Справа № 826/17908/14
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

28 січня 2015 року 09:50 справа №826/17908/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомЗакритого акціонерного товариства "Київгума"
до1. Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві 2. Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Радченко Альони Леонідівни 3. Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Кравця Олександра Валентиновича
треті особи1. ОСОБА_3 2. Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРІНФОРМСЕРВІС" 3. ОСОБА_4
провизнання протиправними та скасування рішень і свідоцтва, зобов'язання вчинити дії
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Закрите акціонерне товариство "Київгума" (далі по тексту - позивач, ЗАТ "Київгума") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративними позовом до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві (далі по тексту - відповідач 1, Реєстраційна служба) та Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Радченко Альони Леонідівни (далі по тексту - відповідач 2, Державний реєстратор Радченко А.Л.), за участю третьої особи - ОСОБА_3 (далі по тексту - третя особа 1, ОСОБА_3) в якому, з урахуванням збільшення позовних вимог, просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03 березня 2014 року №11331032 та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 03 березня 2014 року №18490451; 2) зобов'язати відповідача 1 скасувати запис №4848623 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна про право власності ОСОБА_3 на об'єкт незавершеного будівництва, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний №00 об'єкта нерухомого майна; 3) визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Кравця Олександра Валентиновича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30 липня 2014 року №14807086 та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 30 липня 2014 року №24960904; 4) зобов'язати відповідача 1 скасувати запис №6514843 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна про право власності ОСОБА_4 на об'єкт незавершеного будівництва, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний №00 об'єкта нерухомого майна.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 листопада 2014 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/17908/14, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 грудня 2014 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Кравця Олександра Валентиновича (далі по тексту - відповідач 3, Державний реєстратор Кравець О.В.) та в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРІНФОРМСЕРВІС" (далі по тексту - третя особа 2, ТОВ "УКРІНФОРМСЕРВІС").

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 грудня 2014 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_4 (далі по тексту - третя особа 3, ОСОБА_4).

В судове засідання 15 січня 2015 року представник позивача не прибув, попередньо подавши заяви про розгляд справи за його відсутності; представники відповідачі до суду не прибули; представники третіх осіб проти задоволення позовних вимог заперечили.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неприбуття представників позивача та відповідачів, беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, в судовому засіданні 15 січня 2015 року суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до рішення Державного реєстратора Радченко А.Л. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03 березня 2014 року №11331032 на підставі частини другої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та пункту 16 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року №703, проведено державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна, на незавершене будівництво, нежитлового будинку складає 78% готовності, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_3

На підставі вказаного рішення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис №4848623 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на незавершене будівництво, нежитлового будинку складає 78% готовності, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, та видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 03 березня 2014 року індексний №18490451.

Відповідно до рішення Державного реєстратора Кравця О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30 липня 2014 року №14807086 на підставі частини другої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" проведено державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна, на незавершене будівництво, готовність нежитлового будинку складає 82%, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_4

На підставі вказаного рішення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис №6514843 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на незавершене будівництво, готовність нежитлового будинку складає 82%, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, та видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 30 липня 2014 року індексний №24960904.

Позивач не погоджується із вказаним рішеннями та вважає, що внесені на їх підставі записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та видані свідоцтва про прав власності є протиправними, виходячи з того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не могли бути подані всі необхідні документи для реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва, оскільки забудовником та користувачем земельної ділянки є ЗАТ "Київгума", а тому державна реєстрація на спірні об'єкти нерухомого майна може бути проведена тільки за позивачем.

Відповідачі та третя особа 2 письмових заперечень проти позову чи письмових пояснень до суду не надавали.

Треті особи 1 та 3 подали до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначили про своє право на реєстрацію права власності на спірні об'єкти нерухомого майна як замовників будівництва згідно договору про передачу функцій замовника, укладеного із ЗАТ "Київгума".

Крім того, третя особа 1 зазначала про безпідставність розгляду справи у письмовому провадженні, оскільки не заявляла клопотання про розгляд справи за її відсутності, а третя особа 3 наполягала та тому, що адміністративний позов та заява про збільшення позовних вимог подані не уповноваженою особою, так як повноваження ліквідатора ОСОБА_5 закінчились.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи оскаржувані рішення на предмет їхньої відповідності вимогам, встановленим частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд керується наступним.

За визначенням статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державний реєстратор, зокрема встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Частина перша статті 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлює, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно з частиною другою цієї статті передбачено, що перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до частини четвертої статті 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до частин першої - четвертої, сьомої та одинадцятої статті 16 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подається до органу державної реєстрації прав у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених цим Законом. Реєстрація заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості їх надходження. Разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку. Заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень не приймається у разі відсутності документа, що підтверджує оплату послуг з державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

Під час подання заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі фізична особа повинна пред'явити документ, що посвідчує її особу, а у разі подання заяви представником фізичної чи юридичної особи - також документ, що підтверджує його повноваження діяти від імені таких осіб. У випадках, установлених законом, представник іноземної особи пред'являє документи, легалізовані в установленому нормативно-правовими актами порядку.

Згідно частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 51) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 52) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 53) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 54) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 55) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 56) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; 6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Згідно частини другої статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Зміст процитованих правових норм вказує, що за результатами розгляду про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державний реєстратор може прийняти одне із рішень: про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або про відмову в державній реєстрації; у свою чергу рішення про державну реєстрацію прав приймається за умови подання заявником достатніх та належним чином оформлених документів, відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно, а також підстав для відмови у державній реєстрації.

Таким чином, в межах спірних правовідносин необхідно встановити наявність підстав для державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна - незавершене будівництво, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, за третьою особою 1 та незавершене будівництво, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, за третьою особою 3.

Відповідно до пункту 1 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868 (далі по тексту - Порядок) (що діяв на момент виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація прав на об'єкт незавершеного будівництва в установлених законом випадках проводиться відповідно до вимог та з урахуванням особливостей, визначених цим Порядком.

Згідно з пунктами 8, 9 Порядку для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст. Заява подається окремо щодо кожного об'єкта нерухомого майна.

Орган державної реєстрації прав, нотаріус приймає заяви в порядку черговості їх надходження шляхом реєстрації у базі даних про реєстрацію заяв і запитів з автоматичним присвоєнням їм реєстраційного номера, фіксацією дати та часу реєстрації.

Моментом прийняття заяви вважається дата та час її реєстрації у базі даних про реєстрацію заяв і запитів.

Орган державної реєстрації прав у разі подання заяви особисто заявником видає йому картку прийому заяви, форму та вимоги до оформлення якої встановлює Мін'юст.

Пункт 35 Порядку визначає, що під час проведення державної реєстрації речових прав заінтересованою особою є власник, інший правонабувач або сторона правочину, відповідно до якого виникли речові права.

Згідно з пунктом 36 Порядку для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Як встановлює пункт 37 Порядку, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є: 1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат; 2) свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; 3) свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; 4) видані нотаріусом свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікати; 5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до закону; 6) свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дублікат; 7) свідоцтво про право власності на нерухоме майно чи його дублікат, видані до 01 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією; 8) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 9) державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею; 10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 12) заповіт, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 13) закон, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 14) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації; 15) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Відповідно до пункту 81 Порядку державна реєстрація права власності на об'єкт незавершеного будівництва проводиться у порядку, встановленому для державної реєстрації прав щодо нерухомого майна, право власності на яке заявлено вперше, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Пункт 82 Порядку вказує, що у разі проведення державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва заінтересованою особою є особа, яка здійснює його будівництво.

Згідно з пунктом 83 Порядку встановлено, що для проведення державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва заявник також подає: документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку; документ, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт; технічний паспорт на об'єкт незавершеного будівництва.

Якщо відповідно до законодавства право на виконання будівельних робіт виникає з моменту повідомлення уповноважених органів, заявник також подає копію документа, що відповідно до законодавства підтверджує факт повідомлення.

Таким чином, з наведених правових норм вбачається, що під час проведення державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва заінтересованою особою є особа, яка здійснює його будівництво; і саме ця особа має право звернутись до державного реєстратора з метою проведення державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва, подавши наступні документи: заяву про державну реєстрацію прав; документ, що підтверджує виникнення чи перехід права власності на об'єкт незавершеного будівництва; документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку; документ, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт; технічний паспорт на об'єкт незавершеного будівництва.

Згідно з частиною першою статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частина четверта статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

На підставі картки прийому заяви від 26 лютого 2014 року №11228009 та документів, копії яких надані відповідачем 1, судом встановлено, що разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень представником ОСОБА_3 подано наступні документи: копію довіреності; копію паспорта; акти прийому-передачі об'єкта незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1, від 20 вересня 2011 року та від 19 червня 2012 року; інвестиційний договір від 25 квітня 2012 року №ИД-ЗВ-В, укладений між ТОВ "УКРІНФОРМСЕРВІС" (емітент) та ОСОБА_3 (інвестор); копію дозволу на виконання будівельних робіт від 04 грудня 2008 року №0973-Гл/Т, виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві для ЗАТ "Київгума"; копію договору оренди земельної ділянки від 20 серпня 2003 року №830, укладеного між Київською міською радою (орендодавець) та ЗАТ "Київгума" (орендар); копію акта прийому-передачі цінних паперів від 19 червня 2012 року, складеного між ТОВ "УКРІНФОРМСЕРВІС" та ОСОБА_3; довідку КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" від 20 листопада 2013 року №24518, видану ЗАТ "Київгума" про ступінь готовності незавершеного будівництва; копію договору про пайову участь у реконструкції від 17 грудня 2004 року №17-12/04, укладеного між ЗАТ "Київгума" та ТОВ "УКРІНФОРМСЕРВІС".

На підставі картки прийому заяви від 24 липня 2014 року №14674076 та документів, копії яких надані відповідачем 1, судом встановлено, що разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ОСОБА_4 подано наступні документи: інвестиційний договір від 17 липня 2012 року №ИД-22А-1, укладений між ТОВ "УКРІНФОРМСЕРВІС" (емітент) та ОСОБА_4 (інвестор); довідку КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" від 20 листопада 2013 року №24505, видану ЗАТ "Київгума" про ступінь готовності незавершеного будівництва; акт прийому-передачі об'єкта незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1, від 21 серпня 2012 року; акт прийому-передачі цінних паперів від 20 серпня 2012 року, складеного між ТОВ "УКРІНФОРМСЕРВІС" та ОСОБА_4; копію паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного коду.

Проаналізувавши вказані вище документи, суд дійшов висновку, що право власності на об'єкт незавершеного будівництва за третіми особами 1 та 3 зареєстровано фактично на підставі інвестиційного договору, укладеного із ТОВ "УКРІНФОРМСЕРВІС".

Разом з тим, суд звертає увагу, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у межах спірних правовідносин не є заінтересованими особами, що мають право на державну реєстрацію права власності на об'єкти незавершеного будівництва корпуси 3 та 22, розташовані за адресою: АДРЕСА_1, оскільки не здійснюють будівництво вказаних об'єктів, а тому у них не могли виникнути речові права на згадані об'єкти незавершеного будівництва.

При цьому суд не приймає до уваги надані третіми особами 1 та 3 договори про передачу функцій замовника будівництва від 20 вересня 2012 року, укладеного між ОСОБА_3 і ЗАТ "Київгума", та від 21 серпня 2012 року, укладеного між ОСОБА_4 і ЗАТ "Київгума", оскільки відповідно до карток прийому заяви такі договори не надавались Державним реєстраторам для реєстрації права власності на об'єкти незавершеного будівництва.

Крім того, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не надали державному реєстратору документа, що підтверджує виникнення чи перехід права власності на об'єкт незавершеного будівництва; при цьому наявні в матеріалах справи копії актів приймання-передачі об'єктів незавершеного будівництва, що складені вказаними фізичними особами та представником ТОВ "УКРІНФОРМСЕРВІС", не можуть підтверджувати виникнення у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 права власності на об'єкти незвершеного будівництва, оскільки ТОВ "УКРІНФОРМСЕРВІС" не є власником таких об'єктів незавершеного будівництва та не здійснює будівництво вказаних об'єктів.

Необхідно також зауважити, що для проведення державної реєстрації прав на об'єкти незавершеного будівництва треті особи 1 та 3 не подали документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення їхніх речових прав на земельну ділянку та документа, що надає ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право на виконання будівельних робіт, а також технічний паспорт на об'єкт незавершеного будівництва.

