Справа № 2а-1817/11
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2015-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року Справа № 9104/15791/12

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 26 вересня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова про визнання протиправною відмови та зобов'язання здійснити перерахунок додаткової пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 30.08.2011 року (через поштове відділення зв'язку) звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова в якому просив визнати протиправною відмову відповідача та зобов'язати останнього здійснити перерахунок додаткової пенсії відповідно до вимог ст. ст. 51, 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до рівня 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 01.01.2011 року та виплачувати додаткову пенсію з урахуванням здійснених раніше виплат.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 07 вересня 2011 року позов в частині вимог за період з 01.01.2011 року по 30.02.2011 року - залишено без розгляду.

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 26 вересня 2011 року (прийнятою в порядку скороченого провадження) позов задоволено частково, визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова протиправними та зобов'язано здійснити перерахунок та виплату позивачу недоплаченої суми додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у відповідності до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеної абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 30.02.2011 року по 22.07.2011 року з урахуванням виплачених сум, в решті позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова оскаржило його в апеляційному порядку, вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 року №1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», передбачено, що виходячи з розміру 19,91 грн. проводиться розрахунок, зокрема, додаткової пенсії, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» під час призначення та перерахунку пенсій призначених відповідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Також апелянт зазначає, що з рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №-10 рп визнано неконституційними норми положення пунктів 24-34 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», в тому числі щодо пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Разом з тим рішення про відновлення дії вищезазначених законодавчих актів України у редакції, чинній до внесення змін до них, Верховною Радою не приймалось. Внаслідок цього порядок обчислення пенсій та/або підвищень до них, передбачених вищезазначеним законодавчими актами, залишився неврегульованим.

На підставі вище викладеного, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 183-2 цього кодексу.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія судів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Розглядаючи спір, судом першої інстанцій вірно зазначив, що ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Статтею 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції від 06.06.1996 року, особам віднесеним до категорії 2, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Суд першої інстанції вказав, що згідно п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема, тим хто належить до 2 категорії, виплачується в розмірі 15% прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб (з 01.01.2011 року 750 грн.). За положеннями вказаної постанови проводилось нарахуванням та виплата позивачу пенсії з часу її призначення, всупереч положенням зазначених в ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції правильно виходив з принципу пріоритетності законів над підзаконними актами при визначенні позивачу розміру додаткової пенсії, застосуванню підлягають положення ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно якого мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Також суд першої інстанції правильно зазначив, що п. 7 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 14.06.2011 року (Прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено п. 4), який набрав законної сили 19.06.2011 року, встановлено, що у 2011 році ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання даної постанови Кабінету Міністрів України 06.07.2011 року прийнято Постанова №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набрала чинності 23.07.2011 року.

Відтак, ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підлягає застосуванню до набрання чинності зазначеною постановою Кабінету Міністрів України, тобто по 22 липня 2011 року включно.

Однак, розглядаючи спір, суд першої інстанції не вірно вказав дату з якої слід здійснити нарахування та виплату додаткової пенсії, тому колегія суддів приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню за період з 01.03.2011 року по 22.07.2011 року включно.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги в цілому суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи, проте вбачаються підстави для його зміни.

Керуючись ст. 160, ч. 10 ст. 183-2, ст.197, п. 2 ч. 1 ст. 198, ст. 201, ст.205, ст.207, ст. 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова задовольнити частково.

Постанову Сихівського районного суду м. Львова від 26 вересня 2011 року у справі № 2а-1817/11 - змінити, виклавши її резолютивну частину у такій редакції:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати відмову управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова щодо невиплати ОСОБА_1 як особі, яка віднесена до категорії 2, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком передбаченої ст. 51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» протиправною.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова провести перерахунок та виплату додаткової пенсії ОСОБА_1, як особі, яка віднесена до категорії 2, додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01 березня 2011 року по 22 липня 2011 року з врахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин