Справа № 161/19789/14-а
Суддя: Присяжнюк Л. М.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/30/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 року м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі :

головуючого - судді Присяжнюк Л.М.,

при секретарі - Фурман Ю.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Господарук І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Луцьку Волинської області про визнання рішення неправомірним та зобов'язання призначити та виплатити пенсію,-

В С Т А Н О В И В:

05.12.2014 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до УПФ України в м. Луцьку Волинської області про визнання рішення неправомірним та зобов'язання призначити та виплатити пенсію. Вказує, що 17.07.2014 року звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком. Так, звертаючись до відповідача із заявою про призначення пенсії, разом із іншими документами, вона надала оригінал своєї трудової книжки, із записів якої вбачається, що з 22.07.1996 року по 02.02.2000 року вона працювала на посаді міні-пекаря Луцької філії українсько-турецького спільного підприємства "Гульбін". При розгляді її заяви, відповідач виявив, що згідно записів трудової книжки, вона працювала на підприємстві, проте вказаний період роботи, не був взятий до розрахунку, оскільки у записі на звільнення дописано дату звільнення та підставу (наказ), на основі якого внесено запис про звільнення. Проте, вказаний запис не було взято до уваги, виходячи з того, що хоча він і виконаний тим самим почерком, але дещо іншим кольором ручки, що розцінюється як виправлення в трудовій книжці. Звернувшись до підприємства на якому працювала, виявила, що філія в м. Луцьку за адресою м. Луцьк, вул. Ківерцівська, 3 відсутня, аналогічно відсутнє підприємство у м. Львові, а з повідомлення архіву вбачається, що підприємство СП ТзОВ "Гюльбін" документи з особового складу на зберігання не передавало. Окрім того, вона надала відповідачу уточнюючі довідки. Однак, відповідач своїм рішенням від 16.10.2014 року відмовив їй у призначенні пенсії у зв'язку з відсутністю необхідного стажу роботи. Вважає рішення неправомірним та таким, що порушує її право на призначення та отримання нею пенсії. Просить визнати рішення № 9157/02-31 від 16.10.2014 року УПФ в м. Луцьку щодо відмови їй, ОСОБА_1, в призначенні пенсії неправомірним та скасувати його, зобов'язати відповідача призначити та виплачувати їй пенсію з моменту її звернення з 17.07.2014 року.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача Господарук І.О. у задоволенні позову просила відмовити із врахуванням письмових заперечень.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, покази свідків, дослідивши та оцінивши подані суду докази, суд прийшов до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до п. 7-2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до 1 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 17.07.2014 року, якій на час звернення виповнилося 55 років, звернулась до відповідача про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до п. 7-2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та надала пакет документів.

Однак, як вбачається із повідомлень Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку від 05.08.2014 року № 6926/02-31, від 29.09.2014 року № 404/Г-01, від 16.10.2014 року № 9157/02-31, позивачем не надано документів, які б підтверджували ліквідацію СП ТзОВ "Гюльбін", а підтвердити стаж на підставі показань свідків неможливо, окрім того не надано уточнюючих довідок про період роботи з 22.07.1996 року по 02.02.2000 року, а у трудовій книжці внесено виправлення (а.с.5-8).

Із відповідей Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 08.01.2015 року № 588/Г-05, від 28.11.2014 року № 545/Г-02 встановлено, що підтвердити стаж показаннями свідків неможливо, оскільки СП ТзОВ "Гюльбін" не ліквідовано, проте перевірку провести неможливо, оскільки підприємство за адресою м. Луцьк, вул. Ківерцівська, 3 відсутнє. Окрім того, запис про звільнення з роботи внесено до трудової книжки у порушення вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а позивачем не надано інших документів, які б підтверджували роботу в період з 22.07.1996 року по 02.02.2000 року.

Згідно із п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок), затвердженого постановою КМ України № 637 від 12.08.1993 року трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як вбачається із копії витягу ГУ статистики у Волинській області від 01.08.2014 року № 04-14/535, Луцька філія СП ТзОВ "Гюльбін" не ліквідована та знаходиться в м. Луцьку по вул. Ківерцівська, 3, однак як вбачається із копії конверта (а.с.13) та листа Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 08.01.2015 року № 588/Г-05 останнє відсутнє за вказаною адресою.

Окрім того, СП ТзОВ "Гюльбін" не передавало на зберігання в КУ Луцький міський трудовий архів документи з особового складу (а.с.11-12).

З трудової книжки позивача вбачається, що 22.07.1996 року позивач ОСОБА_1 була прийнята на роботу робітницею міні-пекарні Луцької філії українсько-турецького спільного підприємства "Гульбін" на підставі наказу № 3-К від 22.07.1996 року, а 02.02.2000 року була звільнена із підприємства. Вказані записи застережні підписами керуючих підприємства та засвідчені печаткою підприємства.

В той же час, судом не приймаються до уваги твердження відповідача про те, що запис про звільнення дописано, так, як записи у трудовій книжці згідно п. 2.3. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженого спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58, виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення. Таким чином, записи у трудовій книжці позивача внесені у відповідності до даної Інструкції.

Факт роботи позивача ОСОБА_1 з 22.07.1996 року по 02.02.2000 року на СП ТзОВ "Гюльбін" у судовому засідання також підтвердили свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, які працювали разом із позивачем у зазначений період, та що підтверджується записами у їхніх трудових книжках, що були надані суду для огляду у судовому засіданні.

Таким чином, суд приходить до висновку, трудова книжка позивача, як основний документ про трудову діяльність працівника, містить достатні відомості, які підтверджують стаж роботи та визначають його право на пенсію на пільгових умовах.

Крім того, суд звертає увагу на те, що уточнюючі документи для підтвердження стажу роботи надаються лише при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. При наявності трудової книжки немає необхідності надання уточнюючих довідок. В той же час, відповідачем в ході судового розгляду справи вищенаведені обставини не спростовано та протилежного суду не доведено.

Отже, позов ОСОБА_1 до УПФ України в м. Луцьку Волинської області про визнання рішення неправомірним та зобов'язання призначити та виплатити пенсію слід задовольнити, а тому рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Луцьку Волинської області № 9157/02-31 від 16.10.2014 року щодо відмови позивачу у призначенні пенсії слід визнати неправомірним та скасувати, зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м. Луцьку Волинської області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію із 17.07.2014 року.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 10-11, 69-71, 76, 77, 79, 86, 143, 147, 158-162, 163, 167 КАС України, на підставі ст. 26, п.7-2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Закону України "Про пенсійне забезпечення", суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Луцьку Волинської області № 9157/02-31 від 16.10.2014 року щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м. Луцьку Волинської області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію із 17.07.2014 року.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Луцького міськрайонного суду Присяжнюк Л.М.