Справа № 2а-13687/12/0170/11
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

28 січня 2015 року м. Київ К/800/33047/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Сороки М.О.,
Голяшкіна О.В.,
Чумаченко Т.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ТОВ «Інститут «Шельф» до управління Пенсійного фонду України в Центральному районі міста Сімферополя Автономної Республіки Крим (далі - УПФ) про визнання протиправним та скасування рішення, за касаційною скаргою ТОВ «Інститут «Шельф» на постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 26 лютого 2013 року і ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2013 року, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2012 року ТОВ «Інститут «Шельф» звернулось до суду з позовом, у якому просило визнати протиправним та скасувати рішення УПФ № 2718 від 06.11.2012 про застосування штрафних санкцій на нарахування пені в розмірі 317703,82 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 26 лютого 2013 року, залишеною без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2013 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Інститут «Шельф», посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у касаційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів прийшла до висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги.

Встановлено, що ТОВ «Інститут «Шельф» зареєстровано в УПФ як платник збору на обов'язкове державне пенсійне страхування. Базовим звітним періодом для позивача є календарний місяць.

З картки особового рахунку платника єдиного внеску ТОВ «Інститут «Шельф» вбачається, що єдиний внесок в установлені законом строки та у повному обсязі не сплачувався. Таким чином станом на 21.11.2011 у позивача виникла заборгованість зі сплати єдиного внеску, штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску у загальній сумі 1394062,92 грн., у тому числі заборгованість зі сплати єдиного внеску у сумі 1385020,15 грн., зі сплати штрафних санкцій - 7448,42 грн., за пенею - у сумі 1594,35 грн.

06.11.2012 рішенням УПФ № 2718 за несвоєчасну сплату єдиного внеску за період з 21.11.2011 по 24.10.2012 до ТОВ «Інститут «Шельф» застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 92608,23 грн. та нарахована пеня у розмірі 225095,59 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ТОВ «Інститут «Шельф» звернулось до суду з вказаним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з наступного.

Правовідносини, що виникли в даному спорі, регулюються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VI) у редакції на час виникнення спору, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону № 2464-VI визначено, що платниками єдиного внеску є: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Облік осіб, зазначених у частині 1 статті 4 цього, ведеться в порядку, встановленому Пенсійним фондом за погодженням з фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Нормами частин 8, 11 статті 9 Закону № 2464-VI визначено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до вимог частин 2, 3, 10 статті 25 Закону № 2464-VI у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

На суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

За таких обставин, суд дійшов висновку про правомірність прийняття УПФ рішенням № 2718 від 06.11.2012 про застосування до ТОВ «Інститут «Шельф» фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 92608,23 грн. та нарахування пені у розмірі 225095,59 грн. за несвоєчасну сплату єдиного внеску за період з 21.11.2011 по 24.10.2012, а відтак про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду також погоджується з таким висновком судів першої та апеляційної інстанцій і доводи касаційної скарги його не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд, -

ухвалив:

Касаційну скаргу ТОВ «Інститут «Шельф» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 26 лютого 2013 року і ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: