Справа № 2а-0370/2397/11
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2015-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року Справа № 9104/132399/11

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «АТП-10706» на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2011 року у справі за позовом відкритого акціонерного товариства «АТП-10706» до Ковельської міжрайонної державної податкової інспекції про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

відкрите акціонерне товариство «АТП-10706» звернулося в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Ковельської міжрайонної державної податкової інспекції в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 05.04.2011 року № .

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції відкрите акціонерне товариство «АТП-10706» оскаржило його в апеляційному порядку, вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до п.п. 4.1.6 п. 4.1. ст. 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», валовий доход включає доходи з інших джерел, у тому числі, але не виключно, у вигляді: сум безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді, вартості товарів (робіт, послуг), безоплатно наданих платнику податку у звітному періоді, крім їх надання неприбутковим організаціям згідно з пунктом 7.11 статті 7 цього Закону та у межах таких операцій між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи, крім випадків, визначених у частині четвертій статті 3 Закону України «Про списання вартості несплачених обсягів природного газу».

В даному випадку товарно-матеріальні цінності (обладнання), які знаходилися в приміщенні котельні, і після її продажу були переміщенні, ніколи не були безоплатно отриманими. Апелянт вважає, що висновок суду про те, що за умовами договору купівлі-продажу від 22.04.2009р., продалась котельня нібито як цілісний об'єкт, а не як будівля, є помилковим. Зміст договору купівлі-продажу визначається на розсуд сторін договору, а тому сторони договору вільні в виборі майна, яке продається за цим договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до п.1.1 Договору купівлі-продажу від 22.04.2011р., зареєстрованого в реєстрі за №755, на умовах, передбачених цим договором, продавець зобов'язується передати у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти у власність нижчезазначені об'єкти нерухомого майна і оплатити їх вартість за ціною та на умовах, визначених цим договором, а саме: дільницю по ремонту ГМП К-1 площею 190,3 кв.м. та котельню Б-2 площею 435,2 кв.м. Будь якої згадки про те, що за вказаним договором продається цілісний об'єкт, договір купівлі-продажу від 22.04.2011р. не містить. Ті обставини, що визначення терміну «об'єкт основних засобів», яке міститься в Положенні (стандарті) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», що котельня обліковувалась на субрахунку 103 «Будівлі і споруди», а також, що котельня відноситься до 1 групи відповідно до п.п. 8.2.1 п. 8.2 ст. 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», ні в якому разі не можуть бути підставою для висновку про те, що за умовами договору купівлі-продажу від 22.04.2009р., продалась котельня нібито як цілісний об'єкт, а не як будівля.

Крім цього, апелянт вважає неправильним і безпідставним застосування під час вирішення спору і в оскаржуваній постанові терміну «цілісний об'єкт». Діюче законодавство України, а саме норми Закону України «Про приватизацію державного майна» містило термін «цілісний майновий комплекс», який Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Цивільного кодексу України», замінено терміном «єдиний майновий комплекс». Визначення даного поняття наведено в ст. 5 вказаного Закону, згідно якої «єдиний майновий комплекс» є одним з об'єктів державної власності, що підлягають приватизації, і не має жодного відношення до змісту Договору купівлі-продажу від 22.04.2011р., за змістом якого предметом договору є об'єкт нерухомого майна - котельня Б-2. Тому, продаж ВАТ «АТП 10706» об'єкту нерухомого майна - котельні Б-2, не може вважатися продажем чогось іншого, і висновок суду про продаж цілісного об'єкту, є невірним.

ВАТ «АТП 10706» відчужило лише приміщення котельні, а не інші товарно-матеріальні цінності (обладнання) відповідно до договору купівлі-продажу від 22.04.2009 р.

Відповідно до п.1.1 Договору купівлі-продажу від 22.04.2011р., на умовах, передбачених цим договором, продавець зобов'язується передати у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти у власність нижчезазначені об'єкти нерухомого майна і оплатити їх вартість за ціною та на умовах, визначених цим договором, а саме: дільницю по ремонту ГМП К-1 площею 190,3 кв.м. та котельню Б-2 площею 435,2кв.м.

Відчужувані дільниця по ремонту ГМП та котельня знаходяться з адресою: Волинська області, місто Ковель, вул. Володимирська, 154 ...». Згідно з договором, ВАТ «АТП 10706» продало ТзОВ «Негабарит» приміщення котельні Б-2 площею 435,2 кв.м. Інших товарно-матеріальних цінностей за вказаним договором ВАТ «АТП 10706» ТзОВ «Негабарит» не продавало.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 22.04.2011р., 23.04.2009р. ВАТ «АТП 10706» надано ТзОВ «Негабарит» рахунок-фактуру №СФ-0000050, на суму вартості в тому числі котельні, складено податкову накладну від 23.04.2009р. № 138, та передано майно на підставі видаткової накладної № РН-0000004 від 23.04.2009р.

Вартість котельні у розмірі 73440,00грн., та дільниці по ремонту ГМП у розмірі 64226,40грн., а разом у сумі 137666,40грн., сплачено на користь ВАТ «АТП 10706» 29.04.2009р. у частині 107666,40грн., та 27.04.2009р. у частині 30000,00грн.

Покупець за договором купівлі-продажу від 22.04.2009р. - ТзОВ «Негабарит» підтверджує купівлю в ВАТ «АТП 10706» лише приміщення котельні, і заперечує передачу будь якого обладнання.

Відповідно до п. 1.23 ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» безоплатно надані товари (роботи, послуги) - це товари, що надаються платником податку згідно з договорами дарування, іншими договорами, які не передбачають грошової або іншої компенсації вартості таких матеріальних цінностей і нематеріальних активів чи їх повернення, або без укладення таких угод; роботи та послуги, які надаються платником податку без вимоги про компенсацію їх вартості; товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею в її виробничому або господарському обороті.

Тому апелянт зазначає, що для того, щоб підприємство отримало безоплатно надані товари, інша особа такому платнику податку має їх надати за договорами дарування, іншими договорами, які не передбачають грошової або іншої компенсації вартості, передати їх на відповідальне зберігання. Відповідно до листа від 07.09.2011р. №129 ТзОВ «Негабарит» повідомило що при заключенні договору купівлі-продажу від 22.04.2009р. будь якого обладнання в приміщенні котельні за адресою: м. Ковель, вул. Володимирська, 154, не знаходилося і, як наслідок, ВАТ «АТП 10706» не передавалось жодного обладнання».

Товарно-матеріальні цінності на суму 108460,00грн. після продажу приміщення котельні, обліковано на ВАТ «АТП 10706» в вересні місяці 2009 року на підставі Акту оприбуткування обладнання з котельні при реалізації котельні. 08.04.2009р., відповідно до наказу голови правління ВАТ «АТП 10706» №41/1 «Про прийняття на склад для зберігання обладнання котельні», як вказано в самому наказі - в зв'язку з плануванням продажу котельні, доручено демонтувати обладнання, що не планується до продажу та передати це обладнання з котельні на склад ВАТ «АТП 10706», 22.04.2009р. було укладено договір купівлі-продажу котельні з ТзОВ «Негабарит». В вересні 2009 року - за Актом прибуткування обладнання з котельні при реалізації котельні - здійснено оприбуткування вказаних товарно-матеріальних цінностей.

Тому апелянт вважає, що висновок відповідача про те, що вищевказані операції з майном є доказом отримання вказаного майна безоплатно, є необґрунтованим, і таким, що не відповідає дійсності, оскільки наявні документи - наказ від 08.04.2009р. та акт прибуткування за вересень 2009р. - є документами, які стверджують факт невибуття товарно-матеріальних цінностей з власності ВАТ «АТП 10706».

Первинні документи і облікові регістри свідчать про відсутність факту безоплатного отримання товарно-матеріальних цінностей.

Товарно-матеріальні цінності (обладнання), а саме: електромагнітний клапан у кількості 1 шт., електромотор 22кВт у кількості 1 шт., електромотор 27кВт у кількості 1 шт., електромотор 30кВт у кількості 1 шт., електромотор 57кВт у кількості 1 шт., засувка ДУ-100 у кількості 8 шт., котел «ЕІІргех-510» у кількості 2 шт., лічильник РГК-100 у кількості 1 шт., лічильник РГК-600 у кількості 2 шт., труба діаметром 300мм у кількості 40шт., фільтр газовий у кількості 1 шт., знаходились у власності ВАТ «АТП 10706» задовго до продажу котельні.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Відповідно до ч. 3 ст. 9 цього Закону, інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку.

Вище перелічені товарно-матеріальні цінності було набуто у власність ВАТ «АТП 10706», про що в момент їх набуття були первинні документи, а інформацію про таке набуття систематизовано на рахунках бухгалтерського обліку, як цього вимагає ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Про набуття у власність частини товарно-матеріальних цінностей ВАТ «АТП 10706» надає первинні документи, а саме: котли «Еllрrех-510» у кількості 2 шт. придбано ВАТ «АТП 10706» у ТОВ «Атланта сервіс», про що є видаткова накладна №РН-0003063 від 09.10.2006р., комплектуючі до них придбано ВАТ «АТП 10706» у ВАТ «Промприлад», про що є накладна №15943 від 10.01.2007р.

Первинні документи, які посвідчують набуття у власність інших товарно-матеріальних цінностей, на ВАТ «АТП 10706» не збереглися, оскільки документи, які підтверджують їх придбання, станом на сьогодні відсутні - вилучені та знищені ЕПК архівного відділу виконавчого комітету Ковельської міської ради, з підстави строку зберігання, про що є Акт від 05.05.2010р. про вилучені та знищені документи і справи ЕПК архівного відділу виконавчого комітету Ковельської міської ради.

Частина 3 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», передбачає зберігання відомостей про таке набуття у власність і подальші проведені з майном операції, шляхом систематизації такої інформації на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах.

Згідно з п. 3.1 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», облікові регістри, це - носії спеціального формату (паперові, електронні) у вигляді відомостей, ордерів, книг, журналів, машинограм тощо, призначені для хронологічного, систематичного або комбінованого нагромадження, групування та узагальнення інформації з первинних документів, що прийняті до обліку.

Систематизація інформації в облікових регістрах здійснюється шляхом застосування плану рахунків, про що вказано в абз. 1, 2 розділу І «Загальні положення» «Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій», затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999р. №291, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21.12.1999р. за №893/4186:

Інформація про набуття у власність і подальші господарські операції з товарно-матеріальними цінностями, в тому числі з тими, первинні документи стосовно яких вилучені та знищені, зберігається в ВАТ «АТП 10706» на облікових регістрах, як того вимагає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Таку інформацію видно з облікового регістра «Картки рахунку 152». Відповідно до розділу «Клас 1. Необоротні активи» «Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій», рахунки цього класу призначені для узагальнення інформації про наявність і рух основних засобів, інших необоротних матеріальних активів, нематеріальних активів, довгострокових фінансових інвестицій, капітальних інвестицій, довгострокової дебіторської заборгованості та інших необоротних активів, а також зносу необоротних активів. А на рахунку 152 ведеться облік «Придбання (виготовлення) основних засобів».

Також апелянт зазначає, що відповідно до облікового регістра «Картки рахунку 152» за період з 01.01.2006р. по 30.09.2011р., в ньому наявні перелічені в Акті №164/23-05461119 від 18.03.2011р. товарно-матеріальні цінності, як такі, що були набуті ВАТ «АТП 10706» в період 30.09.2006р. по 31.12.2007р. і нікому не відчужувалися. Надалі інформацію про господарські операції з товарно-матеріальними цінностями видно з облікового регістра «Журнал проводок за 01.01.2009р. по 30.09.2009р. по рахунках 26, 152». Відповідно до розділу «Клас 2. Запаси» «Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій», рахунки цього класу призначені для узагальнення інформації про наявність і рух належних підприємству готової продукції, товарів, предметів праці, що призначені для обробки, переробки, використання у виробництві і для господарських потреб, а також засобів праці, які підприємство включає до складу малоцінних та швидкозношуваних предметів. На рахунку 26 ведеться облік «Готова продукція»

Відповідно до облікового регістра «Журнал проводок за 01.01.2009р. по 30.09.2009р. по рахунках 26, 152», в ньому відображено переведення за обліком товарно-матеріальних цінностей з рахунку 152 на рахунок 26. Те ж саме видно з облікових регістрів «Рух документа. Операція 697 (30.09.2009р.)», «Рух документа. Операція 391 (30.09.2009р.)», «Рух документа. Операція 25 (30.09.2009р.)». Вищевказані відомості з облікових регістрів свідчать про те, що товарно-матеріальні цінності, вказані в Акті №164/23-05461119 від 18.03.2011р., перебували в період до, під час і після продажу ВАТ «АТП 0706» котельні, який відбувся 22.04.2009р., у власності ВАТ «АТП 0706», і свідчать про відсутність факту безоплатного їх отримання від іншого платника податку.

Облік товарно-матеріальних цінностей (обладнання) на таких рахунках бухгалтерського обліку, як 152, 26, свідчить лише про перебування цього майна у власності ВАТ «АТП 10706».

В Акті №164/23-05461119 від 18.03.2011р. зроблено невірний висновок про неналежність чи безоплатне отримання ВАТ «АТП 10706» товарно-матеріальних цінностей (обладнання) на підставі обліку таких цінностей на рахунках бухгалтерського обліку інших класів ніж 0, оскільки облік майна саме на цих рахунках, вказує на належність майна підприємству.

Також апелянт зазначає, що висновок суду про те, що ВАТ «АТП 10706» не надано первинних документів, які б підтверджували операції з розібрання котельні (а точніше демонтажу обладнання), не відповідає обставинам справи, оскільки демонтаж проводився з 08.04.2009р. по 22.04.2009р. - з моменту виданні наказу голови правління ВАТ «АТП 10706» №41/1 до моменту продажу приміщення котельні ТзОВ «Негабарит». У вересні 2009 року - за Актом оприбуткування обладнання з котельні при реалізації котельні - здійснено оприбуткування демонтованих товарно-матеріальних цінностей.

Відповідно до п. 6.1 ст. 6 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» якщо об'єкт оподаткування платника податку з числа резидентів за результатами податкового року має від'ємне значення об'єкта оподаткування (з урахуванням суми амортизаційних відрахувань), сума такого від'ємного значення підлягає включенню до складу валових витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього року у складі валових витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Відповідно до п.2.1 «Порядку складання декларації з податку на прибуток підприємства», платник податку має право не подавати такий розрахунок, якщо такі уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були виявлені. Тому апелянт вважає, що платнику податку надавалось право подати уточнюючий розрахунок, або не подавати такого, включивши такий уточнений показник у декларації за будь який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були виявлені, що і було зроблено ВАТ «АПТ 10706».

На підставі наведеного просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позов задовольнити.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ВАТ «АТП-10706» зареєстроване як юридична особа виконавчим комітетом Ковельської міської ради 27 лютого 1992 року. Відповідно до статті 77 Податкового кодексу України, на підставі плану графіка проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання та наказу Ковельської МДПІ № 14 від 17 січня 2011 року проведена планова виїзна перевірка ВАТ «АТП-10706» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 квітня 2008 року по 30 вересня 2010 року. За результатами перевірки складено акт перевірки № 164/23-05461119 від 18 березня 2011 року. Перевіркою встановлено порушення ВАТ «АТП-10706» підпункту 4.6.1 пункту 4.1 статті 4, пункту 6.1 статті 6 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», в результаті чого занижено податок на прибуток всього в сумі 37 856,00 грн., з них за 2008 рік в сумі 10 741,00 грн. (за четвертий квартал 2008 року в сумі 10 741,00 грн.), за 2009 рік - в сумі 27 115,00 грн. (за три квартали 2009 року в сумі 27 115,00 грн.). Відповідно до пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України на вказаний акт перевірки позивачем подавалися заперечення № 69 від 24 березня 2011 року. 01 квітня 2011 року Ковельською МДПІ прийнято рішення «Про результати розгляду заперечення» № 3691/7/23-151, яким підстав для задоволення вимог не встановлено. На підставі пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України 05 квітня 2011 року Ковельською МДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток підприємств на 47 320 грн., з них за основним платежем на 37 856,00 грн., за штрафними санкціями на 9 464,00 грн.

Також судом з'ясовано, що позивачем оскаржувалося спірне податкове повідомлення-рішення і за результатами розгляду податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скарги - без задоволення.

Судом встановлено, що 22 квітня 2009 року між ВАТ «АТП-10706» та ТзОВ «Негабарит» укладено договір купівлі-продажу, за яким продавець (АТП) зобов'язується передати у власність покупцеві дільницю по ремонту ГМП К-1 площею 190 кв.м. та котельню Б-2 площею 435,2 кв.м., а покупець зобов'язується прийняти дані об'єкти нерухомого майна та оплатити їх вартість на умовах, визначених договором. На підтвердження виконання договору позивачем надано рахунок-фактуру № СФ-0000050 від 23 квітня 2009 року, податкову накладну № 138 від 23 квітня 2009 року на загальну суму по котельні 73 440,00 грн., в тому числі 12 240,00 грн. ПДВ, видаткову накладну № РН-0000004 від 23 квітня 2009 року, банківські виписки від 27 квітня 2009 року та 29 квітня 2009 року. Відповідно до даного договору купівлі-продажу, балансова вартість котельні становила 200 796, 80грн., продаж котельні здійснено за 73 440, 00 грн., в тому числі 12 240, 00 грн. податок на додану вартість (ПДВ). Перевіркою встановлено, що фактично за даними бухгалтерського обліку залишкова вартість котельні становила 273 372, 65 грн. Відповідно до вимог підпункту 8.4.3 пункту 8.4 статті 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» позивач під час виведення з експлуатації об'єкта основних фондів групи 1 у зв'язку із продажем балансову вартість групи 1 зменшено на суму балансової вартості котельні в розмірі 273 372 грн.65 коп., а суму перевищення балансової вартості над виручкою від продажу котельні 212 173,00 грн. (273 372,65 грн. мінус 61 220,00 грн.(73 440,00 грн. мінус 12 240,00 грн. = 61 220,00 грн.) включено до валових витрат платника податку за півріччя 2009 року.

Розглядаючи спір судом першої інстанції вірно враховано, що відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби» , затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 27 квітня 2000 року № 92, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 18 травня 2000 року за № 288/4509, об'єкт основних засобів - це закінчений пристрій з усіма пристосуваннями і приладдям до нього. Згідно з Інструкцією про застосування плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженою Наказом Міністерства фінансів України від 30 листопада 1999 року № 291, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 21 грудня 1999 року за № 893/4186, на субрахунку 103 «Будинки та споруди» рахунку 10 «Основні засоби» ведеться облік наявності та руху будинків, споруд, їх структурних компонентів та передавальних пристроїв, а також житлових будівель. За даними бухгалтерського обліку ВАТ «АТП-10706» дана котельня повністю обліковувалась по балансовому субрахунку 103 «Будинки та споруди» та відповідно до підпункту 8.2.1 пункту 8.2 статті 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» по податковому обліку згідно з розподілом була віднесена до 1 групи - будівлі, споруди, їх структурні компоненти та передавальні пристрої.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що згідно з умовами договору купівлі-продажу від 22 квітня 2009 року та даними бухгалтерського обліку, котельня позивачем була реалізована як цілісний об'єкт, а не як будівля, і знята з обліку в зв'язку з продажем, оскільки жодних операцій, пов'язаних з ліквідацією об'єкта основного фонду, а саме котельні, за рішенням платника податку до моменту продажу основного засобу не проводилось. Документів, підтверджуючих операції з ліквідації або розібрання котельні та оприбуткування товарно-матеріальних цінностей внаслідок демонтажу, до квітня 2009 року, позивачем в ході перевірки не представлено.

Також судом з'ясовано, що у вересні 2009 року на підставі акта оприбуткування обладнання з котельні при реалізації котельні від 30 вересня 2009 року позивачем оприбутковано товарно-матеріальні цінності на суму 108 460,00 грн.: 2 котли ELLPRЕХ - 510, електромотори, електромагнітний клапан, засувки, лічильники, труби, фільтр газовий. Відповідно до наказу ВАТ «АТП 10706» від 08 квітня 2009 року «Про прийняття на склад для зберігання обладнання котельні» у зв'язку із продажем котельні мало бути демонтоване і передане на склад обладнання котельні, що не планується до продажу з котельні; до 01 жовтня 2009 року мала бути утворена комісія для оцінки та оприбуткування обладнання. Однак, ні під час проведення перевірки податковим органом, ні під час подання заперечень на акт перевірки, первинної скарги на податкове повідомлення-рішення від 19 квітня 2011 року, повторної скарги на податкове повідомлення-рішення від 19 травня 2011 року позивач не посилався на зазначений наказ.

При цьому суд вірно зазначив, що відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Проте, позивачем не надано документів, які б підтверджували операції з ліквідації або розібрання котельні та оприбуткування обладнання з котельні внаслідок демонтажу до квітня 2009 року - до моменту продажу котельні.

З урахуванням викладеного правильним є висновок, що на момент оприбуткування обладнання з котельні у вересні 2009 року самої котельні у власності позивача вже не було, вона списана з балансу в зв'язку із продажем, а тому позивач не міг здійснювати ліквідації котельні і демонтажу обладнання та оприбуткування його на баланс підприємства.

Відповідно до підпункту 4.1.6 пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» валовий доход (загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах) включає доходи з інших джерел, у тому числі, але не виключно, у вигляді сум безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді, вартості товарів (робіт, послуг), безоплатно наданих платнику податку у звітному періоді.

Суд вірно вважав, що позивачем в порушення зазначених вимог Закону до складу валового доходу не включено вартості безоплатно отриманих товарно-матеріальних цінностей на суму 108 460,00 грн., чим занижено валовий доход за три квартали 2009 року і за 2009 рік на суму 108 460,00 грн.

Відповідно до Декларації з податку на прибуток, поданої позивачем до податкового органу 06 лютого 2008 року за 2007 рік, ним задекларовані збитки на суму 437 052,00 грн. в тому числі і сума 42 964,00 грн. (рядок 04.9).

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» якщо об'єкт оподаткування платника податку з числа резидентів за результатами податкового року має від'ємне значення об'єкта оподаткування (з урахуванням суми амортизаційних відрахувань), сума такого від'ємного значення підлягає включенню до складу валових витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням від'ємного значення попереднього року у складі валових витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Відповідно до Декларації з податку на прибуток підприємства за перший квартал 2008 року, поданої позивачем до податкового органу 12 травня 2008 року позивачем з Декларації за 2007 рік перенесено не всю суму від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього податкового року 437 052,00 грн., а лише 394 088,00 грн. (рядок 04.9).Позивач самостійно прийняв рішення про те, які витрати показувати, відмовився від частини збитків - 42 964,00 грн.

В червні-липні 2008 року Ковельською МДПІ проведена планова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2007 по 31 березня 2008 року, результати якої викладені в акті від 29 липня 2008 року № 881/23-05461119. Перевіркою підтверджена сума від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього податкового року 394 088,00 грн. Заперечень на акт перевірки позивач не подавав.

Судом першої інстанції правильно зазначено, що згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Порядку складання декларації з податку на прибуток підприємства якщо платником самостійно виявлено помилки, що містяться у раніше поданій ним декларації, то відповідно до пункту 5.1 статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (з урахуванням строків давності) такий платник має право надати уточнюючий розрахунок.

Судом також встановлено, що уточнюючі розрахунки щодо збільшення або зменшення показника по рядку 04.9 Декларації з податку на прибуток підприємства за перший квартал 2008 року позивачем до початку виїзної планової перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2007 по 31 березня 2008 року не подавались. В Декларації з податку на прибуток підприємства за перше півріччя 2008 року, поданій до податкового органу 30 липня 2008 року, Декларації за три квартали 2008 року, поданій 06 листопада 2008 року, Декларації за 2008 рік, поданій 05 лютого 2009 року, по рядку 04.9 задеклароване від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього податкового року 394 088,00 грн.

Вірним є висновок суду про те, що позивачем завищено валові витрати за 2008 рік на 42 964,00 грн., оскільки в Декларації з податку на прибуток підприємства за 2008 рік по рядку 05.2 «Самостійно виявлені помилки за результатами минулих податкових періодів» позивачем відображена сума 42 964,00 грн. і ця сума безпідставно включена позивачем до складу валових витрат за 2008 рік, оскільки вона не була врахована позивачем у складі валових витрат по рядку 04.9 «Від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього податкового року» в Декларації з податку на прибуток підприємства за перший квартал 2008 року.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції обгрунтовано вважав, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки Ковельська МДПІ правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення від 05 квітня 2011 року № про збільшення позивачеві суми грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток підприємств на 47 320 грн..

Враховуючи зазначене суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «АТП-10706» - залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2011 року по справі № 2а/0370/2397/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин

Повний текст ухвали виготовлений 16.01.2015 року