Справа № 810/6888/14
Суддя: Волков А.С.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 січня 2015 року 810/6888/14

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий - суддя Волков А.С.,

фіксування судового засідання технічними засобами та ведення журналу забезпечував секретар судового засідання Сюр В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація Віп Хауз" до Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області, третя особа - Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України", про визнання протиправними дій та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Корпорація Віп Хауз" з позовом до Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення від 19.03.2014 щодо визнання майна (піску річкового, що знаходиться на земельних ділянках загальною площею 80 га, які знаходяться в адміністративних межах Вишенківської сільської ради Бориспільського району Київської області та перебувають у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація Віп Хауз") безхазяйним та взяття цього майна на облік органу доходів і зборів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що земельні ділянки, які є його власністю, утворено шляхом гідронамиву річкового піску. Таким чином, намитий річковий пісок утворює поверхневий шар земельних ділянок і є їх невід'ємною частиною. Відомості про земельні ділянки та їх власника є загальновідомими, адже їх внесено до Державного земельного кадастру, право власності оформлено позивачем в установлений законом спосіб. На думку позивача, податковий орган неправомірно визнав річковий пісок, який знаходиться на земельних ділянках позивача (фактично є їх поверхневим шаром), безхазяйним майном та взяв його на обік. Крім того, позивач зазначив що земельні ділянки є предметом іпотеки, іпотекодержателем є Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України". Позивач стверджував, що йому стало відомо про те, що невстановленими особами на великовантажних автомобілях здійснюється вивезення піску із земельних ділянок у невідомому напрямку. Таким чином, завдається шкода земельним ділянкам і, як наслідок, матеріальна шкода позивачу та іпотекодержателю.

Під час розгляду справи суд залучив у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України".

У судовому засіданні представники позивача та третьої особи позовні вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити.

Відповідач позову не визнав, в обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що рішення податкового органу є правомірним і підстави для його скасування відсутні. Оскільки пісок є рухомим майном, на яке позивач не має правовстановлюючих документів, а вжитими заходами власника піску встановити не виявилось можливим, податковий орган визнав це майно безхазяйним, здійснив його оцінку та передав на відповідальне зберігання сторонній організації. У судовому засідання представник податкового органу підтримав заперечення проти позову, просив суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши представників сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи та інші зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Корпорація Віп Хауз" є юридичною особою, що зареєстрована 18.12.2003 (номер запису в ЄДР - 1 006594 від 14.03.2005).

Ухвалою господарського суду м. Києва від 28.03.2012 по справі № 15/155-Б Товариство з обмеженою відповідальністю "Корпорація Віп Хауз визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, яка триває по цей час, призначено ліквідатора.

Позивач є власником 22 земельних ділянок загальною площею 70,2688 га, які знаходяться в адміністративних межах Вишенківської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Позивач набув права власності на вказані земельні ділянки лютому, червні 2007 та травні 2008 року на підставі рішення 8-ї сесії Вишенківської сільської ради V скликання від 27.10.2006 №317, право власності підтверджується державними актами на право власності на земельні ділянки, що видані позивачу в установленому порядку, відомості про земельні ділянки внесено до Державного земельного кадастру, земельним ділянкам присвоєно кадастрові номери, а саме:

№Кадастровий номер ЗДПлоща, гаДерж. акт (серія та №)Держ. акт (дата видачі)Зареєстровано
0:04:005:00639,0969ЯД № 70700215.06.0881300:04:005:00100,0400ЯД № 70700215.06.0881300:04:005:00584,1378ЯД № 70700215.06.0881300:04:005:00601,8461ЯД № 70700215.06.0881300:04:005:00557,5911ЯД № 70700215.06.0881300:04:005:00541,7457ЯД № 70700215.06.0881300:04:005:00564,4616ЯД № 70700115.06.0881300:04:005:00610,1846ЯД № 70700115.06.0881300:04:005:00620,0435ЯД № 70700115.06.20881300:04:005:00595,4459ЯД № 70700115.06.20881300:04:005:00574,0908ЯД № 70700115.06.20881300:04:005:03393,9311ЯД № 70700523.02.3081300:04:005:03311,9175ЯД № 70701323.02.3081300:04:005:03402,3868ЯД № 70700423.02.3081300:04:005:03302,2784ЯД № 70701423.02.3081300:04:005:03333,4757ЯД № 70701123.02.3081300:04:005:04063,9207ЯЕ № 90000023.02.20881300:04:005:04052,9908ЯЕ № 95999925.05.20881300:04:005:04042,4032ЯЕ № 95999825.05.20881300:04:005:04032,6400ЯЕ № 95999725.05.20881300:04:005:04022,8803ЯЕ № 95999625.05.20881300:04:005:04012,7603ЯЕ № 95999525.05.300041
Під час судового розгляду встановлено, що вказані земельні ділянки утворено шляхом гідронамиву до позначки 94,4м +/- 0,5 м за Балтійською системою висот, що підтверджується наступними документами:

