Справа № 813/8487/14
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2015 року № 813/8487/14

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Косів М.Б.

за участю:

представника позивача - Качмара В.М.

представника відповідача - Шиби А.І.

розглянувши у відкритому судовому з асіданні у місті Львові справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кінгспан-Україна» до Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

Встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кінгспан-Україна» (далі ТзОВ «Кінгспан-Україна») звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області, в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 09.07.2014 №64/22-04.

Позивач вважає безпідставними та необґрунтованими висновки, викладені в акті перевірки, а податкове повідомлення-рішення від 09.07.2014 №64/22-04, прийняте на підставі акта перевірки, таким, що суперечать вимогам Податкового кодексу України та прийняте без врахування Узагальнюючої податкової консультації щодо порядку оподаткування податком на додану вартість транспортно-експедиторської діяльності, затвердженої Наказом Державної податкової служби України від 06.07.2012 р. №610, а тому підлягає скасуванню. Зокрема, у відповідності до зазначених норм об'єктом оподаткування ПДВ є транспортно-експедиторські послуги, що надаються експедитором в межах договору транспортного експедирування, а базою оподаткування таких послуг є винагорода експедитора, а в даному випадку позивачем був укладений договір перевезення, який є відмінним від договору транспортного експедирування. Зазначає, що підприємством вірно застосовано ставку оподаткування ПДВ у розмірі 0% до обсягу наданих послуг по перевезенню вантажів у міжнародному сполученні, у відповідності із підпунктом 195.1.3. "а" пункту 195.1 статті 195 Податкового кодексу України.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів, вказаних в позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив з мотивів, вказаних в запереченні на позовну заяву. Вважає оскаржуване податкове повідомлення рішення таким, що винесене з урахуванням вимог чинного законодавства. Посилається на те, що позивачем укладено договір від 01.01.2012 №01/01/2012 на транспортно-експедиційне обслуговування з транспортною компанією «Wip Trans Sp.Z.o.o.» (Польща), а згідно з підпунком 185.1 «б» статті 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування ПДВ є операції з поставки послуг, місце поставки яких знаходиться на митній території України відповідно до статті 186 Податкового кодексу України. У разі, якщо замовником транспортно-експедиторських послуг виступає резидент, сума плати за транспортно-експедиторське обслуговування є об'єктом оподаткування ПДВ за ставкою 20%.

В судовому засіданні представник відповідача заперечення підтримав, просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши думку сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Державною податковою інспекцією у Личаківському районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області проведено позапланову виїзну перевірку ТзОВ «Кінгспан-Україна» () з питань правомірності, правильності та своєчасності нарахування податку на додану вартість за березень 2014.

За результатами перевірки складено акт від 18.06.2014 №227/22-4/34297096 «Про результати позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Кінгспан-Україна», з питань правомірності та своєчасності нарахування податку на додану вартість за березень 2014р.» та винесено податкове повідомлення-рішення від 09.07.2014 №64/22-04, яким зменшено розмір від'ємного значення податку на додану вартість на загальну суму 55666,00 грн у зв'язку з порушенням п.208.2 ст.208, п. 190.2 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2756-VІ.

Перевіркою встановлено, що ТзОВ «Кінгспан-Україна» не складено податкову накладну із зазначенням суми нарахованого ним податку, що включається до складу податкових зобов'язань за відповідний звітний (податковий період) за рядком 7 декларації з ПДВ «послуги отримані від нерезидента, місце постачання яких визначено на митній території України» та не включено до податкових зобов'язань в декларації з ПДВ за березень 2014 в сумі 55666 грн.

Судом встановлено, що ТзОВ «Кінгспан-Україна» (Замовник) укладено договір від 01.01.2012 №01/01/2012 на транспортно-експедиційне обслуговування з транспортною компанією «Wip Trans Sp.Z.o.o.» (Польща). Згідно умов цього договору експедитор - транспортна компанія «Wip Trans Sp.Z.o.o.» діє за дорученням замовника та в умовах даного договору надає послуги по організації перевезень грузовим транспортом на умовах DAF, FCA, DDP.

22.07.2013 ТзОВ «Кінгспан-Україна» та транспортна компанія «Wip Trans Sp.Z.o.o.» вирішили змінити договір на транспортно-експедиційне обслуговування від 01.01.2012 №01/01/2012 на договір перевезення №01/01/2012. Згідно умов цього договору транспортна компанія «Wip Trans Sp.Z.o.o.» (Перевізник) зобов'язується в межах даного Договору надавати послуги перевезення грузовим транспортом у відповідності до чинного законодавства України та міжнародних Конвенцій, а ТзОВ «Кінгспан-Україна» (Замовник) зобов'язується оплатити надані послуги Перевізнику на умовах даного Договору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно підпунктом «б» пункту 185.1. статті 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Закон «Про транспортно-експедиторську діяльність» від 01.07.2004 №1955-IV визначає правові та організаційні засади транспортно-експедиторської діяльності в Україні і спрямований на створення умов для її розвитку та вдосконалення.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» експедитор (транспортний експедитор) - суб'єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування.

У вступній частині Закону визначено коло учасників транспортно-експедиторської діяльності - клієнти, перевізники, експедитори, транспортні агенти, порти, залізничні станції, об'єднання та спеціалізовані підприємства залізничного, авіаційного, автомобільного, річкового та морського транспорту, митні брокери та інші особи, що виконують роботи (надають послуги) при перевезенні вантажів.

Згідно з статтею 9 Закону за договором транспортної експедиції одна сторона (експедитор) зобов'язалася за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Виходячи з аналізу наведених вище норм, транспортно-експедиторські послуги надаються на підставі укладених між експедиторами і клієнтами договорів транспортної експедиції.

Транспортно-експедиторські послуги надаються клієнту при експорті з України, імпорті в Україну, транзиті територією України чи іншими державами, внутрішніх перевезеннях територією України.

Крім того, Закон України «Про транспортно-експедиторську діяльність» не обмежує перелік послуг, які можуть бути надані в рамках договору транспортної експедиції.

Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Як зазначалось вище 22.07.2013 ТзОВ «Кінгспан-Україна» та транспортна компанія «Wip Trans Sp.Z.o.o.» вирішили змінити договір на транспортно-експедиційне обслуговування від 01.01.2012 №01/01/2012 на договір перевезення №01/01/2012. Згідно умов цього договору транспортна компанія «Wip Trans Sp.Z.o.o.» (Перевізник) зобов'язується в межах даного Договору надавати послуги перевезення грузовим транспортом у відповідності до чинного законодавства України та міжнародних Конвенцій, а ТзОВ «Кінгспан-Україна» (Замовник) зобов'язується оплатити надані послуги Перевізнику на умовах даного Договору.

Згідно з статтею 909 Цивільного кодексу України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Статтею 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» визначено, що перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спідкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Такими документами можуть бути:

- авіаційна вантажна накладна (Air Waybill);

- міжнародна автомобільна накладна (CMR);

- накладна СМГС (накладна УМВС);

- коносамент (Bill of Lading);

- накладна ЦІМ (CIM);

- вантажна відомість (Cargo Manifest);

- інші документи, визначені законами України.

Відповідно до умов вищевказаного договору ТзОВ «Кінгспан-Україна» отримало в березні 2014 послуги по міжнародних транспортних перевезеннях вантажів від транспортної компанії «Wip Trans Sp.Z.o.o.» (Польща). Факт надання послуг транспортною компанією «Wip Trans Sp.Z.o.o.» для ТзОВ «Кінгспан-Україна» підтверджено міжнародними автомобільними накладними (СМR), а саме: L0070988 від 03.03.2014, L0070866 від 26.02.2014, L0071155 від 10.03.2014, L0071157 від 10.03.2014, L0071223 від 12.03.2014, L0071156 від 10.03.2014, L0071207 від 11.03.2014, L0071047 від 06.03.2014, L0071048/ L0071050 від 06.03.2014, L0071010 від 05.03.2014, L0071011 від 05.03.2014, L0071115 від 07.03.2014, L0071087 від 06.03.2014, L0071325 від 19.03.2014, L0071326 від 19.03.2014, L0071327 від 19.03.2014, L0070989 від 04.03.2014, L0070947 від 28.02.2014.

Також між ТОВ «Кінгспан-Україна» та транспортною компанією «Wip Trans Sp.Z.o.o.» складено акти приймання-передачі наданих послуг за березень 2014, а саме: №10/4Р0190 від 06.03.2014, №14/4Р0117+4Р0375 від 10.03.2014, №15/4Р0264 від 14.03.2014, № 12/4Р0190+4Р0229 від 10.03.2014, №13/4Р0170 від 11.03.2014, №16/4Р0264 від 14.03.2014, №11/4Р0190 від 06.03.2014, № 18/4Р0117+4Р0301+4Р0170 від 21.03.2014.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що ТзОВ «Кінгспан-Україна» з 22.07.2013 не надавало та не отримувало транспортно-експедиторських послуг, і відповідно не укладало договорів транспортної експедиції. Послуги перевезення, що надавалися транспортною компанією «Wip Trans Sp.Z.o.o.», виконувалися в рамках укладеного із позивачем договору перевезення, який є окремим видом діяльності у сфері транспорту (відмінною від транспортно-експедиторської).

Відповідно до пункту 208.2 статті 208 Податкового кодексу України - отримувач послуг, що постачаються нерезидентами, місце постачання яких розташоване на митній території України, нараховує податок за основною ставкою податку на базу оподаткування, визначену згідно з пунктом 190.2 статті 190 цього Кодексу.

При цьому отримувач постлуг - платник податку у порядку, визначеному статтею 201 цього Кодексу, складає податкову накладну із зазначенням суми нарахованого ним податку, яка є підставою для віднесення сум податку до податкового кредиту у встановленому порядку.

В акті перевірки ДПІ в Личаківському районі м. Львова ГУ Міндоходіву Львівській області зазначає, що ТзОВ «Кінгспан-Україна» не складено податкову накладну на транспортні послуги, отримані від нерезидента «Wip Trans Sp.Z.o.o.» та не включено суму ПДВ по цих послугах до податкового зобов'язання за березень 2014.

Відповідно до пункту 52.6 статті 52 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику проводить періодичне узагальнення податкових консультацій, які стосуються значної кількості платників податків або значної суми податкових зобов'язань, та затверджує наказом узагальнюючі податкові консультації, які підлягають оприлюдненню, у тому числі за допомогою Інтернет-ресурсів.

Суд звертає увагу на те, що Узагальнюючою податковою консультацією щодо порядку оподаткування податком на додану вартість транспортно-експедиторської діяльності, затвердженої наказом ДПС України від 06.07.2012 № 610, в якій з посиланням на абзац «а» підпункту 195.1.3 пункту 195.1 статті 195 Податкового кодексу України визначено, що операції з міжнародного перевезення пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом оподатковуються за нульовою ставкою.

При цьому міжнародним перевезенням вважається перевезення, що здійснюється за єдиним міднародним перевірзним документом.

Судом встановлено, що міжнародний характер транспортних перевезень, що є підставою для застосування нульової ставки з податку на додану вартість, підтверджується наявними в матеріалах справи копіями перевізних документів (CMR).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятого ним податкового повідомлення-рішення.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, судові витрати у формі судового збору належить стягнути на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 71, 86, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,-

Постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області від 09.07.2014 №64/22-04.

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кінгспан-Україна» 182 (сто вісімдесят дві) грн 70 коп. сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя Р.М. Брильовський

Повний текст постанови виготовлений 26.01.2015