Справа № 826/4808/14
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

21 січня 2015 року 11:24 №826/4808/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Давиденко Л.В., за участю представників сторін, розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Горизонт-ЄП"
до державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Міністерства доходів та зборів у місті Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
На підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 21 січня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог частини другої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України. Під час проголошення вступної та резолютивної частин постанови сторонам роз'яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту постанови, визначеного статтею 167 Кодексу адміністративного судочинства України,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Горизонт-ЄП» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Міністерства доходів та зборів у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.10.2013 №7.

Позовні вимоги мотивовано тим, що державною податковою інспекцією у Печерському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві на підставі хибних висновків акту перевірки від 04.10.2013 №470/26-55-22-07/37702891 щодо відсутності факту реальності фінансово-господарських операцій між позивачем та приватним підприємством «Полтава-проект-монтаж», товариством з обмеженою відповідальністю «Град-будсервіс», необґрунтовано прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.10.2013 №7. За посиланням позивача, він є добросовісним платником податків, вчинені ним господарські операції не викликають сумніву в їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.05.2014 в адміністративній справі №826/4808/14 позовну заяву залишено без розгляду з підстав передбачених статтею 155 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.11.2014 апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Горизонт-ЄП" задоволено, ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.05.2014 №826/4808/14 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.11.2014 адміністративну справу №826/4808/14 прийнято до свого провадження. Справу призначено до судового розгляду.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у Печерському районі головного управління Міністерства доходів та зборів у місті Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Горизонт-ЄП» з питань правильності обчислення податку на додану вартість при взаємовідносинах з приватним підприємством «Полтава-проект-монтаж» за жовтень 2012 року та товариством з обмеженою відповідальністю «Град-будсервіс» за березень 2013 року.

Перевіркою встановлено порушення товариством з обмеженою відповідальністю «Горизонт-ЄП» статті 185, пунктів 198.3, 198.6 статті 198, пункту 201.4, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, а також пункту 3 Порядку заповнення податкової накладної, що призвело до заниження податку на додану вартість у сумі 269463,04 грн.

За наслідками перевірки державною податковою інспекцією у Печерському районі головного управління Міністерства доходів та зборів у місті Києві складено акт від 04.10.2013 №470/26-55-22-07/37702891 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.10.2013 №7, яким позивачеві визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 404194,50 грн., у тому числі: 269463,00 грн. - основний платіж, 134731,50грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Зазначена позиція суду узгоджується із позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною у листі від 02.06.2011 №742/11/13-11.

Як вбачається з акту перевірки державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Міністерства доходів та зборів у місті Києві від 04.10.2013 №470/26-55-22-07/37702891 висновки щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства зроблено з огляду на відсутність факту реальності господарських операцій між товариством з обмеженою відповідальністю «Горизонт-ЄП» та приватним підприємством «Полтава-проект-монтаж», товариством з обмеженою відповідальністю «Град-будсервіс» за договором про надання посередницьких послуг.

З матеріалів справи вбачається, що під час проведення перевірки, контролюючим органом досліджувався договір про надання посередницьких послуг від 29.09.2012 №ПП-25/09 укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Горизонт-ЄП" (замовник) та приватним підприємством «Полтава-проект-монтаж» (виконавець), згідно умов якого, замовник доручає виконавцю виконання робіт по ремонту будівельної техніки.

Загальна сума поставки - 955271,04 грн., у тому числі ПДВ - 159211,84.

Також, контролюючим органом досліджено договір про надання посередницьких послуг від 28.02.2013 №Г-28/02/22 укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Горизонт-ЄП» (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Град-будсервіс» (виконавець), згідно умов якого, замовник доручає виконавцю виконання робіт по ремонту будівельної техніки.

Загальна сума поставки - 661507,20 грн., у тому числі ПДВ - 110251,20.

На підтвердження виконання умов вищезазначених договорів, руху активів в процесі здійснення господарських операцій позивачем надано суду копії: рахунків-фактури за відповідні періоди; актів здачі-прийняття робіт (надання послуг); оборотньо-сальдові відомості по балансовому рахунку; податкових накладних за відповідні періоди.

Слід зазначити, що під час судового розгляду справи позивачем названих договорів суду не надано.

А з наданих позивачем первинних документів неможливо встановити процесс здійснення господарської операції, так зокрема з наданих рахунків - фактури вбачається, що контрагентами позивача виготовлялись макети реклами, що є несумісним з виконанням робіт по ремонту будівельної техніки, відповідно до умов договорів від 29.09.2012 №ПП-25/09 та від 28.02.2013 №Г-28/02/22, які досліджувались контролюючим органом під час проведення перевірки.

Жодної конкретизації наданих контрагентами позивача послуг, обґрунтування ділової доцільності, вартості цих послуг, позивачем суду не надано.

У свою чергу, державною податковою інспекцією у Печерському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві на спростування реальності господарських операцій, здійснених товариством з обмеженою відповідальністю «Автомобільна компанія «Горизонт-ЄП» та його контрагентами вказано на:

- акт державної податкової інспекції головного управління Міністерства доходів і зборів у Полтавській області від 10.04.2013 №437/22.5-10/35295110 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Полтава-проект-монтаж» з питань правомірності проведених господарських відносин із платниками податків за період-лютий 2010 - лютий 2013.

- акт державної податкової інспекції у місті Полтаві головного управління Міністерства доходів і зборів у Полтавській області від 11.06.2013 №684/22.5-10/35723899 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Горизонт-ЄП» з питань правомірності проведених господарських відносин із платниками податків за період-січень 2010 - березень 2013.

Так, вказаними актами встановлено, що контрагенти позивача не мали ані трудових ресурсів, ані виробничих можливостей для виконання відповідних обсягів робіт, взаємовідносини позивача із вказаним контрагентами направлені на проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди третім особам з метою штучного формування податкового кредиту, а відтак порушення фіскальних інтересів держави.

Позивачем не доведено суду економічної та ділової доцільності господарських взаємовідносин із приватним підприємством «Полтава-проект-монтаж» та товариством з обмеженою відповідальністю «Град-будсервіс».

Доказів виконання та обсягу робіт позивачем також не надано.

Отже, враховуючи відсутність договорів про надання посередницьких послуг, на підставі яких здійснювались господарські операції між позивачем, приватним підприємством «Полтава-проект-монтаж» та товариством з обмеженою відповідальністю «Град-будсервіс», а також відсутність доведеної позивачем наявності ділової мети та економічної доцільності здійснених правочинів, відсутність обґрунтування вартості послуг, руху активів в процесі здійснення господарських взаємовідносин, суд погоджується і доводами контролюючого органу та вважає їх доведеними щодо створення позивачем відімості господарських операцій з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту, а відтак порушення фіскальних інтересів держави.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про правомірність винесеного відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 21.10.2013 №7, а тому позовні вимоги про скасування зазначеного податкового повідомлення-рішення є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат за наслідками відмови у задоволенні позову, суд наголошує на наступному.

Згідно з частиною першою статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно із приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру судовий збір становить 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати. Під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Враховуючи сплачену позивачем при зверненні до суду суму судового збору у розмірі 487,20 грн., з позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі у розмірі 4 384,80 грн. (4 872,00 грн. - 487,20 грн.).

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Стягнути із товариства з обмеженою відповідальністю «Горизонт-ЄП» (01004, місто Київ, вулиця Крутий узвіз, будинок 6/2а, ) на користь Державного бюджету України (розрахунковий рахунок ГУ ДКСУ в місті Києві №4007, МФО 820019, код отримувача 38004897) судовий збір у розмірі 4 384 (чотири тисячі триста вісімдесят чотири) грн. 80 коп.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.

Повний текс постанови складено 26.01.2015