Справа № 802/3853/14-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/3853/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Яремчук К.О.

Суддя-доповідач: Білоус О.В.

28 січня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І.

за участю секретаря судового засідання: Марцісь Ю.А.

за участю представників сторін:

позивача: Гнатюка О.П., Слободянюка С.О.

відповідача: Мельник Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницької області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області про визнання неправомірними дій, скасування постанови ,

В С Т А Н О В И В :

ДІСГ у Вінницькій області звернулася до Вінницького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом звернулась Державна інспекція сільського господарства у Вінницькій області до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови, зобов'язання вчинити дії. Позовні вимоги мотивовано тим, що постановами від 24 жовтня 2014 року та від 03 листопада 2014 року орган державної виконавчої служби за невиконання рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, наклав на Державну інспекцію сільського господарства у Вінницькій області штраф. Вважаючи такі дії протиправними, просив постанови про накладення штрафу скасувати, а дії державного виконавця при їх винесенні визнати неправомірними, зобов'язати закінчити виконавче провадження

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 21.11.2014 року позов задоволено частково, в частині скасування постанов. Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 21.11.2014 року, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись при цьому на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

В судовому засіданні представник відповідача (апелянта) апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі за обставин, викладених у ній, просив постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 21.11.2014 року скасувати, дав пояснення, аналогічні доводам, викладеним в апеляційній скарзі.

Представники позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнали у повному обсязі, проти її задоволення заперечили, вважаючи рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим і таким, що відповідає фактичним обставинам справи. Крім того, дали пояснення по суті апеляційної скарги, аналогічні викладеним в письмових запереченнях, що приєднані до матеріалів справи. Просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. При цьому в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Частиною 1 ст. 195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 21 липня 2014 року у справі №802/1645/14-а адміністративний позов сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Ленд" задоволено частково, а саме: визнано протиправною бездіяльність Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області, що полягає у неналежній перевірці наявності фактів самовільного зайняття приватним орендним сільськогосподарським підприємством "Дружелюбівське" земельних ділянок, розташованих на території Дружелюбівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, право оренди яких належить сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Агро-Ленд", за результатами розгляду звернення сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Ленд" № 60, 61 від 27.03.2014 року; зобов'язано Державну інспекцію сільського господарства у Вінницькій області провести повторну перевірку наявності фактів самовільного зайняття приватним орендним сільськогосподарським підприємством "Дружелюбівське" земельних ділянок, розташованих на території Дружелюбівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, право оренди яких належить сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Агро-Ленд", за зверненнями сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Ленд" № 60, 61 від 27.03.2014 року.

Вінницьким окружним адміністративним судом 12 серпня 2014 року видано виконавчий лист №802/1645/14-а.

З метою виконання цього виконавчого документа сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Ленд" звернулося до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області з відповідною заявою.

19 серпня 2014 року відкрито виконавче провадження та надано боржнику в особі Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області строк для добровільного виконання судового рішення зобов'язального характеру до 26 серпня 2014 року.

26 серпня 2014 року Державна інспекція сільського господарства у Вінницькій області листом вих. №10-02/3354/14 повідомила орган державної виконавчої служби про вжиття заходів щодо виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 21 липня 2014 року. Зокрема повідомлено про видання наказу про проведення перевірки №1285 від 26 серпня 2014 року та оформлення направлення на проведення перевірки протягом періоду з 26 серпня по 08 вересня 2014 року.

Згодом, 03 вересня 2014 року Державна інспекція сільського господарства у Вінницькій області надіслала до органу державної виконавчої служби лист вих. №10-02/3425/14, яким повідомила про проведення 03 вересня 2014 року позапланової перевірки використання ПОСП «Дружелюбівське» земельних ділянок на території Дружелюбівської сільської ради Калинівського району площею 56,3647 га. Також повідомлено про складання акта перевірки, припису на усунення виявлених порушень та протоколу про адміністративне правопорушення, що передбачене статтею 54 КУпАП. До листа долучено усі вказані у ньому документи.

За результатами розгляду листа Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області вих. №10-02/3425/14 від 03 вересня 2014 року та доданих до нього документів головним державним виконавцем 10 вересня 2014 року прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку із виконанням судового рішення.

Проте, 17 вересня 2014 року до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області надійшла скарга сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Ленд» на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження. У скарзі йдеться про помилковість висновків державного виконавця щодо реального виконання судового рішення, оскільки ним не враховано того, що в розділі ІІ акта перевірки від 03 вересня 2014 року «Питання для перевірки дотримання суб'єктами господарювання (власниками та користувачами земельних ділянок) вимог земельного законодавства» поставлено відмітку, що наявність самовільно зайнятих земель ПОСП «Дружелюбівське» не перевірялось, що свідчить про невиконання судового рішення.

Постановою начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області від 22 вересня 2014 року скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 10 вересня 2014 року з огляду на те, що, як випливає із акта перевірки від 03 вересня 2014 року, боржником не перевірялась наявність самовільно зайнятих земель ПОСП «Дружелюбівське».

