ст. 31 Закону України “Про страхування” в частині представлення страхових резервів на звітні дати 30.09.2013, 31.12.2013, 31.03.2014 визначеними категоріями активів не у повному обсязі, отже в силу норм ч. 3 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України факти вказаних вище порушень згадуваної норми Закону України “Про страхування” не потребує доказування.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що вказані в оскарженому розпорядженні порушення усунуто позивачем станом на 25.04.2014.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції відповідно до п. 10 ст. 28 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" у разі порушення законодавства про фінансові послуги, нормативно-правових актів національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу та накладає адміністративні стягнення.

Відповідно до ст. 39 Закону України “Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг” у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, обирає та застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких заходів.

Статтею 40 згадуваного Закону визначено, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, може застосовувати такі заходи впливу: тимчасово зупиняти або анулювати ліцензію на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг.

Відносини у сфері страхування і спрямований на створення ринку страхових послуг, посилення страхового захисту майнових інтересів підприємств, установ, організацій та фізичних осіб врегульовано Законом України “Про страхування”.

Відповідно до ст. 35 Закону України “Про страхування” державний нагляд за страховою діяльністю здійснюється з метою дотримання вимог законодавства України про страхування, ефективного розвитку страхових послуг, запобігання неплатоспроможності страховиків та захисту інтересів страхувальників.

Державний нагляд за страховою діяльністю на території України здійснюється Уповноваженим органом та його органами на місцях.

Відповідно до п. 1.4 Положення заходи впливу застосовуються в порядку, визначеному цим Положенням.

Згідно із п. 2.1 Положення Нацкомфінпослуг може застосовувати такі заходи впливу: 1) зобов'язати порушника вжити заходів для усунення порушення; 2) вимагати скликання позачергових зборів учасників фінансової установи; 3) накладати штрафи в розмірах, передбачених статтею 41 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг";4) тимчасово зупиняти (обмежувати) або анулювати (відкликати) ліцензію на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг; 5) відсторонювати керівництво від управління фінансовою установою та призначати тимчасову адміністрацію; 6) затверджувати план відновлення фінансової стабільності фінансової установи; 7) виключати відповідно до законодавства учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг) з Державного реєстру фінансових установ або реєстру осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги; 8) установлювати для небанківських фінансових груп підвищені економічні нормативи, ліміти та обмеження щодо здійснення окремих видів операцій; 9) виносити рішення про заборону недержавним пенсійним фондам - суб'єктам другого рівня системи пенсійного забезпечення укладати нові пенсійні контракти з учасниками накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування у разі порушення вимог, установлених для таких недержавних пенсійних фондів законом та ліцензійними умовами.

Повноваження Нацкомфінпослуг щодо обмеження або відкликання ліцензії страховика на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг реалізуються відповідно до Закону України "Про страхування".

Згідно із п. 2.5 Положення рішення про тимчасове зупинення (обмеження) дії ліцензії на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг оформляється у вигляді письмового розпорядження Нацкомфінпослуг, яким особі забороняється укладати договори зі споживачами фінансових послуг щодо зазначеного в рішенні виду (видів) фінансових послуг із можливістю подальшого поновлення дії ліцензії.

Статтею 37 Закону України “Про страхування” визначено, зокрема, що уповноважений орган має право: Уповноважений орган має право:

1) одержувати в установленому порядку від страховиків звітність про страхову діяльність, інформацію про їх фінансове становище та необхідні пояснення щодо звітних даних, а від підприємств, установ (у тому числі банків), організацій і фізичних осіб - інформацію, необхідну для виконання покладених на нього завдань;

2) проводити перевірку щодо правильності застосування страховиками законодавства України про страхову діяльність і достовірності їх звітності за показниками, що характеризують виконання договорів страхування, не частіше одного разу на рік призначати проведення за рахунок страховика додаткової обов'язкової аудиторської перевірки з визначенням аудитора;

3) відкликати ліцензію на провадження страхової діяльності філією страховика-нерезидента, якщо страховика-нерезидента позбавлено ліцензії на провадження страхової діяльності або якщо його ліквідовано/оголошено банкрутом у країні, в якій його зареєстровано;

4) видавати приписи страховикам про усунення виявлених порушень вимог законодавства про страхову діяльність, а у разі їх невиконання зупиняти чи обмежувати дію ліцензій цих страховиків до усунення виявлених порушень або приймати рішення про відкликання ліцензій та виключення з державного реєстру страховиків (перестраховиків).