Водночас матеріали справи підтверджують, що відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 08 липня 2002 року №1330 ЗАТ "Київгума" надано дозвіл на проектування та реконструкцію дитячого оздоровчого табору під дитячий оздоровчий комплекс сумежного типу на Столичному шосе, 149 у Голосіївському районі міста Києва.

На підставі вказаного розпорядження Київської міської державної адміністрації ЗАТ "Київгума" видано дозвіл Управління державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва на виконання будівельних робіт від 30 листопада 2004 року №1260-Гл/Т та дозвіл Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві від 04 грудня 2008 року №0973-Гл/Т.

Таким чином, наведене вказує, що заінтересованою особою щодо проведення державної реєстрації права власності на об'єкти незавершеного будівництва, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, та за адресою: АДРЕСА_1, є ЗАТ "Київгума", як особа, що є замовником будівництва вказаних об'єктів незавершеного будівництва.

Наявні в матеріалах справи копії дозволу на виконання будівельних робіт від 04 грудня 2008 року №0973-Гл/Т, виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві для ЗАТ "Київгума", договору оренди земельної ділянки від 20 серпня 2003 року №830, укладеного між Київською міською радою (орендодавець) та ЗАТ "Київгума" (орендар), та договору про пайову участь у реконструкції від 17 грудня 2004 року №17-12/04, укладеного між ЗАТ "Київгума" та ТОВ "УКРІНФОРМСЕРВІС", не приймаються до уваги в якості доказів для проведення державної реєстрації права власності на об'єкти незавершеного будівництва, оскільки такі документи не посвідчують заявлені права ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Суд враховує, що відповідно до пункту 1.6 договору про пайову участь у реконструкції від 17 грудня 2004 року №17-12/04, укладеного між ЗАТ "Київгума" (сторона 1) та ТОВ "УКРІНФОРМСЕРВІС" (сторона 2), сторона 1 прийняла сторону 2 у пайову участь в реконструкції оздоровчого комплексу сімейного типу, що розташований на земельній ділянці площею 9,4204 га по АДРЕСА_1, та введення його в експлуатацію; однак звертає увагу, що відповідно до пункту 1.6 договору документи, для оформлення у власність належних стороні 2 об'єктів нерухомості об'єкта реконструкції передаються після завершення будівництва та введення об'єкта в експлуатацію. Разом з тим, в матеріалах справи не містяться докази, які б підтверджували завершення будівництва та введення об'єкта в експлуатацію.

Враховуючи не надання Державним реєстраторам доказів того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є заінтересованими особами щодо проведення державної реєстрації права власності на спірні об'єкти незавершеного будівництва, з огляду на надання ними документів, які не підтверджують заявлені права, на думку суду, Державні реєстратори Радченко А.Л. та Кравець О.В. повинні були відмовити у державній реєстрації права власності на підставі пунктів 3, 4 частини першої статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна - незавершене будівництво, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, за третьою особою 1 та незавершене будівництво, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, за третьою особою 3, є такою, що здійснена за відсутності правових підстав.

Вирішуючи спір, суд не приймає до уваги посилання третіх на договори поруки від 25 квітня 2012 року №ДП-№3В та від 17 липня 2012 року №ДП-22А, укладені між позивачем та третіми особами, за якими ЗАТ "Київгума" зобов'язується відповідати за виконання ТОВ "УКРІНФОРМСЕРВІС" перед ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за інвестиційними договорами, оскільки предметом даного спору є правомірність рішень державного реєстратора про реєстрацію права власності, а не виконання зобов'язань за договорами поруки чи інвестиційними договорами.

З таких підстав суд вважає, що рішення Державного реєстратора Радченко А.Л. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03 березня 2014 року №11331032 та рішення Державного реєстратора Кравця О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30 липня 2014 року №14807086 є протиправними і підлягають скасуванню, а позовні вимоги у цій частині - задоволенню.

Суд також погоджується із позовним вимогами про скасування свідоцтв про право власності на нерухоме майно від 03 березня 2014 року №18490451 та від 30 липня 2014 року №24960904, так як відповідно до частини першої статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" свідоцтво про право власності на нерухоме майно підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно; між тим, у межах спору такі свідоцтва не можуть підтверджувати виникнення права власності, у зв'язку із тим, що видані на підставі протиправних рішень про державну реєстрацію прав.