В подальшому, постановою відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області від 22 вересня 2014 року відновлено виконавче провадження з виконання виконавчого листа №802/1645/14-а, виданого 12 серпня 2014 року Вінницьким окружним адміністративним судом.

З метою виконання судового рішення органом державної виконавчої служби 16 жовтня 2014 року надіслано до Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області вимогу вих. №9278/2.1-28/7 про необхідність виконання в строк до 23 жовтня 2014 року виконавчого листа №802/1645/14-а.

20 жовтня 2014 року Державна інспекція сільського господарства у Вінницькій області своїм листом вих. №10-02/3917/14 надіслала до органу державної виконавчої служби документи, що підтверджують виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 21 липня 2014 року у справі №802/1645/14-а, які вже надсилались раніше.

24 жовтня 2014 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області Мельник Т.П. прийнято постанову про накладення на Державну інспекцію сільського господарства у Вінницькій області штрафу в розмірі 680 гривень за невиконання в строк до 23 жовтня 2014 року судового рішення. Цього ж дня державним виконавцем сформовано ще одну вимогу про необхідність виконання боржником судового рішення в строк до 30 жовтня 2014 року.

03 листопада 2014 року відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області прийнято постанову, якою на Державну інспекцію сільського господарства у Вінницькій області накладного штраф в розмірі 1360 гривень за невиконання судового рішення у строк до 30 жовтня 2014 року.

Вирішуючи по суті існуючий спір, суд першої інстанції керувався тим, що порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовано Законом України "Про виконавче провадження" (надалі - Закон).

Особливості виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії, визначені главою 7 Закону.

Так, частиною 1 статті 75 глави 7 Закону передбачено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленою частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення (частина 2 статті 75 Закону).

Згідно із частинами 1, 2 статті 89 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

З аналізу наведених норм Закону України "Про виконавче провадження" слідує, що штраф можливо застосувати до боржника за невиконання ним без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії.

Як свідчать матеріали справи, Державна інспекція сільського господарства у Вінницькій області не погоджується із накладеними на неї штрафами у зв'язку із тим, що нею виконано постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 21 липня 2014 року у справі №802/1645/14-а. Зокрема, 03 вересня 2014 року проведено позапланову перевірку використання ПОСП «Дружелюбівське» земельних ділянок на території Дружелюбівської сільської ради Калинівського району площею 56,3647 га. При цьому суд першої інстанції погодився із посиланнями позивача на те, що у акті перевірки від 03 вересня 2014 року державним інспектором помилково зазначено про те, що наявність у ПОСП «Дружелюбівське» самовільно зайнятих земель не перевірялось. Колегія суддів апеляційного суду із таким висновком суду першої інстанції не погоджується, враховуючи наступне.

Приймаючи до уваги доводи інспекції щодо помилкового зазначення у акті перевірки відмітки "НП" у графі "Результат перевірки" рядка 5, тобто про непроведення перевірки наявності у ПОСП «Дружелюбівське» самовільно зайнятих земельних ділянок, суд першої інстанції вказав на акт про усунення описки від 18 листопада 2014 року, яким підтверджується допущення описки у розділі ІІ пункті 5 та пункті 16.1 акта перевірки від 03 вересня 2014 року в частині того, що факти наявності самовільного зайняття земельних ділянок насправді перевірявся, проте помилково зазначено, що такі факти не перевірялись.

Разом із тим, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу, що акт про усунення описки у акті перевірки від 03.09.2014 року датований 18 листопада 2014 року (а.с. 54), тобто був складений вже після звернення до суду з даним позовом. Натомість у самому акті від 18.11.2014 року вказано, що вказана помилка була виявлена після 18.09.2014 року. Таким чином, на час прийняття оскаржуваних постанов про накладення штрафу у державного виконавця були відсутні будь-які докази того, що рішення суду щодо зобов'язання боржника (інспекції) провести повторну перевірку наявності фактів самовільного зайняття приватним орендним сільськогосподарським підприємством "Дружелюбівське" земельних ділянок було належним чином виконане. Відтак рішення про накладення штрафу за невиконання і повторне невиконання рішення суду було прийнято відповідачем правомірно.

Доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню.

Оцінюючи наявні в справі докази в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів позивача. Разом з тим, відповідач як суб'єкт владних повноважень в ході судового розгляду довів обґрунтованість своїх висновків і правомірність прийнятих на їх підставі рішень.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення судом норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи.

Враховуючи порушення судом першої інстанції норм права та невідповідність висновків суду обставинам справи в частині задоволення позовних вимог, колегія суддів вбачає підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції в цій частині, та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницької області задовольнити частково .

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області про визнання неправомірними дій, скасування постанови скасувати в частині задоволення позовних вимог .

Прийняти в цій частині нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 02 лютого 2015 року.

Головуючий Білоус О.В.

Судді Курко О. П.

Совгира Д. І.