Справа № 2а-12711/10/2670
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

27 січня 2015 року м. Київ В/800/161/15

Вищий адміністративний суду України в складі колегії суддів:

судді-доповідача Пилипчук Н.Г.

суддів Голубєвої Г.К.

Карася О.В.

Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши заяву Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві

про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 05.11.2014

у справі № 2а-12711/10/2670

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Транснафтахім»

до Державної податкової інспекції у Печерському районі м.Києва

про визнання неправомірними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ДПІ у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві подала заяву про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 05.11.2014 з мотивів неоднакового застосування цим судом одних тих самих норм матеріального права: п.п. 4.1.2 п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 № 2181-ІІІ, що призвело до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах: ухвали, щодо якої подана заява про перегляд, та ухвали цього ж суду від 19.12.2013 у справі № 2а-1670/4264/11 за позовом ПАТ «Укрнафта» до Лохвицької МДПІ про визнання протиправним та скасування рішення, визнання дій неправомірними.

Колегія суддів не вбачає підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду України, оскільки аналіз наведених судових рішень судів касаційної інстанції не дає підстав вважати, що судом касаційної інстанції неоднаково застосовано одні й ті самі норми матеріального права при вирішенні справ у подібних правовідносинах.

У справі, про перегляд якої подано заяву, суд касаційної інстанції, застосувавши положення п.п. 4.1.2 п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фонами» від 21.12.2000 № 2181-ІІІ, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про неправомірність бездіяльності податкового органу щодо неперенесення до електронної бази даних податкової звітності декларацій з податку на додану вартість, поданих з березня по вересень 2010 року, з огляду на встановлені судами обставини про те, що декларації містили всі обов'язкові реквізити та були підписані керівником підприємства, скріплені печаткою платника податків.

У справі, на яку посилається заявник в обґрунтування неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, мали місце відмінні, ніж у першій справі, обставини. Суд касаційної інстанції погодився з постановою суду апеляційної інстанції про відмову в задоволенні позову про визнання протиправним рішення податкового органу про відмову у прийняття податкового розрахунку плати за користування надрами для видобування корисних копалин за перший квартал 2011 року виходячи зі встановлених обставин щодо відсутності у розрахунку обов'язкових реквізитів (коду за ЄДРПОУ або реєстраційного номеру облікової картки платника). До того ж в цій справі правовідносини виникли під час дії Податкового кодексу України.

Отже, правовідносини у справі, щодо якої подано заяву про перегляд судового рішення, та справі, на яку посилається заявник в обґрунтування неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права судом касаційної інстанції, не є подібними, що виключає підстави для допуску справи до провадження Верховного Суду України.

Керуючись ст.ст. 236-240 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Державній податковій інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві в допуску справи до провадження для перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 05.11.2014.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н.Г. Пилипчук

Г.К. Голубєва

О.В. Карась

Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун