Справа № 810/6390/13-а
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/6390/13-а Головуючий у 1-й інстанції: Василенко Г.Ю.
Суддя-доповідач: Собків Я.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 січня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді : Собківа Я.М.,

суддів: Борисюк Л.П., Петрика І.Й.,

при секретарі: Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2013 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Київського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів у Київській області, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 05.06.2013 №1274//140, №1275//141 та №10//142.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2013 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів у Київській області від 05.06.2013 №10/002601702/142.

В решті позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні заявлених позивачем вимог.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, посадовими особами Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів у Київській області була проведена планова документальна виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності з питань дотримання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 по 31.12.2012, відповідно до затвердженого плану проведення перевірки.

За результатами перевірки відповідачем 23.04.2013 було складено акт перевірки № 1777/17-2/71/204141193, у пунктах 1, 2 висновку якого зафіксовано наступні порушення з боку позивача:

- п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності в сумі 40 397,10 грн., в т.ч. за 2011 рік на суму 4 767,00 грн., за 2012 рік - 35 630,10 грн.;

- п. 198.4 ст. 198, ст. 199, п. 15 підрозділу 2 розділу ХХ перехідних положень Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість (ПДВ) на загальну суму 18 418,00 грн., в т.ч. за червень 2011 року на суму 12 656,00 грн., за липень 2012 року на суму 5 762,00 грн., та завищено від'ємне значення з ПДВ (рядок 19 декларації) за червень 2011 року на суму 1 669,00 грн.

У зв'язку з виявленими порушеннями та на підставі пункту 1 висновку акта перевірки відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення від 05.06.2013 №1275//141, яким за порушення пункту 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_2 збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 50 308,88 грн., в т.ч. за основним платежем - 40 247,10 грн., за штрафними санкціями - 10 061,78 грн.

Серед іншого, в ході перевірки відповідачем було установлено та в акті перевірки зафіксовано наступне.

Перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість (визначення суми податку, що підлягає (підлягала) бюджетному відшкодуванню) за період з 01.01.2011 по 31.12.2012 податковим органом установлено його заниження на загальну суму 18 418,00 грн., в т.ч. за червень 2011 року на суму 12 656, 00 грн. та за липень 2012 року на суму 6 762,00 грн. Також, установлено завищення позивачем від'ємного значення з ПДВ (рядок 19 декларації) за червень 2011 року на суму 1 669,00 грн., в результаті допущених позивачем порушень.

До вказаних висновків Податковий орган дійшов на підставі наступних установлених порушень.

Перевіркою установлено, що ФОП ОСОБА_2 відніс до податкового кредиту за червень 2011 року ПДВ в сумі 14 325,00 грн. з вартості придбаної продукції (сої, гороху) від ПП «Черкас» на підставі податкової накладної від 29.06.2011 №17 на суму 69 500,00 грн., крім того ПДВ - 14 325,00 грн., чим порушив вимоги пункту 198.4 статті 198 Податкового кодексу України, оскільки вказана операція не пов'язана з фінансово-господарською діяльністю позивача, про що свідчить відсутність документів про подальшу реалізацію вказаного товару. Цей товар відсутній і в залишках підприємця.

Таким чином, податковий орган дійшов висновку про те, що вказане порушення призвело до завищення позивачем податкового кредиту з ПДВ у червні 2011 року на суму 14 325,00 грн.

У результаті виявлених під час перевірки порушень щодо правомірності формування податкового кредиту з ПДВ відповідач прийняв оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 05.06.2013 №1274//140, яким позивачу за порушення положень п. 198.4 ст. 198, ст. 199, п. 15 підрозділу 2 розділу ХХ перехідних положень Податкового кодексу України донараховано податку на додану вартість в розмірі 19 859,50 грн., в т.ч. за основним платежем - 18 418,00 грн., за штрафними санкціями - 1 441,50 грн.

Як убачається зі змісту акта перевірки та установлено судом, основний платіж донарахованого податкового зобов'язання з ПДВ у розмірі 18 418,00 грн. складається із донарахованих сум ПДВ за червень 2011 року у розмірі 12 656,00 грн. та за липень 2012 року на суму 5 762,00 грн.

Крім того, на підставі висновків акта перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення від 05.06.2013 №10//142, яким ФОП ОСОБА_2 за порушення положень пункту 198.4 статті 198, статті 199 Податкового кодексу України зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ за червень 2011 року у розмірі 1 669,00 грн.

Задовольняючи позов в частині скасування податкового повідомлення-рішення від 05.06.2013 №10//142, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду жодних доказів в обґрунтування обставин, викладених в акті перевірки щодо встановленого завищення позивачем від'ємного значення з ПДВ (рядок 19 декларації) за червень 2011 року в сумі 12 233,00 грн., як наслідок, зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ позивача за червень 2011 року на суму 1 669,00 грн.

Водночас, залишаючи в силі податкове повідомлення-рішення від 05.06.2013 №1274//140, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачем не доведено зв'язок з фінансово-господарською діяльністю операції з придбання у ПП «Черкас» сої, гороху за накладною №17, то сплачена ФОП ОСОБА_2 у результаті такої операції сума ПДВ неправомірно включена ним до складу податкового кредиту за червень 2011 року.

Надаючи правову оцінку установленим обставинам цієї справи, колегія суддів не може погодитись з викладеними висновками суду першої інстанції в повній мірі з огляду на таке.

Згідно з підпунктом14.1.181 пункту14.1 статті14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктами 200.1, 200.2, 200.3 статті 200 ПК України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 198.3 статті198 ПК України (у редакції, чинній станом на червень 2011 року) було визначено, що 198.3. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.3 статті198 ПК України, якщо платник податку придбає (виготовляє) товари/послуги та необоротні активи, які призначаються для їх використання в операціях, що не є об'єктом оподаткування або звільняються від оподаткування, то суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не відносяться до податкового кредиту зазначеного платника.

Згідно з частиною першою статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої і четвертої статті 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Ураховуючи, що ФОП ОСОБА_3 належними і допустимими доказами у справі не довів факт використання у власній господарській діяльності придбаної у ПП «Черкас» продукції (сої, гороху) на підставі податкової накладної від 29.06.2011 №17 на загальну суму 69 500,00 грн., крім того ПДВ - 14 325,00 грн., колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неправомірності віднесення позивачем до складу податкового кредиту вказаної суми ПДВ у розмірі 14 325,00 грн.

Водночас, оскільки з указаних 14 325,00 грн. до основного платежу (18 418,00 грн.) у податковому повідомленні-рішенні від 05.06.2013 №1274//140 включено12 656,00 грн., то решта по цій операції 1 669,00 грн. безпідставно віднесених позивачем до податкового кредиту за червень 2011 року правомірно включено відповідачем до податкового повідомлення-рішення від 05.06.2013 №10//142.

Отже, колегія суддів прийшла до висновку про безпідставність скасування судом першої інстанції податкового повідомлення-рішення від 05.06.2013 №10//142 на суму 1 669,00 грн.

У зв'язку з цим, заявлені позивачем вимоги колегія суддів знаходить необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з частковим порушенням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, а тому вбачаються підстави для скасування постанови Київського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2013 року та ухвалення нового рішення, яким в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, слід відмовити повністю.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів у Київській області - задовольнити.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2013 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Я.М. Собків Л.П. Борисюк І.Й. Петрик

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.