Справа № 806/5624/14
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Романченко Є.Ю.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"29" січня 2015 р. Справа № 806/5624/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Євпак В.В.

Капустинського М.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "25" грудня 2014 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області про визнання протиправною відмови звільнити від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, повернення помилково сплачених коштів, зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

16 грудня 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в м.Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області звільнити її від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з подальшим поверненням помилково сплачених коштів, стягнутих за договором купівлі - продажу житлового будинку в АДРЕСА_1 від 22.10.2014 року, в сумі 1232,90 грн.; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області звернутися з поданням до Головного управління державного казначейства України у Житомирській області або до його відповідного підрозділу щодо повернення їй помилкового зарахованого до бюджету збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 1232,90 грн., що передбачено п.5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №787 від 03.09.2013 року; звільнити її від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 1232,90 грн. та стягнути понесені нею судові витрати.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2014 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в м.Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області щодо повернення ОСОБА_3 безпідставно сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, в розмірі 1232,90 грн.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м.Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області звернутися з поданням, передбаченим пунктом 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787, до Головного управління державної казначейської служби України у Житомирській області про повернення ОСОБА_3 помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування за договором купівлі-продажу житлового будинку від 22 жовтня 2014 року в сумі 1232,90 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою Управління Пенсійного фонду України в м.Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 №400/97-ВР (далі Закон №400/97-ВР) визначається порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

У відповідності до п.9 ст.1 Закону №400/97-ВР, платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Аналогічні приписи містить пункт 15-1 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 № 1740, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу житлового будинку від 22 жовтня 2014 року придбала житловий будинок з прибудовами та надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1, загальною вартістю 12 3290 грн. При купівлі житлового будинку обов'язковою вимогою, необхідною для нотаріального оформлення договору купівлі - продажу житлового будинку, була сплата 1% збору на державне пенсійне страхування від вартості придбаного нерухомого майна. На виконання даної вимоги позивачем сплачено 1232,90 грн, отримувач - Новоград - Волинське УДКСУ, банк отримувача - ГУ ДКСУ у Житомирській області, що підтверджується квитанцією №5410035 від 22 жовтня 2014 року.

07 листопада 2014 року, вважаючи, що зазначений збір сплачено нею помилково, позивач звернулася із заявою до Управління Пенсійного фонду України в м.Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області про повернення суми сплаченого збору в розмірі 1232,90 грн, з тих підстав, що житло нею придбано вперше.

Листом від 10.11.2014 року № 4678/06 Управління Пенсійного фонду України в м.Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області відмовило позивачу в повернені сплачених коштів. При цьому відповідач посилався на те, що сплачений позивачем збір на обов'язкове державне пенсійне страхування на розрахункові рахунки Управління не надходив. Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами державного казначейства України з відповідних рахунків, відкритих в органах Державного казначейства України шляхом оформлення розрахункових документів. Також було зазначено, що забезпечення виконання законодавства з повернення платнику помилково сплаченого збору у зв'язку з ненаданням пільг зі звільнення від сплати вищевказаного збору можливе лише за умови надання, зокрема, документів, які підтверджують факт помилкового справляння збору при придбанні житла вперше.

Проаналізувавши вказані норми Закону та Порядку, суд приходить до висновку, що громадяни, які придбавають нерухоме майно, зокрема, житловий будинок, вперше не є платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, тобто звільнені від його сплати в розмірі 1 % від вартості нерухомого майна (житлового будинку), зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна.

Таким чином, важливою обставиною для правильного вирішення питання про необхідність сплати фізичною особою збору на обов'язкове державне пенсійне страхування від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, є встановлення факту придбання особою житла вперше.

Статтею 210 Цивільного кодексу України визначено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV зі змінами та доповненнями.

У статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію (абз.3 ч.5 ст.3 вказаного Закону).

Із наявних у матеріалах справи витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 28435128 від 22.10.2014, інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 28433440 від 22.10.2014, сформованих приватним нотаріусом Новоград-Волинського районного нотаріального округу ОСОБА_4, видно, що ОСОБА_3 уклала лише один договір купівлі-продажу житлового будинку з прибудовами та надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1.

Також слід зазначити, що не було зареєстровано право власності на нерухоме майно за ОСОБА_3 і станом на 31.12.2012 року, про що свідчить довідка Комунального підприємства "Новоград-Волинське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" № 93 від 19.11.2014.

Управління Пенсійного фонду України в м.Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області суду доказів придбання позивачем житла не вперше не надало.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач дійсно 22 жовтня 2014 року вперше придбала нерухоме майно (житловий будинок) по вищевказаній адресі за договором купівлі-продажу, і при його нотаріальному посвідченні безпідставно сплатила збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1% від його вартості в сумі 1232,90 грн, який підлягає поверненню позивачу, оскільки відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" останній не є платником зазначеного збору.

З огляду на викладене, суд вважає, протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в м.Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області в повернені позивачу збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 1232,90 грн., сплаченого при укладенні договору купівлі - продажу житлового будинку АДРЕСА_1, а позовні вимоги ОСОБА_3 у цій частині обґрунтованими.

Стосовно вимог позивача про зобов'язання відповідача звернутися з поданням до Головного управління державної казначейської служби України у Житомирській області про повернення їй помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1232,90 грн суд зазначає наступне.

Частиною 3 статті 3 Закону № 400/97-ВР визначено, що платники збору, визначені пунктами 6, 7, 9 і 10 статті 1 цього Закону, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування сплачують до Державного бюджету України у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Ці кошти в установленому порядку зараховуються до державного бюджету і використовуються згідно із законом про Державний бюджет України.

Згідно зі пунктом 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Мінфіну від 03.09.2013 № 787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою із найменуванням та ідентифікаційним кодом установи, з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

У відповідності до пункту 7.2 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум платежів, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 27.09.2010 № 21-2 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), яким установлено, зокрема, механізм здійснення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, суми помилково сплачених платежів зараховуються в рахунок майбутніх платежів або повертаються платникам на підставі заяви.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що вимога про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області звернутися з поданням, передбаченим п.5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03.09.2013, до Головного управлінням державного казначейства України у Житомирській області про повернення ОСОБА_3 помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування за договором купівлі-продажу житлового будинку в сумі 1232,90 грн. підлягає до задоволення.

Разом з тим, суд вважає безпідставною вимогу ОСОБА_3 про звільнення її від сплати збору, оскільки таке визнання здійснюється спеціально уповноваженим на те органом, суд такими повноваженнями не наділений.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що позивач довів ті обставини, на яких грунтуються його позовні вимоги, що задоволені судом, в той час як відповідачем правомірність відмову Управління Пенсійного фонду України в м.Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області звільнити позивача від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з подальшим поверненням помилково сплачених коштів у сумі 1232,90 грн. не доказана.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "25" грудня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: В.В. Євпак

М.М. Капустинський

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в м.Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області вул.Єрьоменка, 16,м. Новоград-Волинський,Житомирська область,11700

4-третій особі: - ,