Справа № 127/47/15-а
Суддя: Іщук Т. П.
Дата ухвалення: 2015-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Cправа № 127/47/15-а
Провадження № 2-а/127/94/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року о 9.30 год. м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т.П., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання протиправними дій відповідача та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання неправомірними дій відповідача щодо неврахування при призначенні пенсії державного службовця розміру матеріальної допомог на оздоровлення, для вирішення соціально - побутових потреб та індексації, зобов'язання відповідача здійснити перерахунок з дня призначення пенсії та виплачувати пенсію в перерахованому розмірі з дня призначення пенсії. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Вінниці як пенсіонер, пенсія якому призначена відповідно до Закону України «Про державну службу». При призначені пенсії нею надано довідку про складові заробітної плати, яку вона отримувала перед звільненням. У вказаній довідці, окрім основних видів заробітної плати, включені інші виплати, а саме: матеріальна допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально - побутових потреб, індексація заробітної плати, інші заохочувальні виплати. З листа відповідача від 17 грудня 2014 року позивач дізналась, що відповідачем до обрахунку пенсії не були взяті зазначені виплати, з яких сплачувались страхові внески. Позивач вважає, що розмір пенсії повинен обчислюватись із заробітної плати, яку вона фактично отримувала на день звільнення, в тому числі і з урахуванням зазначених виплат, адже на них нараховувався єдиний соціальний внесок. Просить визнати неправомірними дії відповідача щодо неврахування при призначенні пенсії державного службовця розміру матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально - побутових потреб, індексації за період роботи з 01.03.2012 року по 28.02.2014 року, відповідно до довідки про складові заробітної плати від 31.03.2014 року, з дня призначення пенсії з розрахунку 80%, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок розміру пенсії та виплачувати пенсію в перерахованому розмірі з дня її призначення.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 січня 2015 рокуу відкрите скорочене провадження по даній справі та позовні вимоги позивача в частині позовних вимог за період до 29.06.2014 року залишені без розгляду.

Представником відповідача подане заперечення на зазначений позов, відповідно до якого відповідач не визнає вимог позивача, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. При цьому відмічала, що заробітна плата державного службовця складається з посадового окладу, премії, доплат з ранг, надбавки за вислугу років та інших надбавок. Постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 856 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», виплати, які просить врахувати позивач не передбачені, а тому і не включаються до заробітної плати. Матеріальна допомога, як структура заробітної плати, не передбачена і ст. 2 Закону України «Про оплату праці», яка визначає структуру заробітної плати. Крім того, вказували,що відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» пенсія призначається в розмірі 70 відсотків суми їх заробітної плати. Просить відмовити позивачу в задоволенні адміністративного позову.

Згідно ч. 4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, прихожу до наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з питань захисту прав людини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України м. Вінниці та отримує пенсію згідно Закону України «Про державну службу» з 31 березня 2014 року. Розмір її пенсії визначений як 80% від заробітної плати за відповідною посадою та становить 2392,50 грн. При визначені заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця, як вбачається з відповіді відповідача від 17.12.2014 року за №229/Ш-1, не включалися матеріальні допомоги на оздоровлення, для вирішення соціально - побутових питань, індексація. Разом з тим, як вбачається з довідки про складові заробітної плати, наданих позивачем відповідачу, від 31 березня 2014 року №28/08-31, позивач отримувала, зокрема, матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та індексацію грошових доходів населення. На всі виплати включені в довідку нарахований єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державу службу»ь (в редакції, яка діяла на момент призначення розміру пенсійного забезпечення позивачці), на одержання пенсії державних службовців мають право жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", в тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними віку, зокрема, 56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про державу службу» (в редакції, яка діяла на момент призначення розміру пенсійного забезпечення позивачу), заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 2 Закону України, «Про оплату праці», структура заробітної плати складається з основної заробітна плата, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, де основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чиним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошовіі матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до п. 2.3.3. Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики від 13 січня 2004 року № 5, до інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом).

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Суд звертає увагу на те, що позивач має право на одержання пенсії державного службовця в розмірі 80 відсотків суми її заробітної плати відповідно до ст. 37 Закону України «Про державу службу», в редакції яка діяла на момент призначення розміру пенсії, тому посилання відповідача на чинну редакцію цієї норми є безпідставне. При цьому, суд звертає увагу, що позивачу під час перебування на посаді державного службовця в період з 01.03.2012 року по 28.02.2014 року були виплачені матеріальні допомоги на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань та індексація грошових доходів населення в розмірі 21220,07 грн., з яких нарахований єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що підтверджується відповідною довідкою. При цьому, відповідачем при призначенні розміру пенсії позивачки вказані виплати не включені до обчислення її розміру. За наведеного, суд вважає, що вказані виплати, з яких були фактично нараховані та сплачений збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. До такого висновку суд дійшов виходячи з того, що перевага надається спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії (ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення»), а не Законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними. Аналогічна позиція викладена і у постановах Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня та 6 листопада 2013 року, 04 березня 2014 року (справи №№ 21-430а11, 21-125а13, 21-97а13, 21-350а13, 21-14а14 відповідно).

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, відповідачем не доведена правомірність прийнятого ним рішення щодо не врахування при призначенні позивачці пенсії державного службовця розміру інших виплат, а тому позов в частині визнання неправомірними дій відповідача підлягає задоволенню.

Враховуючи, що судом визнано дії відповідача неправомірними, якими порушено право позивачки на отримання розміру пенсійного забезпечення, суд приходить до висновку про задоволення вимоги про перерахунок з 29 червня 2014 року позивачу пенсії з урахуванням інших виплат, а саме: матеріальних допомог та індексації.

Щодо зобов'язання відповідача виплачувати пенсію в перерахованому розмірі з дня призначення пенсії, то суд вважає таку вимогу передчасною, оскільки судом не встановлено неправомірних дій чи бездіяльності відповідача щодо цього.

Щодо допуску постанови до негайного виконання, то суд звертає увагу, що відповідно до ч.6 ст.183-2 КАС України, постанови суду з такої категорії справ не відносяться до тих, що підлягають негайному виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 37, 37-1 Закону України «Про державну службу», ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. ст. 8, 9, 17, 71, 72, 159-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці щодо відмови врахувати при призначенні ОСОБА_1 пенсії державного службовця розміру матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально - побутових потреб та індексації грошових доходів.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці здійснити з 29.06.2014 року перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії державного службовця з урахуванням при її обчисленні матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально - побутових потреб та індексації в сумі 21220,07 грн. за період з 01.03.2012 року по 28.02.2014 року, відповідно до довідки про складові заробітної плати №28/08-31 від 31.03.2014 року з розрахунку 80%.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 36,54 грн.

В решті вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: