Справа № 302/1493/14-а
Суддя: Кривка В. П.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 302/1493/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.01.2015 р.

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі суддя: Кривка Володимир Павлович

при секретарі Гажук Н.В.,

з участю : позивачка ОСОБА_1,

представник позивачки ОСОБА_2,

представник відповідача - Іванина Я.В.,

прокурор Самолюк М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Міжгір'я справу за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Міжгірської РДА про визнання неправомірними дій щодо невиплати державної соціальної допомоги на дитину одинокій матері і стягнення недоотриманої допомоги в сумі 10 940 грн. 40 коп.,-

В С Т А Н О В И В :

11.12.2014 року позивачка звернулась у суд з цим позовом, який умотивовано так.

25.03.2011 року позивачка народила дочку ОСОБА_4 і 28.04.2011 року подала відповідачу заяву про призначення соціальних державних допомог і при народженні дитини до досягнення дитиною трьох років, а також допомогу на дитину одинокій матері , оскільки відомості про батька дитини записані згідно з ч. 1 ст. 135 СК України. Соціальний інспектор відповідача ОСОБА_5 обстежила матеріально-побутові умови сім'ї і склала акт, згідно якого позивачка проживає у АДРЕСА_1 в будинку з співмешканцем ОСОБА_6 і його мамою з грудня 2010 р. в незареєстрованому шлюбі. Власного господарства і земельної ділянки не мають, тому соціальний інспектор запропонував визнати її одинокою матір'ю. Одержуючі соціальні допомоги з квітня 2011 р. єдиним платежем позивачка не знала, що їй не нараховують і не виплачують допомогу на дитину як одинокій матері. У червні 2014 року вона звернулась до відповідача з цього приводу, однак їй не пояснили причин. Опісля позивачка поскаржилась у Міжгірську РДА, де їй роз'яснили право звернутись до суду. Окрім цього, прокуратура провела перевірку і внесла подання відповідачу про порушення вимог закону «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» і з 01.07.2014 р. відповідач призначив позивачці допомогу на дитину як одинокій матері, і притягнув до дисциплінарної відповідальності винних осіб. Позивачка, зіславшись на норми закону «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», чинний розмір прожиткового мінімуму на дитину до 6-ти років, який діяв у період з квітня 2011 р. по червень 2014 року, просить визнати неправомірними дії відповідача щодо невиплати їй вказаної допомоги в цей період і стягнути з відповідача на її користь 10 940 грн. 40 коп.

Позивачка вимоги підтримала і додатково пояснила, що вона перебувала в шлюбі з гр. ОСОБА_7, з яким розірвала шлюб у судовому порядку згідно рішення Харківського районного суду Харківської області від 05.08.2010 р. за його заявою у зв'язку з відбуттям ним кримінального покарання у місцях позбавлення волі. Про перебування в шлюбі вона не повідомляла секретаря Буковецької сільської ради, де реєструвала народження дитини, бо про таке її не питали. Розбіжності у відомостях за паспортом гр. України пояснила помилкою працівників, які видавали паспорт. Позивачка також визнала, що на її неодноразові звернення усно працівники відповідача обґрунтовували відмову в призначенні спірної державної соціальної допомоги тим, що не вважають її одинокою матір'ю. Позивачка також подала заяву про поновлення строку звернення до суду за позовними вимогами.

Відповідач позов заперечив повністю з таким обґрунтуванням позиції.

Відповідач за заявою позивачки призначив їй державні соціальні допомоги при народженні дитини і по догляду за дитиною до трьох років (на дочку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка народилась у с. Буковець Міжгірського району), однак відмовив у призначенні допомоги на дитину одинокій матері у зв'язку з невідповідністю п. 3.3 Порядку призначення виплати державної соціальної допомоги сім'ям з дітьми. Відповідач також указав на те, що позивачка пропустила шестимісячний строк звернення до суду, оскільки про відмову у призначенні і виплаті допомоги на дитину одинокій матері їй стало відомо в травні 2011 р. а також виходячи із розміру і виду щомісячних виплат призначених допомог письмового повідомлення та неодноразових усних роз'яснень про причини відмови.

