Справа № 826/19169/14
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2015-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 січня 2015 року 12:00 № 826/19169/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Іщука І.О., суддів Погрібніченко І.М., Шулежко В.П. при секретері судового засідання Трухан К.В., вирішив у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомПублічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ"
доВідділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України
провизнання протиправною та скасування постанови

за участю представників сторін:

від позивача: Бєлячкова О.В.

від відповідача: Канцедал О.О.

На підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 13 січня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог частини другої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України. Під час проголошення вступної та резолютивної частин постанови сторонам роз'яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту постанови, визначеного статтею 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Публічне акціонерне товариство "УКРТРАНСГАЗ" звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва до Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України з позовом, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця від 18.11.2014 р. ВП № 45326009 про стягнення з позивача виконавчого збору у сумі 1 860 264,22 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що постанова про стягнення виконавчого збору з ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» винесена з порушенням Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, та інших актів законодавства, які регулюють питання випадків, підстав та в стягнення виконавчого збору під час примусового виконання виконавчого документу.

Відповідач відзиву на позов не надав.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 05.11.2014р. ВП № 45326009 було відкрито виконавче провадження з виконання Наказу № 910/9957/14 виданого Господарським судом міста Києва 08.09.2014р. про стягнення з ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» на користь ТОВ «Метінвест Холдинг» суму основного боргу у розмірі 16 640 298,15 грн., 3% річних в розмірі 224 229,87 грн., збитків від інфляції в сумі 1 665 034,15 грн. та судового збору у розмірі 73 080 грн.

Відповідно до п. 2 постанови боржнику - позивачу надано семиденний строк для самостійного виконання рішення суду, з моменту винесення (отримання) постанови про відкриття виконавчого провадження.

Пунктом 3 постанови від 05.11.2014 р. визначено, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконати його у примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору.

Натомість, 12.11.2014 року позивачем до Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України було подано заяву від 11.11.2014 за вих. №10978/6 про зупинення виконавчого провадження по примусовому виконанню наказу Господарського суду м. Києва №910/9957/14 щодо стягнення з Позивача на користь ТОВ «Метінвест Холдинг» 18602642,17 грн. відповідно до п.15 ч. 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

18.11.2014р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України було прийнято Постанову про стягнення з боржника виконавчого збору. Дана постанова мотивована тим, що постанову про відкриття виконавчого провадження від 05.11.2014р. позивачем отримано 10.11.2014р. В наданий для самостійного виконання строк, а саме до 17.11.2014р. рішення суду боржником не виконано.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у випадку внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

Позивач перебуває у Реєстрі підприємств паливо-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливо-енергетичного комплексу". Вказаний Реєстр затверджено наказом Міністерства палива та енергетики України від 10.11.2005 року. В підтвердження вказаного факту Позивачем до заяви від 11.11.2014 було додано належним чином засвідчену копію виписки з Реєстру підприємств ПЕК станом на 11.11.2014.

При цьому, Конституційний суд України у рішенні від 13.12.2012 у справі № 1-26/2012 вирішив, що вказані положення законодавства треба розуміти так, що: обов'язкове зупинення виконавчого провадження та заходів примусового виконання судових рішень здійснюється лише щодо стягнення заборгованості, яка виникла через неповні розрахунки за енергоносії, та щодо учасників розрахунків, визначених Законом України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу»; внесення юридичної особи, незалежно від форми власності, до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, не є підставою для зупинення виконавчого провадження та заходів примусового конання судових рішень щодо стягнення з неї заборгованості, яка не стосується неповних розрахунків за енергоносії і не визначена Законом України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

Судом було встановлено, що заборгованість ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" за поставлені ТОВ «Метінвест Холдинг» труби виникла через неповні розрахунки за енергоносії перед ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - учасником розрахунків, визначених Законом України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", на підставі чого ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" включено до Реєстру.

Посилаючись, на те, що ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» не здійснює погашення своєї заборгованості, що виникла до 01.01.2013 (обліковується в ПАТ УКРТРАНСГАЗ» станом на 31.10.2014.), за надані ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» послуги щодо транспортування енергоносіїв (природного газу), що є заборгованістю, яка виникла через неповні розрахунки за енергоносії в розумінні пп.1 п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», згідно якої заборгованість - підтверджена учасниками розрахунків на розрахункову дату сума коштів, яка підлягає сплаті за товари, боти (послуги), спожиті у процесі виробництва (видобутку), передачі (транспортування) або постачання енергоносіїв, відповідно до укладених договорів або з інших підстав, передбачених законом, у тому числі суми пені, штрафних та фінансових санкцій, але не сплачена, позивач вважає, що наявність відомостей про позивача в реєстрі є підставою для зупинення виконавчого провадження № 45326009 згідно п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та з врахуванням рішення Конституційного суду України від 13.12.2012 у справі № 1-26/2012.

Однак, суд не погоджується з такими доводами позивача, оскільки, заборгованість ПАТ «УКРТРАНСГАЗ», що стягувалася згідно наказу Господарського суду м. Києва №910/9957/14 виникла ТОВ «Метінвест Холдинг» за поставлені труби, даний факт, встановлено рішенням Господарського суду м. Києва від 07.07.2014, постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.08.2014р. та постановою Вищого господарського суду України від 08.10.2014р. у справі №910/9957/14. Зокрема, судами встановлено, що предметом спору є невиконання ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» зобов'язань, а саме несплата отриманого від ТОВ «Метінвест Холдинг» товару (труби сталеві Ш 1020 мм) згідно договору. При цьому, судами відзначено, що посилання ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» на відсутність фінансування у спірний період не звільняє його від відповідальності за виконання грошового зобов'язання (докази у справі).

Таким чином, позивачем не доведено, що заборгованість позивача перед ТОВ «Метінвест Холдинг» виникла внаслідок розрахунків за енергоносії учасниками розрахунків, визначених Законом України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», та заборгованість яких визначена таким Законом.

Враховуючи, що погашення заборгованості на виконання наказу Господарського суду м. Києва від 08.09.2014р. у справі №910/9957/14 відбулося тільки 03.12.2014р., тобто за межами строку встановленого державним виконавцем для самостійного виконання 17.11.2014р., а також з огляду на те, що заборгованість позивача перед ТОВ «Метінвест Холдинг» виникла внаслідок розрахунків за договором поставки труб, а не за енергоносії учасниками розрахунків, визначених Законом України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», та заборгованість яких визначена таким Законом, підстави для задоволення позову у суду відсутні.

Таким чином, позивачем не доведено, що постанову від 18.11.2014 про стягнення виконавчого збору було прийнято відповідачем з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених судом фактів та обставин, враховуючи, що посилання, наведені позивачем не доводять наявності фактів порушення відповідачем охоронюваних законом прав позивача, а позивачем не доведено суду обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи, що позивачем не доведено обґрунтованості позовних вимог, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69-71, 94, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" відмовити.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.О. Іщук

Судді І.М. Погрібніченко

В.П. Шулежко

Повний текст постанови виготовлено 19.01.2015 р.