Справа № 2а-48/12
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2015-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

23 січня 2015 року м. Київ В/800/357/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді Іваненко Я.Л.,
суддів Бутенка В.І.,
Головчук С.В.,
Заїки М.М., Юрченка В.В.,

перевіривши виконання вимог законодавства при подачі заяви ОСОБА_6 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 04 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_7 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради, сектору громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Корольовського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, ОСОБА_6, ОСОБА_8 про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_6 звернулася до Верховного Суду України через Вищий адміністративний суд України із заявою про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 04 листопада 2014 року.

Статтею 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, зокрема, що заява про перегляд судових рішень подається до Верховного Суду України через Вищий адміністративний суд України, який за змістом статей 239-2 та 240 цього Кодексу перевіряє відповідність заяви вимогам ст.ст. 239, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України та вирішує питання про допуск справи до провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

У заяві на підтвердження неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник посилається на постанови Верховного Суду України від 16 січня 2012 року та від 05 листопада 2014 року.

Разом з тим, судовими рішеннями, на які робиться посилання для підтвердження підстав, установлених пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України, можуть бути рішення таких касаційних судів (інстанцій): Вищого адміністративного суду України, Вищого господарського суду України, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України як касаційної (третьої) інстанції, Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України як касаційної (третьої) інстанції, а також рішення апеляційних судів загальної юрисдикції як судів касаційної інстанції в цивільних справах, яким право на перегляд у касаційному порядку цивільних справ було надано Законом України від 22 лютого 2007 року № 697-V "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій України" щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ". Зазначений перелік таких судових рішень є вичерпним.

Обов'язковим є те, щоб такими рішеннями було розв'язано спір по суті або вони перешкоджали провадженню у справі та в цих рішеннях судом (судами) касаційної інстанції неоднаково застосовано одні й ті самі норми матеріального права. Такі рішення не повинні бути скасовані Верховним Судом України, а якщо вказані рішення були підставою для перегляду та розглядалися Верховним Судом України, то необхідно, щоб відносно них був висновок про їх правильність.

Отже, до зазначених судових рішень не належать рішення Верховного Суду України, ухвалені після 30 липня 2010 року, та судові рішення, ухвалені до 30 липня 2010 року судовими палатами в адміністративних та господарських справах Верховного Суду України і Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України, яка за винятковими обставинами переглядала рішення, ухвалені у касаційному порядку.

Постановами Верховного Суду України від 16 січня 2012 року та від 05 листопада 2014 року, на які заявник посилається для підтвердження підстав, установлених пунктом 1 частини 1 статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України, скасовано ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 06 травня 2011 року та від 24 квітня 2014 року, а справи направлено на новий розгляд до суду касаційної інстанції, тобто спори по суті не вирішувалися.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про допуск даної справи до провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 237, 240 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів,

у х в а л и л а:

Відмовити в допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_7 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради, сектору громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Корольовського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, ОСОБА_6, ОСОБА_8 про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії за заявою ОСОБА_6 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 04 листопада 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

В.І. Бутенко

С.В. Головчук

М.М. Заїка

В.В. Юрченко