Справа № 826/14732/14
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Гром Л.М.
У Х В А Л А

Іменем України

28 січня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.;

суддів - Бєлової Л.В.,

Вівдиченко Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення про застосування штрафних санкцій та вимоги про сплату боргу (недоїмки),

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 листопада 2014 року позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_3) задоволено, визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Міндоходів у місті Києві (далі по тексту - ДПІ у Дарницькому районі ГУ Міндоходів у м. Києві) від 04 вересня 2014 року №, № та №; визнано протиправним та скасовано рішення ДПІ у Дарницькому районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 04 вересня 2014 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску; визнано протиправною та скасовано вимогу ДПІ у Дарницькому районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 04 вересня 2014 року про сплату боргу (недоїмки) від 04 вересня 2014 року № Ф-.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач звернувся до Київського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалене у справі судове рішення скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судове засідання сторони не з'явилися, причини неявки сторін суду невідомі, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.1 ст.41 КАС України, не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши за матеріалами справи наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з копії свідоцтва платника єдиного податку серія НОМЕР_3, виданого ФОП ОСОБА_3, він з 01 січня 2012 року перебував на спрощеній системі оподаткування - друга група - 20%.

У період з 28 липня 2014 року по 01 серпня 2014 року працівниками ДПІ у Дарницькому районі ГУ Міндоходів у м. Києві на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України, відповідно до наказу від 28 липня 2014 року №1027-ІІ та направлень від 28 липня 2014 року №824, №825, проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2013 року та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2013 року.

За результатами перевірки складно Акт №6152/26-51-17-01/НОМЕР_1 від 08 серпня 2014 року (далі по тексту - Акт перевірки), якому зазначено про порушення позивачем вимог: пунктів 44.1, 44.3 статті 44 ПК України, підпункту 177.5.2 пункту 177.5 статті 177, підпункту 49.18.2 пункту 49.15 статті 49 ПК України, пункту 176.1 статті 176 ПК України, пункту 176.1 статті 176, пункту 177.2. статті 177 ПК України, пункту 119.2 статті 119 ПК України, Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Виявлення зазначених порушень стало підставою для винесення відповідачем 04 вересня 2014 року рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №, яким до ФОП ОСОБА_3 на підставі пункту 3 частини 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» застосовано штрафні санкції у розмірі 7466,00 грн., а також складення вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-, якою суб'єкта господарювання зобов'язано сплатити недоїмку зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 102465,63 грн.

Крім того, згідно з підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України на підставі Акту перевірки №6152/26-51-17-01/НОМЕР_2 від 08 серпня 2014 року, податковим органом 04 вересня 2014 року винесено податкові повідомлення - рішення:

- №, яким відповідно до пункту 120.1 статті 120, пункту 123.1 статті 123 названого Кодексу, збільшено суму грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб за основним платежем у розмірі 57288,11 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 14832,00 грн.;

- №, яким відповідно до пункту 119.2 статті 119 збільшено суму грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 510,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- №, яким відповідно до пункту 121.1 статті 121 збільшено суму грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 510,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з наступних мотивів, з чим погоджується колегія суддів.

Відповідно до пункту 291.4 статті 291 ПК України суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку, зокрема, друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв:

не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб;

обсяг доходу не перевищує 1000000 гривень.

Дія цього підпункту не поширюється на фізичних осіб - підприємців, які надають посередницькі послуги з купівлі, продажу, оренди та оцінювання нерухомого майна (група 70.31 КВЕД ДК 009:2005), а також здійснюють діяльність з виробництва, постачання, продажу (реалізації) ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння. Такі фізичні особи - підприємці належать виключно до третьої або п'ятої групи платників єдиного податку, якщо відповідають вимогам, встановленим для таких груп

Відповідно до пункту 295.1 статті 295 ПК України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Згідно з пунктом 296.1 статті 296 ПК України платники єдиного податку першої і другої груп та платники єдиного податку третьої та п'ятої групи, які не є платниками податку на додану вартість, ведуть книгу обліку доходів шляхом щоденного, за підсумками робочого дня, відображення отриманих доходів.

Форма книги обліку доходів, порядок її ведення затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Пунктом 296.2 названої статті також закріплено, що 296.2. платники єдиного податку першої та другої груп подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строк, встановлений для річного податкового (звітного) періоду, в якій відображаються обсяг отриманого доходу, щомісячні авансові внески, визначені пунктом 295.1 статті 295 цього Кодексу.

Така податкова декларація подається, якщо платник єдиного податку не допустив перевищення протягом року обсягу доходу, визначеного у пункті 291.4 статті 291 цього Кодексу, та/або самостійно не перейшов на сплату єдиного податку за ставками, встановленими для платників єдиного податку другої, третьої або п'ятої групи.

На виконання положень пункту 296.1 статті 296 ПК України наказом Міністерства фінансів України від 15 грудня 2011 року №1637, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2011 року за №1534/20272, який набрав чинності з 01 січня 2012 року «Про затвердження форм книги обліку доходів і книги обліку доходів і витрат та порядків їх ведення» затверджено, зокрема, Форму книги обліку доходів (для платників єдиного податку першої і другої груп та платників єдиного податку третьої групи, які не є платниками податку на додану вартість) та Порядок ведення книги обліку доходів платників єдиного податку першої і другої груп та платників єдиного податку третьої групи, які не є платниками податку на додану вартість.

Так, пунктом 1 названого Порядку закріплено, що відповідно до підпункту 296.1.1 пункту 296.1 статті 296 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці, що обрали спрощену систему оподаткування та є платниками єдиного податку першої і другої груп, а також платники єдиного податку третьої групи, які не є платниками податку на додану вартість (далі - платник податку), ведуть книгу обліку доходів (далі - Книга), у якій щоденно, за підсумками робочого дня, відображають отримані доходи.

Прошнурована та пронумерована Книга безоплатно реєструється в органі державної податкової служби за основним місцем обліку платників податку.

Записи у Книзі виконуються розбірливо чорнилом темного кольору або пастою кулькових ручок. У разі внесення виправлень новий запис засвідчується підписом платника податку.

Пунктом 4 також передбачено, що у Книзі відображається фактично отримана сума доходу від провадження діяльності із сумарним підсумком за місяць, квартал, рік.

Також зазначеним порядок закріплено, що до Книги заносяться такі відомості: дата запису, сума коштів за продані товари, виконані роботи, надані послуги, сума повернутих коштів за продані товари, виконані роботи, надані послуги та/або передплати, скоригована сума доходу за продані товари, виконані роботи, надані послуги на суму повернутих коштів за продані товари, виконані роботи, надані послуги та/або передплати та розраховується як різниця граф 2 і 3, вартість безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг), сума заборгованості, за якою минув строк позовної давності, загальна сума доходу, вид та сума доходу, що оподатковується за ставкою 15 % відповідно до підпунктів 2 - 4 пункту 293.4 статті 293 глави 1 розділу XIV Кодексу.

Дані Книги використовуються платником податку для заповнення податкової декларації платника єдиного податку.

Як вбачається зі змісту наведених положень, в Книгу не заносяться відомості про джерело надходження коштів, отриманих платником єдиного податку. Крім того, закріплено можливість суб'єкта господарської діяльності вносити виправлення у визначений у Порядку спосіб.

Враховуючи наведені правові норми, а також беручи до уваги відсутність будь-яких інших доказів на підтвердження здійснення позивачем технічного обслуговування та ремонту автомобілів суб'єктів господарської діяльності - платників податків на загальних підставах, за наявності копії Книги доходів за 2012-2013 роки, в якій відсутня відповідна інформація, суд приходить до висновку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про помилковість тверджень відповідача щодо допущення ФОП ОСОБА_3 положень ПК України та необхідність оподаткування отриманого ним доходу за зазначені роки на загальних підставах.

Крім того, судова колегія вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо безпідставності накладення на позивача штрафу за порушення п. 176.1 ст. 176 ПК України.

Відповідно до пункту 176.2 статті 176 ПК України - особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані: а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до органу державної податкової служби за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Однак, відповідно до пункту 177.8 статті 177 цього Кодексу під час нарахування (виплати) фізичній особі - підприємцю доходу від операцій, здійснюваних у межах обраних ним видів діяльності, суб'єкт господарювання, який нараховує (виплачує) такий дохід, не утримує податок на доходи у джерела виплати, якщо фізичною особою - підприємцем, яка отримує такий дохід, надано копію документу, що підтверджує її державну реєстрацію відповідно до закону як суб'єкта підприємницької діяльності. Це правило не застосовується в разі нарахування (виплати) доходу за виконання певної роботи та/або надання послуги згідно з цивільно-правовим договором, коли буде встановлено, що відносини за таким договором фактично є трудовими, а сторони договору можуть бути прирівняні до працівника чи роботодавця відповідно до підпунктів 14.1.195 та 14.1.222 п. 14.1 ст. 14 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи, на підставі рахунку на оплату №439 від 21 серпня 2012 року позивачем здійснено придбання у СПД ОСОБА_6 діскоправільного станка, за що сплачено 31922,00 грн.

Отже, як позивач так і продавець - ОСОБА_6 мають статус суб'єктів підприємницької діяльності. Таким чином, при взаємовідносинах з вищевказаним суб'єктом підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_3 не виступає в якості податкового агента, як наслідок не зобов'язаний утримувати та перераховувати до бюджету податок з доходів фізичних осіб за СПД ОСОБА_6, а отже, в податковому розрахунку форми 1-ДФ за ІІ квартал 2012 року не зобов'язаний був відображати доходи виплачені вказаній особі, як наслідок підстав для застосування штрафних санкцій в сумі 510 грн. у податкового органу відсутні.

Враховуючи наведені обставини, судова колегія також вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо наявність підстав для

скасування рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №, яким до ФОП ОСОБА_3 на підставі пункту 3 частини 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» застосовано штрафні санкції у розмірі 7466,00 грн., а також складення вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-, якою суб'єкта господарювання зобов'язано сплатити недоїмку зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 102465,63 грн., оскільки підставою для винесення зазначених рішень були помилкові висновки податкового органу про збільшення суми доходів позивача, які підлягають оподаткування податком на доходи фізичних осіб та на які нараховується єдиний внесок.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги судова колегія не вбачає.

Отже, судова колегія визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, враховуючи відповідні правові норми та встановлені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про застосування статті 200 КАС України.

Керуючись статтями 195, 196, 200, 205, 206 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Міндоходів у м. Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя Гром Л.М.

Судді: Бєлова Л.В.

Вівдиченко Т.Р.