Справа № 813/8353/14
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2015 року Справа № 813/8353/14

16 год. 14 хв. м. Львів, вул. Чоловського, 2

Зал судових засідань № 7

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Карп'як О.О.

при секретарі судового засідання Дорош Х.Р.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився

від відповідача - Війтович Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Управління Укртрансінспекції у Львівській області про скасування припису № 026852 від 20.08.2014 року, -

в с т а н о в и в :

Фізична особа - підприємць ОСОБА_2 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Укртрансінспекції у Львівській області про скасування припису № 026852 від 20.08.2014 року.

Ухвалою від 11 грудня 2014 року відкрито провадження у справі.

Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що перевезення вантажів позивачем відбувається у строгій відповідності із транспортним законодавством. Режими роботи та відпочинку водіїв фіксуються тахографами на тахокартках, які водій постійно має при собі у кількості передбачений ЄУТР, а періоди тимчасового невиконання водієм своїх службових обов'язків підтверджується бланком підтвердження діяльності. Позивач вказує на те, що працівникам управлінню Укртрансінспекції було пред'явлено усі документи, які вказують на відсутність порушення норм закону та вважають що припис № 026852 є незаконним та безпідставним.

В судове засідання представник позивача не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. 23.01.2015 року позивач надіслав клопотання вх. №2042, в якому просить розглядати справу без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позову. У письмових запереченнях на позов відповідач зазначав, що в ході перевірки було встановлено відсутність у водія листків обліку режиму праці та відпочинку за попередні 28 днів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні у справі докази та давши їм оцінку, суд встановив наступне.

Процедуру здійснення державного контролю визначено постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 "Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті" (далі - Порядок контролю).

Пунктом 4 Порядку контролю встановлено, що державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок.

Судом встановлено, що державними інспекторами Управління Укртрансінспекції у Львівській області було проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки РЕНО державний номерний знак НОМЕР_1, ким керував водій ОСОБА_3, що належить суб'єкту господарювання ФО-П ОСОБА_2 В процесі перевірки було встановлено порушення, а саме при наданні послуг з перевезення 14.07.2014 року, вантажна накладна №ФЛБ- від 14.07.2014 року, відправник ТзОВ «Фастпол» м. Дубляни отримувач Торговий дім «Аванта» м. Луцьк у водія відсутні тахокарти передбачені ЄУТР, а саме відсутні 28 тахокарт за попередні дні: 28 шт., що призвело до порушення вимог п. 3.3 Наказу Міністерства транспорт та зв'язку України № 385 від 24.06.2010 року. За результатами перевірки було складено акт № 074089.

20.08.2014 року начальником управління Укртрансінспекції у Львівській області винесено припис щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт, яким було запропоновано в подальшому забезпечити наявність у водіїв тахокарт у кількості передбаченій ЄУТР.

15.09.2014 року позивачем було скеровано заяву на адресу Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті Голові державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті про скасування припису та усунення порушення законодавства зі сторони суб'єкта владних повноважень. Дана заява обґрунтована тим, що режими роботи та відпочинку водіїв фіксуються тахографами на тахокартках, які водій постійно має при собі у кількості передбачений ЄУТР, а періоди тимчасового невиконання водієм своїх службових обов'язків підтверджується бланком підтвердження діяльності.

03.10.2014 року Державною інспекцією України з безпеки на наземному транспорті було скеровано листа ФО -П ОСОБА_2 за № 4887/08/15-14. Зі змісту даного листа вбачається, що припис підлягає обов'язковому виконанню в зазначений у ньому строк та те, що скасування припису чинним законодавством не передбачено.

Позивач не погодився із вказаним приписом та оскаржив його до суду.

Так відповідно до ст. 18 Закону України „Про автомобільний транспорт" встановлено, що з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов'язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням. Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов'язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю. Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів визначено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженою наказом Міністерства транспорту та зв'язку України 24.06.2010 року №385, відповідно до п.3.3 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, зобов'язаний мати при собі, зокрема, заповнені тахокарти у кількості, що передбачена Європейською угодою щодо роботи екіпажів транспортних засобів (ЄУТР), які виконують міжнародні автомобільні перевезення, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

З 20.12.2010 року набула чинності Поправка № 6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів (ЄУТР) в частині надання до контролю реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних днів.