дозволом від 26.06.2006 на проведення робіт з днопоглиблення мілководдя затоки Канівського водосховища та водоскидного каналу загальним об'ємом 5600000 м3 з метою захисту від затоплення і підтоплення території землевідводу ТОВ «Корпорація Віп Хаус» площею 90 га в адміністративних межах Вишенківської сільської ради Бориспільського району Київської області, виданим позивачу Дніпровським басейновим управлінням водних ресурсів Держкомітету України по водному господарству;

договором підряду від 31.08.2007 № 31-08/07 (з додатками), укладеним між позивачем (замовник) та ТОВ «Холдингова компанія «Системні інвестиції» (виконавець), відповідно до якого виконавець зобов'язувався виконати роботи по намиву ґрунту (піщаних матеріалів) за проектом «Гідронамив складу піщаних матеріалів для захисту від затоплення та підтоплення земель СТ «Луки-1», що належать замовнику в с. Вишеньки Бориспільського району, до позначки 94,4м +/- 0,5 м за Балтійською системою висот;

актом від 03.09.2014 приймання-передачі будівельного майданчику території землевідводу ТОВ «Корпорація Віп Хаус» площею 90 га;

довідкою про стан виконання проекту від 09.09.2008 № 290.

Відповідно до іпотечного договору від 01.04.2008 № 151408Z8, укладеного між позивачем і Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України", вказані земельні ділянки є об'єктом іпотеки, що забезпечує виконання зобов'язань ТОВ «Технобуд-Інвест» за Кредитною угодою від 27.02.2008 № 151408К7.

Під час судового розгляду ліквідатор ТОВ «Корпорація Віп Хаус» Яворський С.М. пояснив, що у червні 2014 року він отримав повідомлення про те, що невстановленими особами із земельних ділянок, що належать позивачу, здійснюється вивезення піску, підставою для такого вивезення є договір відповідального зберігання від 12.11.2013 № 1/11-0-17/40/11-13, укладений між Бориспільською ОДПІ ГУ Міндоходів у Київські області та ДП МВС України «Спецсервіс». У зв'язку з наведеними обставинами Яворський С.М. листом від 19.06.2014 № 19/06-1, а у подальшому й листом від 08.08.2014 № 08/05-1 (повторно) звернувся до Бориспільскої ОДПІ з вимогою надати копії документів, що підтверджують права держави на пісок, який входить до складу земельних ділянок позивача.

В матеріалах справи наявні акти перевірки наявності, стану та умов зберігання майна, яке є об'єктом іпотеки за іпотечним договором від 01.04.2008 № 151408Z8, укладеним між ТОВ «Корпорація Віп Хаус» і ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", відповідно до яких комісія у складі представників іпотекодателя та банку у вересні, жовтні та листопаді 2014 року зафіксували візуально наслідки несанкціонованого вивозу намитого піску на окремих земельних ділянках, які є об'єктом іпотеки.

Оскільки Бориспільська ОДПІ не надала відповіді на листи ліквідатора від 19.06.2014 № 19/06-1 та від 08.08.2014 № 08/05-1 відповідні пояснення та відомості про наявність підстав для вивезення піску, який знаходиться на земельних ділянках позивача, були витребувані від Бориспільської ОДПІ ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.09.2014 по справі № 15/155-Б про банкрутство ТОВ «Корпорація Віп Хаус».

Листом від 05.09.2014 № 4452/9/10-36-10-018 Бориспільська ОДПІ ГУ Міндоходів у Київські області повідомила Господарський суд м. Києва, що 19.03.2014 Бориспільською ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області взято на облік безхазяйне майно, а саме - річковий пісок об'ємом 1689708,30 м3 на суму 18665300,00 грн. згідно з актом опису і попередньої оцінки безхазяйного майна від 19.03.2014 № 1.

Як убачається з акта опису і попередньої оцінки безхазяйного майна від 19.03.2014 № 1, комісія у складі представника Бориспільської ОДПІ та представника ДП МВС України «Спецсервіс» здійснила опис, оцінку і передачу на зберігання річкового піску, який знаходиться на території Вишенківської сільської ради Бориспільського району Київської області у кількості 2382488,70 тон, загальним об'ємом 1689708,30 м3, загальною вартістю 18665300,00 грн.

Згідно з договором від 12.11.2013 № 1/11-0-17/40/11-13, укладеним між Бориспільською ОДПІ ГУ Міндоходів у Київські області (поклажедавець) та ДП МВС України «Спецсервіс» зберігач), вказаний пісок передано на відповідальне зберігання зберігачу.

Під час судового розгляду представник відповідача пояснив суду, що 25.07.2013 податковий орган одержав заяву від гр. ОСОБА_4, який повідомив, що знайшов товарний річковий пісок, який складований на земельній ділянці між Осокорками та с. Вишеньки Бориспільського району Київської області, власник якого невідомий.

У подальшому податковим органом було вжито заходів для виявлення власника піску,, надіслано запити до органів державної влади та організацій, а саме:

від 17.09.2013 № 1221/10/11-212 - арбітражному керуючому Яворському С.М., який є ліквідатором ТОВ «Корпорація Віп Хаус», щодо надання документального підтвердження тому, що пісок, який знаходиться на земельній ділянці підприємства, є його власністю;

від 20.08.2013 № 841/9/11-211 - до Вишенківської сільської ради з приводу надання інформації про власника піску;

від 20.08.2013 № 387/9/11-211 - до Бориспільської районної державної адміністрації з приводу надання інформації про власника піску;

від 21.10.2013 № 1947/10/11-21 - до ТОВ «Оптимум Ріелті» - власника суміжних земельних ділянок з приводу надання інформації про власника піску;

від 03.04.2014 № 1466/8/10-28-25-36-13 - до Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області щодо встановлення власника піску.

Оскільки арбітражний керуючий Яворський С.М. листом від 11.11.2013 повідомив Бориспільську ОДПІ, що під час ліквідаційної процедури не виявлено правовстановлюючих документів на пісок, інші державні органи надали інформацію лише щодо власника земельних ділянок і не надали інформацію про власника піску, податковий орган дійшов висновку, що це майно є безхазяйним.

З приводу вивезення піску із земельних ділянок, які належать позивачу, судом встановлено наступне.

По факту незаконного незаконного заволодіння ґрунтовим покривом (поверхневим шаром) земель (ч. 1 ст. 239-1 КК України), які належать позивачу, арбітражний керуючий Яворський С.М. звернувся до Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області та Бориспільської міжрайонної прокуратури. Згідно з повідомленням Бориспільської міжрайонної прокуратури від 28.08.2014 № 105-4844вих-14 досудове розслідування кримінального провадження за № 0000953 триває.

15 січня 2015 року посадовими особами Бориспільської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київські області проведено обстеження безхазяйного майна, описаного Актом опису і попередньої оцінки безхазяйного майна від 19.03.2014 № 1 та переданого на відповідальне зберігання ДП МВС України «Спецсервіс» (Акт обстеження від 15.01.2015), в результаті чого встановлено, що на території земельних ділянок, що належать ТОВ «Корпорація Віп Хаус», знаходяться два екскаватори, що здійснюють завантаження піску у вантажні автомобілі, та бульдозер. Упродовж однієї години, з 13:00 по 14:00, на територію в'їхало п'ять вантажних автомобілів, які були завантажені піском, після чого вони виїхали з території у невідомому напрямку. На пропозицію посадових осіб податкового органу пред'явити документи на право перевезення піску від водіїв транспорту отримано відмову. При візуальному обстеженні території, на якій знаходиться на зберіганні описаний безхазяйний пісок, помітно, що значна частину піску відсутня. Вказані обставини також підтверджуються фотоматеріалами, наданими суду.

У зв'язку з виявленими обставинами Бориспільська ОДПІ ГУ Міндоходів у Київські області листом від 16.01.2015 № 73/10/9-25-40 повідомила Бориспільський МВ ГУ МВС України в Київській області про виявлені факти розкрадання майна та звернулась з проханням про проведення відповідної перевірки.

На день постановлення судового рішення у цій справі відповідач жодних рішень чи дій, спрямованих на повернення майна його власнику, не вчинив.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Стаття 41 Конституцією України проголошено, що право приватної власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності.

В силу статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Безхазяйною річчю, згідно із статтею 335 Цивільного кодексу України, є річ, яка не має власника або власник якої невідомий.

Набуття права власності на безхазяйну річ здійснюється іншими суб'єктами права в залежності від того, до якого виду майна вона належить, рухомого чи нерухомого, але єдиною підставою для такого набуття є встановлення факту того, що річ не має власника або її власник невідомий.

До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення (ч. 1 ст. 181 ЦК України).

Рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі (ч. 2 ст. 181 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 335 Цивільного кодексу України безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність.

Щодо рухомого майна, то згідно з частиною третьою статті 335 Цивільного кодексу України безхазяйні рухомі речі можуть набуватися у власність за набувальною давністю, крім випадків, встановлених статтями 336 (набуття права власності на рухому річ, від якої власник відмовився), 338 (набуття права власності на знахідку), 341 (набуття права власності на бездоглядну домашню тварину) і 343 (набуття права власності на скарб) цього Кодексу.

Тобто, за загальним правилом, безхазяйні рухомі речі набуваються у власність за набувальною давністю, а нерухомі - на підставі рішення суду.

В силу статті 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Вирішення даної справи залежить від того чи можна вважати встановленим той факт, що пісок є безхазяйним, тобто таким, що не має власника, або його власник невідомий; чи дотримано відповідачем визначену законом процедуру набуття права власності на безхазяйну річ.

Так, фактом, який свідчить про безхазяйність речі, може бути, зокрема, неможливість виявити власника. Проте, річ не може вважатися безхазяйною, якщо її власник відомий, але з певних причин відсутній.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що постановка майна на облік в якості безхазяйного є адміністративним актом, який пов'язується з процедурою виявлення власника майна та забезпеченням його збереження, проте цей акт не є юридичним фактом, який призводить до набуття права власності на це майно.

Таким чином, акт опису та попередньої оцінки безхазяйного майна, який оспорюється у цій справі, та дії посадових осіб по його складанню, є рішенням та діями, які підлягають оскарженню в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо тощо.

У справі, що розглядалась, відповідач визнав безхазяйним майном річковий пісок, який знаходився на земельних ділянках, що перебувають у власності позивача. Як з'ясувалось, ці земельні ділянки утворені шляхом гідронамиву, таким чином, річковий пісок, який на них знаходиться, утворює їх поверхневий шар і є невід'ємною складовою земельних ділянок.

Судом також встановлено, що відомості про належність земельних ділянок позивачу на праві власності, а також про виконання днопоглиблювальних робіт мілководдя Канівського водосховища та щодо гідронамиву земельних ділянок позивача з метою їх захистку від затоплення та підтоплення були відомі податковому органу. За зовнішніми ознаками площа земельних ділянок, на яку здійснювався гідронамив піску, становила близько 90 га, пісок рознесено на поверхні земельних ділянок рівномірним шаром. Наведені обставини у їх сукупності свідчать про відсутність ознак, які б надавали податковому органу підстави вважати цей пісок безхазяйним.

Таким чином, суд дійшов висновку, що дії посадових осіб податкового органу по складанню акту від 19.03.2014 № 1 опису і попередньої оцінки безхазяйного майна, є протиправними, адже їх вчинено з недотриманням вимог частини третьої статті 2 КАС України.

За наведених обставин позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Крім того, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача суд, на підставі частини другої статті 11 та частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов'язати відповідача утриматись від вчинення будь-яких дій, що перешкоджають позивачу здійснювати право володіння, користування та розпорядження належним йому майном.

Щодо фактів незаконного вивезення піску із земельних ділянок, суд зазначає наступне. Під час судового розгляду встановлено, що арбітражний керуючий Яворський С.М. та Бориспільська ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області повідомили про ці факти правоохоронні органи, які здійснюють відповідну перевірку в рамках кримінального провадження. Таким чином, потреба у додатковому повідомленні правоохоронних органів про ці ж факти з боку адміністративного суду відсутня.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір, доказів понесення ним інших судових витрат суду не надано. Таким чином, судові витрати по сплаті судового збору підлягають присудженню з державного бюджету на користь позивача.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області, що виявились у складанні акту від 19.03.2014 № 1 опису і попередньої оцінки безхазяйного майна - піску річкового, що знаходиться на земельних ділянках загальною площею 80 га, які перебувають у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація Віп Хауз" та знаходяться на території Вишенківської сільської ради Бориспільського району Київської області, та рішення про визнання вказаного майна безхазяйним та взяття на облік податкового органу.

Зобов'язати Бориспільську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Київській області утриматись від вчинення будь-яких дій, що перешкоджають Товариству з обмеженою відповідальністю "Корпорація Віп Хауз" здійснювати право володіння, користування та розпорядження піском річковим, що знаходиться на земельних ділянках загальною площею 80 га, які перебувають у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація Віп Хауз" та знаходяться на території Вишенківської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація Віп Хауз" судові витрати у сумі 73 (сімдесят три) гривень 08 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Волков А.С.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - "26" січня 2015 р.