З матеріалів справи вбачається, що до позивача розпорядженням від 16.01.2013 №92 було застосовано заходи впливу, яким приписано позивачу усунути порушення вимог ст. 31 Закону України «Про страхування», яке допущено станом на 30.09.2013, а саме: страхові резерви представлені не у повному обсязі визначеними критеріями активів та страхові резерви представлено правами вимогами до пере страховиків у розмірі більше 50 відсотків.

З матеріалів справи вбачається, що листом від 19.02.2014 позивачем було надано інформацію, яка не свідчить про виконання вимог розпорядження (припису) від 16.01.2013 №92.

Також, відповідач вказує, що листом від 25.04.2014 позивачем надано інформацію щодо формування та представлення страхових резервів активами визначених категорій у повному обсязі, проте підтверджуюча інформація не дозволяє остаточно зробити висновок про усунення порушень, які стали систематичними протягом 2013 року.

З матеріалів справи вбачається, що розпорядженням від 15.05.2014 №1430 відповідачем зупинено провадження у справі про правопорушення ПрАТ «СК «АВАНТЕ».

Також, відповідачем проведено позапланову виїзну перевірку (інспекцію) ПрАТ «СК «Аванте» щодо додержання вимог чинного законодавства у сфері надання фінансових послуг за період з 01.01.2013 по 31.05.2014, за результатом якої складено акт від 24.06.2014 №797/13-15/13/8 та виявлено вказані вище порушення.

З огляду на викладене, твердження позивача, що відповідачем не надано правову оцінку повідомленню про усунення порушень суд вважає не обґрунтованим.

Також, суд вважає необґрунтованим твердження позивача, що ним усунуто порушення, про що повідомлено відповідача, оскільки актом від 24.06.2014 №797/13-15/13/8 спростовано твердження позивача про усунення порушень.

Пунктом 7.2 Ліцензійних умов провадження страхової діяльності, затверджених розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 28.08.2003 №40, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.09.2003 за №805/8126 (далі – Ліцензійні умови) визначено, що страховик зобов’язаний формувати, обліковувати і розміщувати страхові резерви в порядку та на умовах визначених ст. 31 Закону України «про страхування» і відповідними нормативно-правовими актами.

Відповідно до пп. 5 п. 3 Положення про Нацкомфінпослуг основним завдання відповідача є захист прав споживачів фінансових послуг шляхом застосування у межах своїх повноважень заходів впливу з метою запобігання та припинення порушень законодавства на ринку фінансових послуг.

Не дотримання позивачем вимог до страхових резервів у разі настання страхового випадку ставить під загрозу можливість страхового відшкодування споживачам фінансових послуг.

Отже, оскаржене розпорядження прийнято з метою визначеною Положенням про Нацкомфінпослуг.

Тимчасове зупинення дії ліцензії позивач оскарженим розпорядженням не позбавляє права позивача на усунення порушень, які слугували підставою для прийняття такого розпорядження, з подальшим вирішенням питання щодо прийняття рішення про відновлення дії ліцензії.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду відповідач виконав покладений на нього обов’язок щодо доказування правомірності прийнятого ним розпорядження, позивачем не надано суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, тому позов ПрАТ “Страхова компанія “Аванте ” задоволенню не підлягає.

Оскільки судове рішення ухвалене на користь суб’єкта владних повноважень, судові витрати, відповідно з частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 122, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В.І. Келеберда