Справа № 348/1744/14-а
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року Справа № 876/8187/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Мікули О.І., Курильця А.Р.

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного Фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області на ухвалу Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11.08.2014р. про закриття провадження по справі за позовом управління Пенсійного Фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11.08.2014р. закрито провадження по справі за позовом управління Пенсійного Фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії, на підставі п.1 ч.1 ст.157 КАС України.

Не погоджуючись з даною ухвалою з підстав порушення норм процесуального права, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог посилаються на те, що управління Пенсійного Фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області є органом владних повноважень та здійснює свою діяльність згідно визначених Положенням про Пенсійний фонд України повноважень.

Вважає, що судом не враховано вимог ст.17 та ч.1 ст.18 КАС України.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області звернулося до суд з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії в сумі 489,55 грн., мотивуючи тим, що відповідач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі з 01.02.2012 року та отримує пенсію за віком. Дана справа, 19.01.2012 року надійшла до управління від Управління Пенсійного фонду України Балаклавського району м.Севастополя, де і була первинно призначена йому пенсія за віком. При призначенні пенсії відповідач надав довідку про заробітну плату для обчислення пенсії від 16.12.2009 року №65, видану ПрАТ "Балаклавським рудоуправлінням ім.О.М.Горького", за період з 01 вересня 1978 року по 31 травня 1983 року, з якої здійснено Управлінням ПФУ Балаклавському районі м.Севастополя обчислення пенсії. 27 лютого 2014 року головним спеціалістом відділу з призначення пенсії направлено запит до Управління Пенсійного фонду України в Балаклавському районі м.Севастополя про проведення зустрічної перевірки щодо достовірності довідки про заробітну плату, видану №65 від 16.12.2009 р., видану ПрАТ "Балаклавським рудоуправлінням ім.О.М. Горького". Актом перевірки №52 від 31.03.2014 року встановлено, що ПрАТ "Балаклавським рудоуправлінням ім.О.М. Горького" при видачі довідки про заробітну плату від 16.12.2009 року №65 на відповідача допущено арифметичні помилки у 1979 році - арифметична помилка на суму 0,0012 грн., та у 1980 році - на суму 0,0014 грн. У зв"язку із вищенаведеним виникла переплата пенсії з 30.04.2010 року по 30.06.2014 року, загальна сума переплати, що підлягає відшкодуванню, становить 489,55 грн.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції, виходив з того, що позивач в позовній заяві просив лише відшкодувати шкоду, при цьому не заявляв вимог вирішити публічно-правовий спір, а тому немає правових підстав розглядати даний спір в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного:

Згідно ч.1 ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

п.3 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21 березня 2003 року передбачено, що повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, проводиться відповідно до статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміни у складі сім'ї тощо.

Суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку, стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії (додаток 1).

Відповідно до ч.1 ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Крім того, за змістом ст.1215 Цивільного кодексу України передбачено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Водночас, колегія суддів зазначає, що згідно з ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

ч.2 ст.4 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Приписам наведених норм кореспондують положення ч.2 ст.21 КАС України, згідно з якими вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Аналіз наведеної норми дає підстави для однозначного висновку про те, що адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди, яка була завдана лише суб'єктом владних повноважень, а також такі вимоги мають бути поєднанні з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності останнього.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 18 червня 2013 року у справі № 21-204а13, приписи якої, відповідно до ч.1 ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов`язковими для всіх судів України.

п.5 ч.2 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно - правові спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках встановлених Конституцією та законами України.

Згідно ч.4 ст.50 КАС України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг - п.4 ч.1 ст.18 КАС України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що даний спір належить розглядати в порядку цивільного судочинства оскільки, пенсійний орган звернувся до суду з позовом з приводу повернення надмірно сплачених відповідачу сум пенсії, а не приводу здійснення обчислення, перерахунку, виплат сум пенсій. При цьому, серед вичерпних підстав КАС України, на основі яких суб'єкт владних повноважень може звернутися з позовом до адміністративного суду, повернення безпідставно отриманих коштів немає.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що п.16.2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №8 від 20 травня 2013 року «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» роз'яснено, що частина перша Закону №1058-IV встановлює, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Право на звернення до суду з позовами про стягнення надміру виплачених коштів випливає з функцій контролю за витрачанням коштів цього фонду, тобто у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій. У зв'язку з цим через публічно-правовий характер спірних відносин вирішення таких спорів належить до юрисдикції адміністративних судів.

Разом з тим, Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду від 14 лютого 2014 року «Про внесення змін до Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року №8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів», вказаний пункт було виключено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що за суб`єктним складом сторін, змістом заявлених позивачем вимог та предметом спору дана справа підлягає розгляду місцевими загальними судами у порядку, визначеному Цивільно-процесуальним кодексом України.

З врахуванням вищевикладеного та

керуючись ст.160, 195 - 197, п.1 ч.1 ст.199, ст.200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного Фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області - залишити без задоволення, а ухвалу Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11.08.2014р. про закриття провадження по справі №348/1744/14-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: М.П.Кушнерик

Судді: О.І.Мікула

А.Р.Курилець