Справа № 820/16651/14
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 р.Справа № 820/16651/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: П'янової Я.В. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання Клочко Ю.О.

представника позивача Марїної І.О.

представника відповідача Рязанцева В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12.11.2014р. по справі №820/16651/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз"

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів

про визнаня дій незаконними,

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство "Харківміськгаз" (далі по тексту - позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів (далі по тексту - відповідач), в якому, з урахуванням уточненої заяви, просив суд:

- скасувати податкову вимогу від 16.07.2014 № 63-25;

- визнати неправомірними дії відповідача по зменшенню в інтегрованій картці позивачу переплати по авансовим внескам з податку на прибуток в сумі 12 898 177,00грн.;

- визнати неправомірними дії відповідача по нараховуванню штрафних санкцій за період дії податкової вимоги від 16.07.2014 №63-25 про сплату податкового боргу з авансових внесків за податку на прибуток приватних підприємств;

- зобов'язати відповідача відобразити в інтегрованій картці позивача переплату по авансовим платежам з податку на прибуток в сумі 8 009 446,00 грн. станом на 01.09.2014 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 12.11.2014 року адміністративний позов задоволено частково.

Скасовано податкову вимогу відповідача від 16.07.2014 № 63-25.

Визнано неправомірними дії відповідача по зменшенню в інтегрованій картці позивача переплати по авансовим внескам з податку на прибуток в сумі 12898177,00 грн.

Зобов'язано відповідача відобразити в інтегрованій картці позивача переплату по авансовим платежам з податку на прибуток в сумі 8009446,00 грн. станом на 01.09.2014 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що висновки викладені в рішенні суду не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать нормам матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просив скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12.11.2014 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем у 2013 році було перераховано до бюджету авансовий внесок із податку на прибуток в зв'язку з виплатою дивідендів в розмірі 18 910 893,16 грн.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) позивачем було сплачено авансові внески з податку на прибуток за узгодженим податковим зобов'язаннями у розмірі 14 551 148,00 грн.

За підсумками роботи за 2013 рік позивач задекларував податок на прибуток від діяльності, що не підлягає патентуванню (рядок 11 податкової декларації з податку на прибуток), в розмірі 10 079 099 грн.

При сплаті щомісячних авансових внесків з податку на прибуток в 2014 році позивач скористався правами, наданими платнику податків п. 57.1 ст.57 ПКУ, згідно з яким на суму сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів відповідно до п. 153.3 ст. 153 ПК України (в тому числі за наслідками попередніх звітних (податкових періодів) зменшується сума авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом.

Листом від 29.05.2014 року за №5503/10/28-09-20-03-41 відповідач за результатами звіряння підтвердив, що станом на 01.05.2014 року залишок на інтегрованій картці позивача переплати по авансовим внескам з податку на прибуток склав в сумі 12 898 177,00грн.

В 2014 році відповідач зарахував переплату в рахунок щомісячних авансових внесків з податку на прибуток, що підлягали сплаті.

У червні 2014 року відповідач, згідно з п.87.1 ст.87 ПК України, на підставі листа позивача від 19.06.2014 року №02/1579 переніс переплату по авансовим внескам з податку на прибуток на сплату податку на додану вартість в сумі 1 529 031грн.

16.07.2014 року відповідач направив позивачу податкову вимогу за №63-25 про те, що станом на 15.07.2014 року позивач має борг за узгодженими грошовими зобов'язаннями (авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств) в сумі 389 803,00грн.

30.07.2014 року позивачем для зарахування чергового авансового платежу з податку на прибуток за липень 2014 року було направлено до відповідачу заяву за №02/1951 про зарахування сум сплачених авансових внесків у зв'язку із виплатою дивідендів у зменшення сум щомісячних авансових внесків з податку на прибуток, що підлягають сплаті у 2014 році.

Листом від 31.07.2014 року за №7379/10/28-09-25-29 відповідач сповістив позивача про те, що станом на 31.07.2014 року заборгованість останнього з податків, зборів (обов'язкових платежів), що контролюються відповідачем, збільшилась на черговий авансовий платіж і склала 1229728,00 грн. і запропонував виділити ліквідне майно для складання акту опису майна.

Згідно довідки про стан розрахунків з бюджетом по авансовим внескам з податку на прибуток станом на 12.09.2014 року недоїмка позивача по сплаті даного податку склала 2 069 653,00грн.

Відповідно до акту звіряння розрахунків станом на 01.05.2014 року переплата за вищезазначеними платежами склала 12 898 177,00грн., а щомісячний авансовий внесок склав 839 925,00грн.

Не погодившись із податковою вимогою від 16.07.2014 року № 63-25, а також діями податкового органу, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що висновок відповідача про несплату узгоджених податкових зобов'язань та виникнення у зв'язку цим податкового боргу є неправомірними, оскільки авансові внески з податку на прибуток було сплачено позивачем у передбачений ПК України спосіб, інші податкові зобов'язання з податку на прибуток підприємств у позивача відсутні, а тому у відповідача були відсутні підстави, визначені п. 59.1 ст. 59 ПК України, для винесення податкової вимоги від 16.07.2014 № 63-25.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції на підставі такого.

Відповідно до пункту 1.1 статті 1 ПК України від 02.12.2010 року ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з пп. 153.3.2 ст. 153 ПК України крім випадків, передбачених підпунктом 153.3.5 цього пункту, емітент корпоративних прав, який приймає рішення про виплату дивідендів своїм акціонерам (власникам), нараховує та вносить до бюджету авансовий внесок із податку в розмірі ставки, встановленої пунктом 151.1 статті 151 цього Кодексу, нарахованої на суму дивідендів, що фактично виплачуються, без зменшення суми такої виплати на суму такого податку. Зазначений авансовий внесок вноситься до бюджету до/або одночасно з виплатою дивідендів.

Колегія суддів зазначає, що передбачений пп. 153.3.2 ст. 153 ПК України авансовий внесок з податку на прибуток підприємств був сплачений позивачем.

Також відповідно до пп. 153.3.3, 153.3.4 ст. 153 ПК України платник податку - емітент корпоративних прав, державне не корпоратизоване, казенне чи комунальне підприємство зменшує суму нарахованого податку звітного періоду на суму авансового внеску, попередньо сплаченого протягом такого звітного тріоду у зв'язку з нарахуванням дивідендів згідно з підпунктом 153.3.2 цього пункту.

У разі якщо сума авансового внеску, попередньо сплаченого протягом звітного періоду, перевищує суму податкових зобов'язань підприємства - емітента корпоративних прав за податком на прибуток такого звітного періоду, сума такого перевищення переноситься у зменшення податкових зобов'язань наступного податкового періоду, а при отриманні від'ємного значення об'єкта оподаткування такого наступного періоду

- на зменшення податкових зобов'язань майбутніх податкових періодів.

Як вбачається з матеріалів справи позивач при складанні податкової декларації з податку на прибуток за 2013 рік,з урахуванням уточнюючих податкових декларацій, відобразив суму авансового внеску з податку на прибуток, сплаченого при виплаті дивідендів, у розмірі 18910893 грн. (ряд. 13.5 додатку ЗП до декларації).

Колегія суддів зазначає, що оскільки розмір податку, що підлягає сплаті за результатами 2013 року, (ряд. 11 декларації) було нараховано позивачем у сумі 10079099 грн., тобто менше, ніж розмір авансового внеску з податку на прибуток, сплаченого при виплаті дивідендів, розмір податку відповідно до пп. 153.3.3 ст. 153 ПК України було зменшено на 10079099 грн. (ряд. 13.5.1 додатку ЗП до декларації).

Крім того, сума перевищення розміру авансового внеску, попередньо сплаченого протягом звітного періоду, над сумою податкових зобов'язань позивача за податком на прибуток такого звітного періоду, що склала 8831794 грн., була перенесена у зменшення податкових зобов'язань наступного податкового періоду (ряд. 13.5.2 додатку ЗП до декларації).

Згідно з абз. 4 п. 57.1 ст. 57 ПК України платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

Сума сплачених у 2013 році авансових внесків з податку на прибуток за 2013 рік склала 14551148 грн. та була відображена у податковій декларації за 2013 рік (ряд. 13.7 додатку ЗП до декларації).

Загальна сума, на яку зменшується податкове зобов'язання позивача з податку на прибуток за 2013 рік, склала 24630247 грн. (ряд. 13 декларації).

Відповідно, розмір податку, що підлягав сплаті позивачем за підсумком 2013 року, (ряд. 14 декларації) склав - 14551148 грн.

Відповідно до останнього абзацу п. 57.1. ст. 57 ПК України податкова декларація та розрахунок -щомісячних авансових внесків за базовий звітний (податковий) рік подаються протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

11.07.2014 року позивачем було подано у електронній формі уточнюючи податкові декларації з податку на прибуток підприємств за 2013 рік.

Пунктом 75.1, пп. 75.1.1 ст. 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.

Відповідно до п. 76.1 ст. 76 ПК України камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згідно з п. 2.1 Методичних рекомендацій щодо організації та проведення камеральних перевірок V податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця, затверджених наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.06.2013 №165, камеральна перевірка даних, заявлених у податковій звітності, проводиться протягом 30 календарних днів (якщо інше не передбачено Кодексом), що настають за граничним терміном отримання такої звітності.

Відповідно до пп. 2.5.1 цих Методичних рекомендацій за наслідками проведення камеральної перевірки складається (формується):

- у разі встановлення помилок (порушень) у податковій звітності або неподання (несвоєчасне подання) податкової звітності - Акт про результати камеральної перевірки;

- у разі відсутності помилок (порушень) у податковій звітності - до впровадження в промислову експлуатацію АС "Камеральна електронна перевірка" інспектор у тій частині перевіреної звітності, що заповнюється службовими особами Міндоходів, робить відмітку у графі "порушень (помилок) не виявлено" (якщо інше не визначено Кодексом), вказує дату проведення камеральної перевірки і ставить підпис; після впровадження в промислову експлуатацію АС "Камеральна електронна перевірка" складається (формується) Довідка про результати камеральної перевірки для платників податку, які надали декларацію в електронному виді з визначеною ІР-адресою.

Відповідно до пп. 2.5.2 Методичних рекомендацій до впровадження в промислову експлуатацію АС камеральна електронна перевірка" зазначений Акт роздруковується, підписується інспектором, який проводив перевірку, та направляється платнику податку поштою у порядку, передбаченому ст. 42 гл. 1, п. 58.3 ст. 58 гл. 4 р. II Кодексу.

Після впровадження у промислову експлуатацію АС "Камеральна електронна перевірка" по реєстру платників податку, які надали декларацію в електронному виді з визначеною IP-адресою та накладанням електронного цифрового підпису, проводиться електронна камеральна перевірка та формується Акт (Довідка) про результати камеральної перевірки. Зазначений Акт (Довідка) підписується посадовою особою Міндоходів з накладанням цифрового підпису та направляється платнику податку в електронному вигляді.

Колегія суддів зазначає, що акти про встановлення помилок (порушень) у податковій звітності з податку на прибуток позивача за 2013 рік податковим органом не складалися та не направлялися позивачеві, а також не ухвалювалося податкове повідомлення - рішення за спірним фактом.

Згідно з абз. 11 п. 57.1 ст. 57 ПК України у складі річної податкової декларації платником податку вдається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців, визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань.

У податковій декларації з податку на прибуток підприємств за 2013 рік позивачем було розраховано щомісячний авансовий внесок з податку (ряд. 23 декларації).

Відповідно до п. 87.1 ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Отже, зарахування наявних сум переплат з податку на прибуток підприємств у рахунок здійснення поточних платежів з цього податку здійснюється автоматично і не потребує окремої заяви платника податків.

Отже, колегія суддів вважає, що висновок відповідача про несплату узгоджених податкових зобов'язань та виникнення у зв'язку цим податкового боргу є необґрунтованим та неправомірними, оскільки авансові внески з податку на прибуток було сплачено позивачем у передбачений ПК України спосіб, інші податкові зобов'язання з податку на прибуток підприємств у позивача відсутні.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для ухвалення податкової вимоги від 16.07.2014 № 63-25, а тому погоджується з рішенням суду першої інстанції про скасування зазначеної вимоги, а також про визнання неправомірними дії відповідача по зменшенню в інтегрованій картці позивача переплати по авансовим внескам з податку на прибуток в сумі 12898177,00 грн. та про зобов'язання відповідача відобразити в інтегрованій картці позивача переплату по авансовим платежам з податку на прибуток в сумі 8 009 446,00 грн. станом на 01.09.2014 року.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 12.11.2014 року по справі №820/16651/14 відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача по справі.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12.11.2014р. по справі №820/16651/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Зеленський В.В.
Судді Пянова Я.В. Чалий І.С.
Повний текст ухвали виготовлений 26.01.2015 р.