Суд, ухвалив розглянути справу по суті.

Оцінивши позовні вимоги, їх обґрунтування, доводи сторін, зміст заперечень відповідача - суб'єкта владних повноважень, подані в справу докази, висновок прокурора, суд установив такі обставини і дійшов наступного висновку.

Згідно свідоцтва про народження позивачка ІНФОРМАЦІЯ_4 народила дочку ОСОБА_8 у с. Буковець Міжгірського району Закарпатської області і батьком дитини записаний ОСОБА_9. Реєстрацію народження здійснено у виконкомі Буковецької сільської ради за актовим записом № 4 від 18.04.2011 р. і батько дитини записаний за заявою матері згідно з ст. 135 ч. 1 СК України. 28.04.2011 р. позивачка подала відповідачу заяву про призначення таких видів їй допомог: одноразову при народженні дитини, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на дитину одинокій матері.

Позивачка до цієї заяви, окрім інших документів, подала відповідачу довідку з сільської ради про те, що вона проживає в с. Буковець з малолітньою дочкою і співмешканцем ОСОБА_6 та його мамою із зазначенням переліку дворогосподарства і земельних ділянок, які належать ОСОБА_10 (матері співмешканця). Ці ж відомості зафіксовані в акті обстеження матеріально - побутових умов сім'ї позивачки, складеному соціальним інспектором відповідача від 28.04.2011 р. Окрім цього, в акті зазначено, що позивачка не перебувала і не перебуває в шлюбі, тому соціальний інспектор запропонував визнати позивачку одинокою матір'ю. Цей акт підписано позивачкою і ОСОБА_6 (співмешканцем) без застережень. 04.05.2011 р. відповідач надіслав позивачці письмове повідомлення про відмову в призначенні допомоги одинокій матері у зв'язку з невідповідністю п. 3.3 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги сім'ям з дітьми. 24.05.2011 р. відповідач призначив позивачці державні соціальні допомоги: одноразову при народженні дитини і по догляду за дитиною до трьох років. 15.07.2014 р. позивачка подала заяву відповідачу про призначення їй допомоги на дитину одинокій матері. 17.07.2014 р. відповідач призначив позивачці цей вид допомоги і виплачує з липня 2014 року щомісячно. Згідно рішення Харківського районного суду Харківської області від 05.08.2010 р. в справі № 2-3307 розірвано шлюб, зареєстрований Жовтневим відділом РАЦС Харківського міського управління юстиції за актовим записом № 1728 між ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 Позивачка визнала, що перебувала в шлюбі, однак не повідомляла про це секретарю Буковецької сільської ради під час реєстрації нею народження дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, оскільки про це в неї не запитували. Укладення і розірвання вказаного шлюбу підтверджено і довідкою з відділу ДРАЦС Міжгірського РУЮ Закарпатської області.

Позивачка також визнала, що про відмову в призначенні допомоги на дитину одинокій матері за первісно поданою відповідачу заявою від 28.04.2011 р. їй стало відомо в червні 2011 р. з усних пояснень соціального інспектора. Також надалі на її неодноразові усні звернення про причини відмови соціальні інспектори їй пояснювали, що її на той час невизнано одинокою матір'ю, бо вона проживає із співмешканцем, а дитина називає його батьком. Позивачка заявила, що ОСОБА_6 не є і не вважає себе батьком дитини, однак виховує дитину, бо мешкають спільно з грудня 2010 року.