Позивачем до матеріалів справи було долучено протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу № 78159 від 12.04.2013 року.

Разом з тим, належних та допустимих доказів того, що при перевірці позивачем чи його водієм належним чином було доведено до відома перевіряючих осіб про наявність тахокарт за попередні 28 дні, позивачем не подано.

Оцінюючи твердження позивача в позовній заяві про те, що працівникам управлінню Укртрансінспекції було пред'явлено усі документи, які вказують на відсутність порушення норм закону суд зазначає наступне.

Як вже було зазначено вище, у відповідності до вимог чинного законодавства, обов'язок по забезпеченню правильної експлуатації тахографа та своєчасного заповнення тахокарт та забезпеченню їх належного зберігання та представлення їх для перевірки - покладається на водія, який здійснював керування транспортним засобом, обладнаним тахографом.

Так само, і обов'язок по веденню індивідуальної контрольної книжки - також покладається на водія та є засобом контролю з боку водія правильності обліку його робочого часу роботодавцем при складанні графіка змінності водіїв та ведення відомості обліку робочого часу та відпочинку водія.

З огляду на зазначене, - суд приходить до висновку, що на момент проведення перевірки водій був зобов'язаний мати при собі індивідуальну контрольну книжку водія, а у разі обладнання автомобіля тахографом - повідомити перевіряючих осіб про відсутність у нього обов'язку вести індивідуальну контрольну книжку водія, надавши на підтвердження наявності та справності такого тахографа уповноваженим особам контролюючого органу відповідні документи, визначені чинним законодавством, а саме - п. 3.3 Інструкції №385, - заповнені тахокарти із відображеними на них необхідними даними у кількості, що передбачена ЄУТР.

Відповідно до пунктів 21, 22 Порядку №1567 - у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис.

У разі відмови уповноваженої особи суб'єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб'єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис.

Разом з тим, як встановлено в ході розгляду даної справи, акт перевірки від 14.07.2014 року № 074089 не був підписаний водієм, однак водій з актом був ознайомлений, але від пояснень та підпису водій відмовився, про що було зроблено запис у акті перевірки.

Вищезазначене свідчить про те, що водій транспортного засобу, знав про порушення, які були викладені в акті перевірки.

Тобто, факт відсутності у водія транспортного засобу під час проведення перевірки відсутні 28 тахокарт за попередні дні 28 шт. - зафіксовані актом проведеної перевірки №074089 від 14.07.2014 року, який відповідає вимогам, визначеним Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 18.11.2006 року.

Згідно до ч. 30 „Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті" затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року за № 1567 передбачено, що за результатами розгляду справи про порушення керівник органу державного контролю або його заступник за наявності підстав виносить припис щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт. Припис підлягає обов'язковому виконанню в зазначений у ньому строк. Про виконання припису уповноважена особа суб'єкта господарювання повинна письмово повідомити керівникові органу державного контролю. Припис складається за формою згідно з додатком 6 у двох примірниках, один з яких видається уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ані під час розгляду справи про порушення в Управлінні Укртрансінспекції у Львівській області, подавши копії Протоколу перевірки та адаптації тахографи до транспортного засобу № 78159 від 12.04.2013 року, ані під час розгляду справи у судовому засіданні, - позивач не спростував факту порушення, встановленого в акті перевірки № 074089 від 14.07.2014 року, та не надав суду належних та допустимих доказів неприйняття посадовими особами при проведенні перевірки до уваги наявності протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу № 78159 від 12.04.2013 року.

Частиною 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 70 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

У відповідності до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час розгляду справи доводи позивача були спростовані.

Враховуючи вищезазначене, суд всебічно, повно та об'єктивно, за правилами, встановленими ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази та заслухавши пояснення представників сторін, вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю.

З урахуванням положень ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати на користь позивача не присуджуються.

Керуючись ст. ст. 71, 86, 87, 94, 158, 160, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова в повному обсязі складена 02 лютого 2015 року.

Суддя Карп'як Оксана Орестівна