Справа № 2а-8364/11/1370
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2015 року м. Київ К/800/55349/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Конюшка К.В.

суддів: Гончар Л.Я., Чалого С.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу, подану ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2014 року

у справі № 2а-8364/11/1370

за позовом ОСОБА_3

до Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро Технічної Інвентаризації та експертної оцінки»

третя особа ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

про визнання рішення нечинним та зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

У липні 2011 року ОСОБА_3 звернулась до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання нечинним рішення Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про реєстрацію права власності ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1 (в цілому), про що було видано витяг № 24025015 від 02.10.2009; зобов'язання відповідача скасувати запис про реєстрацію права власності ОСОБА_6 на вказану квартиру.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30.09.2011, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2014, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись зі вказаними рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_3 оскаржила їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просила скасувати рішення судів попередніх інстанцій з мотивів порушення судами норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення - про задоволення позову.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що незаконна державна реєстрація порушує права та законні інтереси позивача, а також інтереси її дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, оскільки вони зареєстровані і фактично проживають у цій квартирі, а неправомірна реєстрація права власності на квартиру за ОСОБА_6, з якою вони перебувають в недружніх стосунках, звужує їх права щодо вільного володіння та користування квартирою.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, установленому пунктом 2 частини першої статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неприбуттям належним чином повідомлених про час і місце судового засідання осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з частиною другою статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи і правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку про те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Як установлено судами попередніх інстанцій, відповідно до договору купівлі-продажу від 05.04.2004 ОСОБА_3 та ОСОБА_7 купили у ОСОБА_8 і ОСОБА_9 квартиру АДРЕСА_1.

04.07.2006 ОСОБА_3 та її діти ОСОБА_4, ОСОБА_5 були зареєстровані за адресою: квартира АДРЕСА_1, що підтверджується штампом у паспортах, довідкою ЛКП «Старий квартал»від 10.06.2008 № 633, будинковою книгою.

У свою чергу, ОСОБА_6 придбала спірну квартиру №12 на аукціонних торгах, що відбулися 26.02.2002 і 13.11.2002 їй було видано свідоцтво про право власності на квартиру, а 19.11.2002 реєстраційне посвідчення БТІ.

Судами попередніх інстанцій також установлено, що з приводу права власності на квартиру, дійсності договорів, аукціонів, свідоцтв про право власності між ОСОБА_8, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 та іншими виник спір. Питання про права власності на квартиру №12 не є предметом адміністративного спору. Це питання досліджувалось загальними судами.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 23.07.2009 у справі № 22ц-1002/09 скасовано рішення Франківського районного суду м. Львова від 26.12.2008 та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, ОСОБА_10, треті особи: ВДВС Франківського району м. Львова, АКБ «Електрон-Банк» (ВАТ «Фольксбанк»), ПСП «Л-ВІС», ОКБ ЛОР «БТІ та ЕО», приватного нотаріуса ОСОБА_11, відділ приватизації житла Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 05.04.2004, укладений між ОСОБА_3, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, ОСОБА_9 стосовно продажу спірної квартири АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_8, ОСОБА_9 солідарно на користь ОСОБА_3, ОСОБА_7 кошти в сумі 230 550,00 грн.

У зустрічному позові ОСОБА_8 до ОСОБА_6, ВДВС Франківського району, ПСП «Л-ВІС», приватного нотаріуса ОСОБА_12, ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_7 про визнання недійсним протоколу проведення аукціону від 26.02.2002 № 4, акту про аукціонні торги від 12.03.2002, свідоцтва про право власності від 13.11.2002 та реєстраційного посвідчення відмовлено.

Згідно з матеріалами реєстраційної справи на спірну квартиру 14.09.2009 ОСОБА_6 звернулась до Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро Технічної Інвентаризації та експертної оцінки» з заявою про реєстрацію права власності на нерухоме майно на підставі рішення суду. Реєстратором ОСОБА_13 прийнято рішення від 02.10.2009 про реєстрацію права власності, на підставі чого оформлено витяг про реєстрацію права власності від 02.10.2009 № 24025015, реєстраційний номер 5650784. Підставою виникнення права власності зазначене рішення колегії суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 23.07.2009.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що державна реєстрація права власності на квартиру за ОСОБА_6 не порушує жодних прав та законних інтересів позивачки. Остання не бере участі в публічних правовідносинах з приводу державної реєстрації квартири, які виникли виключно між власником квартири ОСОБА_6 та органом реєстрації.

Тобто суди попередніх інстанцій виходили з того, що завданням адміністративного судочинства є захист порушених, оспорюваних, невизнаних прав, свобод чи інтересів позивача, а не встановлення правомірності чи протиправності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає правильним такий висновок судів попередніх інстанцій з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Пунктами 6 і 8 частини першої статті 3 КАС України передбачено, що адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах; позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Згідно з частиною першою статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Ураховуючи те, що судовим рішенням від 23.07.2009 у справі № 22ц-1002/09 фактично визнано відсутність права позивача на спірну квартиру АДРЕСА_1, суд касаційної інстанції вважає правильним висновок судів попередніх інстанцій щодо необґрунтованості позову у цій справі та відсутності підстав для його задоволення.

Таким чином, доводи касаційної скарги спростовуються викладеними нормами права та установленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування чи зміни рішень судів попередніх інстанцій.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 210 - 232 КАС України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу, подану ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2014 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України у строк та у порядку, визначеними статтями 237 - 2391 КАС України.