Ст. ст. 3 ч. 1 п. 5, 18-1 закону «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» № 2811-ХІІ від 22.11.1992 р. (із змін. і доп.) передбачено, що право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданими компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Ст. 18-2 цього ж закону умовою призначення такої допомоги визначено наявність витягу з Державного реєстру актів цивільного стану або довідки виконавчого органу сільської ради із зазначенням підстав внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого ч. 1 ст. 135 СК України. Згідно з ст. 18-1 ч. 4 Закону № 2811-ХІІ жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям, не має. При реєстрації цією жінкою шлюбу з особою, від якої вона має дітей, допомога на дітей, народжених від цієї особи, не призначається. Ці ж положення закону викладені в п. 3.3 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми ( затв. пост. КМУ № 1751 від 27.12.2001 р.). Пункти 43, 45 вказаного Порядку зобов'язують орган, що призначає і виплачує державну допомогу надсилати заявникові письмове повідомлення протягом п'яти днів після прийняття відповідного рішення (про призначення чи відмову в призначенні допомоги) із зазначенням причин та порядку оскарження, а також надавати роз'яснення з питань її призначення і виплати та надавати заявнику допомогу в одержанні необхідних документів.

Виходячи із встановлених обставин, суд вважає, що вищевказані норми закону та нормативного акту відповідач не порушив. Цей висновок ґрунтується на такому. Із змісту заяви позивачки, поданої на призначення державних допомог 28.04.2011 р. ( в т.ч. і на допомогу одинокій матері) видно, що вона не відмітила (не заповнила) додаткову інформацію, яка повідомляється одинокою матір'ю, а саме: чи перебуває, перебувала, не перебувала вона в шлюбі, чи проживає ( не проживає) з особою від якої має дитину. Натомість за цією заявою позивачка ознайомлена під особистий підпис і попереджена про достовірність і перевірку поданих нею відомостей, що можуть вплинути на призначення соціальної допомоги. В справі встановлено, що позивачка також не повідомила органу, який здійснював реєстрацію народження дитини, що вона перебувала раніше в шлюбі, цей шлюб розірвано, і дитина народжена до спливу 10 місяців з дати розірвання шлюбу і до дати народження дитини. Натомість ст. 122 ч. 2 СК України передбачає, що дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Із змісту заяви позивачки, поданої нею відповідачу 15.07.2014 р. про призначення допомоги на дитину одинокій матері видно, що в графі «додаткова інформація» , яка повідомляється одинокою матір'ю нею повідомлено, що вона не перебувала в шлюбі і не проживає з особою від якої має дитину.

Отже, відповідач правомірно відмовив позивачці у призначенні державної соціальної допомоги на дитину одинокій матері за заявою позивачки від 18.04.2011 р., оскільки нею було не надано необхідні відомості про особи та приховано відомості, що вплинули на достовірність запису в акті про народження відомостей про батька, а відповідачем установлено спільне ведення господарства із співмешканцем, з яким не перебуває і не перебувала в шлюбі, однак спільно виховують дитину. Позивачка не виконала вимог п. 49 Порядку щодо надання правдивих і необхідних відомостей про себе, які впливають на призначення допомоги відповідного виду.

Доводи позивачки, що вона не була повідомлена про відмову в призначенні цієї допомоги спростовані встановленими обставинами, змістом документів в її особовій справі, її ж поясненнями під час розгляду справи в суді.

Покликання позивачки на те, що відповідач призначив їй оспорювану допомогу в липні 2014 року суд не бере до уваги, оскільки це не є предметом спору. Згідно висновку і пояснень прокурора внесення подання прокуратури Міжгірського району стосовно позивачки стосувалось ненадання письмового повідомлення-рішення про відмову в призначенні допомоги на дитину одинокій матері за поданою не заявою 28.04.2011 р. Натомість прокурор під час розгляду справи заявив, що в зв'язку з поданням позивачкою недостовірних відомостей позов підлягає відхиленню.

Судовий збір у сумі 1827 грн. за вимогами майнового характеру, який відстрочено за ухвалою судді від 12.12.2014 р. до винесення остаточного рішення в справі, згідно з вимогами ст. 88, 94 КАС України, ст. 8 закону «Про судовий збір» слід віднести на рахунок держави, тобто звільнити позивачку від сплати такого в державний бюджет, зважаючи на її майновий стан (не працює, утримає малолітню дитину, одержує соціальні допомоги).

Керуючись ст.ст. 160-163,167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору в сумі 1827 грн. в користь держави.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана в Львівський апеляційний адміністративний суд через районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 КАС України.

Суддя В. П. Кривка