Справа № 348/2593/14-а
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року Справа № 876/10861/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та Савицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційні скарги управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської обл. та ОСОБА_1 на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської обл. від 12.11.2014р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської обл. про нарахування і виплату підвищення до пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

28.10.2014р. ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської обл. (надалі - відповідач, пенсійний орган) щодо неперерахування на його користь, як дитині війни, підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з 01.01.2014р.; зобов'язати пенсійний орган нарахувати та виплатити йому підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням фактично виплаченого щомісячного підвищення до пенсії, з 01.01.2014р; стягнути на його користь з Державного бюджету України 73 грн. 08 коп.

Ухвалою суду від 29.10.2014р. заявлений позов у частині вимог за період з 01.01.2014р. по 27.04.2014р. включно залишено без розгляду через пропуск строку звернення до суду та відсутності поважних причин для його поновлення.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської обл. від 12.11.2014р. позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність пенсійного органу щодо ненарахування підвищення до пенсії; зобов'язано відповідача нарахувати і виплатити позивачу підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та проведених виплат, за період з 28.04.2014р. до 02.08.2014р. включно; стягнуто з Держаного бюджету України на користь позивача витратити по сплаті судового збору в розмірі 73 грн. 08 коп.; постанову суду в межах стягнення суми підвищення до пенсії за один місяць допущено до негайного виконання; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із постановою суду, її оскаржили сторони.

Позивач, покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду першої інстанції в частині відмови нарахувати й виплати підвищення до пенсії за період з 03.08.2014р. скасувати, прийняти нове рішення, яким в повному обсязі задоволити позовні вимоги.

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що, враховуючи положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008р., яким відновлено редакцію ст. 6 вказаного закону, пенсійний орган зобов'язаний виплачувати на його користь підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Також зазначає, що після прийняття Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014р. № 1622-VІІ, КМ України не прийнято жодного нормативно - правового акту, що визначає розміри виплат підвищення до пенсії дітям війни.

Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської обл., покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, з 01.01.2014р. виплата підвищення до пенсії, як дитині війни ,проводиться в розмірі 66 грн. 43 коп., відповідно до постанов КМ України № 1381 від 28.12.2011р. «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» та № 122 від 25.03.2014р. «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення».

Окрім того зазначає, що Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» встановлено, що норми та положення ст.ст. 5,6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» застосовуються в порядку та розмірах, встановлених КМ України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

На підставі ст.197 КАС України розгляд наведеної справи проводиться в порядку письмового провадження, оскільки справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подані скарги не підлягають до задоволення, з наступних підстав.

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про підставність та обґрунтованість заявлених позовних вимог, при цьому правильно визначив період часу, за який вказані вимоги підлягають задоволенню.

Безспірно встановлено, що позивач відноситься до категорії громадян, яким встановлено статус дитини війни, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) останній має право на отримання підвищення виплачуваної йому пенсії за віком.

Законом України «Про Державний бюджет на 2014 рік» від 16.01.2014р. №719-VII, що набрав чинності з 01.01.2014р., не передбачено норми, яка б обмежувала у 2014 році пряме застосування Закону України «Про соціальний захист дітей війни», до внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет на 2014 рік».

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014р. № 1622-VІІ встановлено що норми та положення ст.ст. 5, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014р. №1622-VІІ, передбачено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його офіційного опублікування.

Вказаний Закон було офіційно опубліковано в газеті «Голос України» 02.08.2014р. (№146), а відтак, з урахуванням дати набрання чинності вказаним Законом (03.08.2014р.), позивач у період з 28.04.2014р. до 02.08.2014р. включно має право на отримання підвищення до пенсії, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Визначений в рішенні суду першої інстанції період часу, за який задоволені позовні вимоги, обчислений судом першої інстанції із дотриманням вимог ст.ст.99, 100 КАС України.

У зв'язку з тим, що функції з призначення, нарахування та виплати пенсії позивача здійснює Пенсійний фонд України в особі відповідача, а також виходячи з вимог п.15 Положення про Пенсійний фонду України, затв. постановою КМ України № 1261 від 24.10.2007р., відповідний обов'язок слід покласти на відповідача у справі.

Вищевикладеним спростовуються доводи апеляційної скарги ОСОБА_1

В частині доводів апелянта - пенсійного органу, колегія суддів враховує, що питання фінансування відповідних видатків з державного бюджету не виступає предметом даного спору; проблеми надання бюджетних коштів пенсійному органу для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог; також суд першої інстанції не ухвалював рішення про проведення виплат з власних джерел фінансування пенсійного органу, а тому покликання останнього на можливість нецільового використання коштів Пенсійного фонду України є безпідставними.

Окрім того, розмір мінімальної пенсії за віком визначається за правилами ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки чинним законодавством інший мінімальний розмір пенсії за віком не визначений, тому слід застосовувати цей розмір.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з вищевикладених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційні скарги на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.94, 160, 183-2, 195-197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської обл. та ОСОБА_1 на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської обл. від 12.11.2014р. в адміністративній справі № 348/2593/14-а залишити без задоволення, а згадану постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Р.М. Шавель

Судді: М.В. Костів

Н.В. Савицька