В частині позовних вимог про зобов'язання Реєстраційної служби скасувати записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації права власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд звертає увагу на наступне.

Як встановлено вище, що на підставі оскаржуваних рішень відповідачами 2 та 3 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено наступні записи: №4848623 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на незавершене будівництво, нежитлового будинку складає 78% готовності, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, та №6514843 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на незавершене будівництво, готовність нежитлового будинку складає 82%, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Частина друга статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вказує, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Таким чином, скасування судом Державного реєстратора Радченко А.Л. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03 березня 2014 року №11331032 та рішення Державного реєстратора Кравця О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30 липня 2014 року №14807086 є безумовною підставою для внесення до Державного реєстру прав запису про скасування державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна - незавершене будівництво, нежитлового будинку складає 78% готовності, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, та незавершене будівництво, готовність нежитлового будинку складає 82%, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, та для зобов'язання відповідача 3 вчинити відповідні дії.

При цьому формулювання позовних вимог щодо зобов'язання Реєстраційної служби скасувати записи в Державному реєстрі речових прав суд розуміє як вимоги про зобов'язання внести до Державного реєстру прав відповідних записів про скасування державної реєстрації прав.

Судом також враховано, що згідно Рекомендації Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року №R(80)2 під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Однак, з огляду на протиправність оскаржуваних рішень про державну реєстрацію прав, на думку суду, в межах спірних правовідносин відповідач 1 не володіє правом вільного розсуду, а має можливість лише здійснити необхідні дії щодо внесення до Державного реєстру прав запису про скасування державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна - незавершене будівництво, нежитлового будинку складає 78% готовності, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, та незавершене будівництво, готовність нежитлового будинку складає 82%, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем 1 не доведена правомірність та обґрунтованість прийняття спірного рішення з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ЗАТ "Київгума" підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

В частині доводів третіх осіб про безпідставний розгляд справи у порядку письмового провадження та подання позову не уповноваженою особою, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неприбуття представників позивача та відповідачів, беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, в судовому засіданні 15 січня 2015 року суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

За визначенням пункту 10 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - це розгляд і вирішення адміністративної справи в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без виклику осіб, які беруть участь у справі, та проведення судового засідання на основі наявних у суду матеріалів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Так, частина шоста статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки у судове засідання 15 січня 2015 року не прибули представники позивача та відповідачів, з огляду на відсутність перешкод та потреби заслухати свідка чи експерта, суд скористався диспозитивним правом розглянути справу у порядку письмового провадження.

Згідно з частинами четвертою тат п'ятою статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її підписання; якщо позовна заява подається представником, то у ній зазначаються ім'я представника, його поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є. Одночасно з позовною заявою подається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника.

У свою чергу частина сьома статті 56 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що законним представником органу, підприємства, установи, організації в суді є його керівник чи інша особа, уповноважена законом, положенням, статутом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Як підтверджують матеріали справи, на момент подання адміністративного позову та заяви про збільшення позовних вимог за даним витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 34, 82) ліквідатор ЗАТ "Київгума" - ОСОБА_5 значився особою, яка уповноважена представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або особою, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності.

Таким чином, оскільки відомості, внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вважаються достовірними, на думку суду, адміністративний позов та заява про збільшення позовних вимог подані та підписані уповноваженою особою.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Закритого акціонерного товариства "Київгума" задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Радченко Альони Леонідівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03 березня 2014 року №11331032 та свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 03 березня 2014 року індексний №18490451.

3. Визнати протиправними та скасувати рішення Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Кравця Олександра Валентиновича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30 липня 2014 року №14807086 та свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 30 липня 2014 року індексний №24960904.

4. Зобов'язати Реєстраційну службу Головного управління юстиції у місті Києві внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про скасування державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна - незавершене будівництво, нежитлового будинку складає 78% готовності, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (запис про право власності 4848623), та незавершене будівництво, готовність нежитлового будинку складає 82%, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (запис про право власності 6514843).

5. Присудити з Державного бюджету України на користь Закритого акціонерного товариства "Київгума" понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 73,08 грн. (сімдесят три гривні вісім копійок).

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко