Справа № 2-а/638/313/2014
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 р. Справа № 2-а/638/313/2014
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.11.2014р. по справі № 2-а/638/313/2014

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

16.05.2014 року позивач - ОСОБА_1, звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд:

- поновити пропущений процесуальний строк згідно діючого законодавства України у зв'язку з тим, що тільки 18.04.2014 їй стало відомо про порушення права на гідне пенсійне забезпечення, відповідачем (№ 165/П-11 від 18.04.2014) було відмовлено у перерахунку пенсії на підставі довідок від 31.12.2013 № 68/20-30-05-49 та № 69/20-30-05- 49, яку раніше їй було призначено згідно довідок про складові заробітної плати від 30.06.2008 № 110/05-060 та № 109/05-060 без врахування: матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, та не в повному обсязі суми винагороди за вислугу років;

- скасувати протиправне рішення в якому надано перевагу положенням Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ, які щодо спірних відносин є загальними, управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова № 165/П-11 від 18.04.2014 р., про відмову перерахувати призначену пенсію державного службовця з 01 липня 2009 р. (з моменту виходу на пенсію), з врахуванням винагороди за вислугу років, суми матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати, премій та премій до державних, професійних свят та ювілейних дат, (графи "премії", "премії до державних, професійних свят та ювілейних дат", "Інші виплати"), зазначених у довідках Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи перед зверненням за пенсією № 68/20-30-05-49 від 26.01.2014р., № 69/20-30-05-49 від 31.12.2013р., які фактично вважають недійсними довідки про складові заробітної плати за той самий період перед зверненням за пенсією № 109/05-060 від 30.06.2009р. та № 110/05-060 від 30.06.2009р. і в які не були внесені всі вище вказані виплати (графи "премії", "премії до державних, професійних свят та ювілейних дат", "Інші виплати"), які враховуються при розрахунку пенсії та з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування;

- зобов'язати відповідача: 1) використати, крім положень Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсій (за наведених обставин стаття 41 Закону України № 1058-ІУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та стаття 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ, інші Закони, які згадуються у цьому Позові), та поновити порушенні правила застосування норм права; 2) розрахувати з 01 липня 2009 року (з моменту виходу на пенсію), з врахуванням п.2 цього Позову, та установити розмір пенсії державного службовця, з використанням нових довідок про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи перед зверненням за пенсією № 68/20-30-05-49 від 26.01,2014р., № 69/20-30-05-49 від 31,12.2014р., враховуючі наявний стаж роботи на державній службі та залишити тим же - вісімдесят п'ять відсотків, який був встановлений при призначенні пенсії, згідно частини другої статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993р. № 3723- ХП, в редакції, діючій на час призначення пенсії; 3) перерахувати з 01 липня 2009р. (з моменту виходу на пенсію) по 15.05.14р. суму пенсії державного службовця, призначену ОСОБА_1, з врахуванням п.2 цього Позову з використанням нових довідок про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи перед зверненням за пенсією № 68/20-30-05-49 від 31.12.2014р., № 69/20-30-05-49 від 31.12.2014р„ та виплатити різницю пенсії після перерахунку за вищевказаний період; 4) урахувати при розрахунку пенсії суму винагороди за вислугу років, згідно довідки про складові заробітної плати за останні 24 календарних місяці роботи перед зверненням за пенсією від 31.12.2014 року № 69/20-30-05-49.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.06.2014 року від 20.06.2014 року адміністративний позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог за період з 01.07.2009 р. по 15.11.2013 р. - залишено без розгляду.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2014 року ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.06.2014 року по справі № 638/7836/14-а - залишено без змін.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.11.2014 року адміністративний позов ОСОБА_1 - залишено без задоволення.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального та процесуального права, позивач просить постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.11.2014 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач, зокрема, посилається на порушення судом першої інстанції приписів ст. 33, ст. 37-1 Закону України "Про державну службу", ст. 2 Закону України "Про оплату праці", пп. 2.3.3, пп. 2.2.7 п. 2 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 р. № 5, ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", постанови правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року № 5-1 "Про виконання рішення окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 2а-4753/09/2670, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2011 р. за N 210/18948, ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ч. 1 ст. 244-2, ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, що призвело до неправильного вирішення справи, а також на доводи та обставини викладені в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач - ОСОБА_1, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова з 01.07.2009 року.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що премію з економії заробітної плати, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, допомогу на оздоровлення, грошову винагороду державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків, суми індексації, заробітної плати не можна віднести до надбавок, передбачених ст. 33 Закону України № 3723 до заробітної плати, оскільки дані виплати носять нерегулярний, а одноразовий характер та не є складовою частиною заробітної плати.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що факт утримання із суми допомоги збору на обов'язкове державне пенсійне страхування не є підставою для включення її до складу заробітної плати державного службовця та врахування при обчисленні розміру пенсії державного службовця, оскільки індексація заробітної плати, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, на оздоровлення не передбачені ст. 33 Закону, їх не враховано в заробітну плату, з якої обчислюється пенсія держслужбовців.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Колегія суддів зазначає, що предметом спору переданого на вирішення суду є правомірність відмови відповідача у здійсненні перерахунку та виплати позивачу пенсії з урахуванням інших виплат, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

З матеріалів справи встановлено, що позивач - ОСОБА_1, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова з 01.07.2009 року та отримує пенсію на підставі ст. 37 Закону України "Про державну службу" у розмірі 85 % від заробітної плати згідно довідок ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова про складові заробітної плати ОСОБА_1 від 30.06.2009 року № 109/0І-060 та № 110/05-060 (а.с. 23, 24-26).

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30 жовтня 2008 року № 19-11 «Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04 грудня 2008 року за N 1161/15852, було передбачено обов'язкові реквізити довідки про заробітну плату, в тому числі встановлено складові заробітної, які враховуються під час призначення (перерахунку) пенсії. Дана постанова була зареєстрована в Міністерстві юстиції України 04.12.2008 року за № 1161/15852.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 14 лютого 2011 року № 5-1 «Про виконання рішення окружного адміністративного суду міста Києва по справі №2а- 4753/2670» затверджена нова форма довідки про складові заробітної плати, яка подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» (далі - форма № 5-1), в якій передбачена графи - премії, премії до державних, професійних свят та ювілейних дат, та «інші виплати», до якої включається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, допомога на оздоровлення, грошові винагороди, індексація та інші надбавки, на які нараховані були страхові внески. При цьому чітко передбачено, що із усіх виплат, які вказані в цій довідці нараховуються і сплачуються страхові внески, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Як свідчать матеріали справи, ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області було видано ОСОБА_1 нові довідки про складові заробітної плати, що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 31.12.2013 року № 69/20-30-05-49 та № 68/20-30-05-49 за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 14 лютого 2011 року № 5-1 «Про виконання рішення окружного адміністративного суду міста Києва по справі №2а- 4753/2670», з урахуванням винагороди за вислугу років, надбавок, премій та інших виплат за період з 01.07.2007 року по 30.06.2009 року, на які було нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. ( а.с. 20, 21-22).

03 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова із заявою, в якій просила здійснити перерахунок її пенсії з урахуванням усіх видів оплати праці, на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, включаючи суми нарахованих та виплачених сум винагороди за вислугу років, надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи , премій та премій до державних, професійних свят та ювілейних дат , матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, суми індексації грошових доходів, зазначених в довідках ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській від 31.12.2013 року № 69/20-30-05-49 та № 68/20-30-05-49, виходячи з розміру пенсії 85 % від суми заробітної плати. Листом від 18 квітня 2014 року № 165/П-11відповідач відмовив позивачці в перерахунку пенсії з посиланням на ст. 33 Закону України "Про державну службу" (а.с. 27).

Не погодившись з діями відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, згідно статті 37 Закону України "Про державну службу" ( в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі розмір пенсії збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90% заробітної плати.

Статтею 37-1 Закону України "Про державну службу" (далі - Закон № 3723-ХІІ) передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про оплату праці" (далі - Закон № 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 2 цього Закону, структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Частиною 2 статті 2 Закону України "Про оплату праці" визначено, що в структуру заробітної плати входить також додаткова заробітна плата, яка визначена як винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться і в підпункті 2.2.2 пункту 2 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, де вказано, що у склад фонду додаткової заробітної плати входять премії та винагороди, в тому числі за вислугу років, які мають систематичний характер, а відповідно підпункту 2.3.3 пункту 2 цієї інструкції матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом) входить до складу фонду оплати праці.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України "Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань (ч. 6 зазначеної статті).

Частиною 7 зазначеної норми передбачено, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

На реалізацію наведеної норми Кабінетом Міністрів України 31.05.2000 року прийнято постанову № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії".

У пункті першому названої постанови закріплено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 передбачено, що особи, які вийшли на пенсію згідно Закону № 3723-ХІІ мають право на перерахунок пенсій, але лише за умови підвищення заробітної плати державним службовцям після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-ІV "Про внесення змін до Закону № 3723-ХІІ" (далі - Закон № 432-ІV).

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2003 року № 581 встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-IV "Про внесення змін до Закону № 3723-ХІІ" заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом № 3723-ХІІ, визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання вдосконаленні визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" від 31.05.2000 року № 865, посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років при призначенні пенсії, відповідно до Закону України "Про державну службу", враховуються в розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії.

Крім того, пп. 2 п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 визначено, що посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України (для службовців Національного банку України у розмірах, установлених його Правлінням) на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії.

Крім премій, зазначених у другому реченні цього абзацу, та інші надбавки нараховуються в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. Премія до державних, професійних свят та ювілейних дат, виплачена у місяці підвищення заробітної плати, враховується в розмірі 1/12 середнього розміру цієї премії (премій), визначеного за відповідною посадою (посадами), з якої призначено (перераховано) пенсію.

Згідно абзацу 4 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення", індексації підлягає оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, передбачені законодавством, що мають постійний характер. Індексація заробітної плати являє собою дохід, з якого відповідно до статті 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів відповідно до діючого законодавства на день одержання заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до вимог Порядку оплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1013 від 12.09.1997р., виплати винагороди за вислугу років службовим особам Державної податкової адміністрації України та місцевих державних податкових адміністрацій, які мають спеціальні звання, винагорода за вислугу років виплачується посадовим особам органів державної податкової служби у таких розмірах: до 2 років - 5%, від 2 до 5 років - 10%, від 5 до 10 років - 20%, від 10 до 15 років - 25%, від 15 до 20 років - 30%, й до 25 років - 35%, від 25 і більше років - 40%. Розмір винагороди визначається залежно від стажу роботи і обчислюється, виходячи з посадового окладу та ставки за спеціальне звання. Нарахування та виплата винагороди за вислугу років провадяться щомісяця за фактично відпрацьований час у межах встановленого фонду оплати праці.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, винагорода за вислугу років, премії, в т.ч. премії до державних, професійних свят та ювілейних дат та індексація заробітної плати входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 66 вказаного Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Наведена правова позиція була висловлена Верховним Судом в постановах від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня 2013 року (справи №№ 21-430а11, 21-125а13, 21-97а13 відповідно) прийнятих в порядку перегляду судового рішення з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Згідно зі ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що відмова відповідача щодо у здійсненні перерахунку пенсії позивачу з урахуванням винагороди за вислугу років, премій та інших виплат, з яких сплачено страхові внески, є неправомірною, а відтак позовні вимоги щодо визнання таких дій протиправними та зобов'язання відповідача провести відповідний перерахунок та виплату пенсії позивачу підлягають задоволенню.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу", в редакції чинній на час звернення за призначенням пенсії, за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати. Враховуючи, що пенсію ОСОБА_1 розраховано у розмірі 85 % суми її заробітної плати, позивач має право отримувати пенсію в розмірі 85 % від розрахованої заробітної плати, оскільки на час призначення їй пенсії, пенсія була призначена у такому відсотковому відношенні відповідно до діючої на той час редакції ст. 37 Закону України № 3723.

Згідно ч. 4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" перерахунок призначеної пенсії провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяці, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено під час розгляду справи, позивач звернулась до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії на підставі нових довідок, наданих ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 31.12.2013 року № 69/20-30-05-49 та № 68/20-30-05-49 про складові заробітної плати, 03.04.2014 року. Зазначене свідчить про те, що до 03 квітня 2014 року у відповідача були відсутні будь-які правові підстави для врахування сум винагороди, надбавки, премій, матеріальної допомоги та індексації, оскільки попередні довідки про складові заробітної плати позивача, що надавались до пенсійного фонду таких відомостей не містили.

Тобто, враховуючи дату надання нових документів, які стали підставою для перерахунку пенсії за заробітною платою та згідно ч. 4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", позовні вимоги про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача в розмірі 85% від заробітної плати з врахуванням виплачених сум, які зазначені в довідках ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 31.12.2013 року № 69/20-30-05-49 та № 68/20-30-05-49 про складові заробітної плати підлягають задоволенню з 1 квітня 2014 року.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що постанова Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.11.2014 року не відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки прийнята судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи та відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Згідно ч. 2 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції через порушення ним норм матеріального та процесуального права, які призвели до ухвалення неправильного рішення, підлягає скасуванню з прийняттям в нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.11.2014р. по справі № 2-а/638/313/2014 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова щодо відмови у здійсненні перерахунку ОСОБА_1 пенсії на підставі довідок Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 31.12.2013 року № 69/20-30-05-49 та № 68/20-30-05-49 про складові заробітної плати, в які включено винагороду за вислугу років, надбавки, премії та інші виплати, на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова здійснити з 01.04.2014 року перерахунок призначеної ОСОБА_1 на підставі ст. 37 Закону України "Про державну службу" пенсії державного службовця за віком у розмірі 85 % від суми заробітної плати, з урахуванням винагороди за вислугу років у розмірі 40%, надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, премій та інших виплат, з яких були фактично нараховані (обчислені) та сплачені внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відповідно до довідок Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 31.12.2013 року за № 69/20-30-05-49 та № 68/20-30-05-49 про складові заробітної плати, та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва С.В.
Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П. Перцова Т.С.
Повний текст постанови виготовлений 27.01.2015 р.