Справа № 820/11648/13-а
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2015-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 р.Справа № 820/11648/13-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Бенедик А.П. , Водолажської Н.С.

за участю секретаря судового засідання Зарицька Т.В.

Позивач - ОСОБА_1

Представник позивача - ОСОБА_2

Представник відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.12.2013р. по справі № 820/11648/13-а

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Харківська митниця Міндоходів

про визнання протиправною бездіяльності,

ВСТАНОВИЛА:

25.11.2013р. ФОП ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила суд визнати протиправною бездіяльність Харківської митниці Міндоходів, яка полягала у не вчинені дій, необхідних для повернення позивачу надмірно сплачених митних платежів за її заявою від 10.10.2013 р.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 25.12.2013 р. у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись судовим рішенням, подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.12.2013 р. та винести нову постанову, якою позов задовольнити.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2014 року апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.12.2013р. по справі № 820/11648/13-а залишено без змін.

На зазначену ухвалу Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 подано касаційну скаргу.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.12.2014 року касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2014 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача, наполягаючи на законності та обгрунтованості постанови суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Позивач та представник позивача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального права, просили скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги , з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивачем імпортовано та митну територію України товар (сталеві, не електричні панельні радіатори для центрального опалення), при цьому сплачено митних платежів на суму 76 600,00 грн. (а.с. 43-44).

Рішення №807000003/2013/001172/2 від 17.06.2013 р. відповідач збільшив митну вартість імпортованого товару, у зв'язку із чим позивачем додаткового сплачено різницю коригування шляхом надання фінансової гарантії (грошова застава у розмірі 75 750,00 грн.), після чого товар випущено у вільний обіг (а.с. 13).

Кошти у сумі 75 500 грн. сплачені позивачем на рахунок відповідача платіжним доручення № 20 від 18.06.2013р. в якості фінансової гарантії.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 29.07.2013 р. , яка набрала законної сили за ухвалою ХААС від 23.09.2013 р., рішення Харківської митниці Міндоходів про коригування митної вартості №807000003/2013/001172/2 від 17.06.2013 р. скасовано, зобов'язано Харківську митницю Міндоходів повернути ФОП ОСОБА_1 фінансову гарантію у вигляді грошової застави у розмірі 75 750,00 грн. (а.с. 10-25).

15.10.2013 р. позивач звернулась до відповідача із заявою про повернення митних платежів, надмірно сплачених до бюджету, в якому просив повернути фінансову гарантію.

29.10.2013 р., митний орган повідомив позивача за результатами розгляду заяви про необхідність подання Акту про звірення залишку сум коштів передоплати, та запропонував його узгодити, подавши разом з новою заявою про повернення надмірно сплачених платежів (а.с. 26-27).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв в межах наданих повноважень, на підставі, в порядку та у спосіб, передбачені законом.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 305, п. 1 ч. 1 ст. 306 МК України у випадках, визначених цим Кодексом, виконання зобов'язань осіб, що випливають з митних процедур, забезпечуються шляхом надання органам доходів і зборів забезпечення сплати митних платежів фінансової гарантії. До таких зокрема віднесено грошову заставу.

Згідно ч. 4, 6-9 ст. 313 МК при виконанні зобов'язання, забезпеченого грошовою заставою, сплачені кошти підлягають поверненню особі, яка внесла цю заставу, або уповноваженій нею особі не пізніше трьох банківських днів.

За письмовою заявою особи, яка внесла грошову заставу, або уповноваженої нею особи кошти, внесені як грошова застава, можуть бути використані для сплати митних платежів або для забезпечення сплати митних платежів за іншим зобов'язанням зазначеної особи перед органами доходів і зборів.

Кошти, внесені як грошова застава, що перебувають на рахунку органу доходів і зборів без розпорядження про їх використання протягом 1095 днів з дня їх внесення, у 30-денний строк підлягають поверненню особі, яка вносила ці кошти, або уповноваженій нею особі, а у разі неможливості такого повернення підлягають перерахуванню до державного бюджету.

При невиконанні зобов'язання, забезпеченого грошовою заставою, сума митних платежів, що підлягає сплаті, перераховується до державного бюджету із сум грошової застави.

Порядок внесення грошової застави та її повернення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до Порядку ведення митними органами оперативного обліку коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митних органів як передоплата (доплата), і сум митних та інших платежів, які сплачуються платниками податків під час митного оформлення товарів, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 №615, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.09.2007 за №1096/14363 із змінами (далі - Порядок-615), установлено механізм ведення митними органами оперативного обліку руху коштів передоплати (доплати).

Згідно розділу II Порядку 615 на підставі даних, зазначених у виписках з рахунків, прибуткових касових документах, суми, дати та номери платіжних документів, за якими здійснено зарахування сум коштів передоплати (доплати), заноситься до картки "Залишок коштів платника податків на депозитному рахунку 3734 митного органу" (далі - Картка про залишок коштів).

Відповідно до підпункту 3.1. розділу III Порядку 615 у Картці про залишок коштів відображаються дані про платника податків та про операції, що проводяться з коштами передоплати (резервування, блокування, повернення).

Письмові докази свідчать, що станом на 29.10.2013, кошти у розмірі 75 740,66 грн. були зарезервовані у якості фінансової гарантії за МД №807100000/2013/028489 і знаходилися на депозитному рахунку платника податків.

На підставі звернення позивача 15.10.2013 та з урахуванням ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.09.2013 по справі №820/5422/13-а кошти внесені як грошова застава у розмірі 75 740,66 грн. було розрезервовано і вони набули статусу коштів передоплати.

Листом від 29.10.2013 №06.1/03-12/4545 Харківська митниця Міндоходів у відповідь на звернення позивача повідомила його про вимоги Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу, як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 №618 і зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.09.2007 за №1097/14364 із змінами (далі - Порядок-618), та направила суб'єкту для узгодження та уточнення суми повернення проект Акту про звірення залишків сум коштів передоплати для подальшої підготовки висновку про Повернення платнику податків коштів передоплати.

Однак, узгоджений Акт про звірення залишків сум коштів передоплати та уточнена сума повернення коштів до митниці не надходили.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано застосував положення ст. 313 Митного кодексу України (у тому числі ч. 8), які не передбачають строку протягом якого сума митних платежів, що підлягає оплаті, перераховується до державного бюджету із сум грошової застави.

Також суд першої інстанції вірно врахував, що станом на 15.10.2013 - день подання заяви позивача про повернення митних платежів надмірно сплачених до бюджету, суму грошової застави не перераховано до державного бюджету та дійшов висновку, що розділ 3 Порядку-618 не може застосовуватись для регулювання відносин із повернення коштів, які не перераховано до державного бюджету.

Натомість абзац 3 п. 4 розділу II Порядку-618 передбачає складення акту про звірення залишків сум коштів передоплати на відповідному рахунку митного органу.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що 26.03.2014 платіжним дорученням №1325 здійснене повернення на рахунок Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 75 750,00 грн., що підтверджується Висновком про повернення платнику податків коштів передоплати, що обліковуються на відповідному рахунку митного органу № 40 від 25.03.2014, платіжним дорученням №1325 від 26.03.2014 та випискою з рахунків клієнта за 26.03.2014.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 25.12.2013 року по справі № 820/11648/13-а прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.12.2013р. по справі № 820/11648/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський В.А.
Судді(підпис) (підпис) Бенедик А.П. Водолажська Н.С.
Повний текст ухвали виготовлений 02.02.2015 р.