Справа № 815/6492/14
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2015-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6492/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.

секретар судового засідання Борцова С.І.

за участю сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (за довіреністю);

від відповідача: Савецька Н.С. (за довіреністю);

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Любашівської об'єднаної Державної податкової інспекції ГУ Міндоходів в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 07.10.2014 року № в частині нарахування штрафних санкцій в розмірі 14450 грн., суд -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3) до Любашівської об'єднаної Державної податкової інспекції ГУ Міндоходів в Одеській області (далі - Любашівської ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області), в якому позивач просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 07.10.2014 р. № , прийняте Любашівською ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області, в частині застосування до ФОП ОСОБА_3 штрафних санкцій за порушення положень Податкового кодексу України та Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у розмірі 14450 грн.

У своєму позові позивач зазначив та представник позивача в судовому засіданні пояснив, що не згоден з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням з наступних підстав.

При застосуванні штрафних санкцій за незабезпечення зберігання фіскальних звітних чеків у книгах обліку розрахункових операцій та за незабезпечення щоденного друку на реєстраторах розрахункових операцій фіскальних звітних чеків Любашівська ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області виходила з того, що штраф у розмірі 340 грн., передбачений п. 4 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» встановлюється за кожен виявлений випадок порушення вимог п. 9 ст. 3 вищевказаного закону.

Проте, позивач вказує, що таке твердження відповідача суперечить Конституції України, положенням чинного законодавства та судовій практиці.

Таким чином, на думку позивача, незалежно від того, що при проведенні перевірки ФОП ОСОБА_3 було виявлено загалом 35 порушень вимог п. 9 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» до позивача повинна бути заснована лише одна фінансова санкція, передбачена п. 4 ст. 17 вищезазначеного закону.

Також позивач зауважила, що незабезпечення подання до органів доходів і зборів звітності, пов'язаної із застосуванням реєстратора розрахункових операцій по дротових або бездротових каналах зв'язку сталося не з її вини, що підтверджується постановою Савранського районного суду Одеської області.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги та обґрунтування адміністративного позову у повному обсязі і просив задовольнити адміністративний позов повністю.

Відповідач надав до суду заперечення (а.с.65-67), в яких зазначив, що фахівцями відділу контролю за проведенням розрахункових операцій управління податкового та митного аудиту ГУ Міндоходів в Одеській області на підставі направлень від 24.09.2014 р. № 619 та № 620, виданих ГУ Міндоходів в Одеській області, згідно пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України та відповідно до наказу ГУ Міндоходів в Одеській області від 12.09.2014 р. № 1238 проведена фактична перевірка ФОП ОСОБА_3 (ін. - НОМЕР_2) з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідно до закону, ліцензій патентів, свідоцтв, у т.ч. про виробництво та обіг підакцизних товарів.

В ході проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_3 встановлено порушення п. 7, п. 9 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: неподання до органів фіскальної служби інформації пов'язаної із застосуванням реєстратора розрахункових операцій по дротових або бездротових каналах зв'язку, незабезпечення щоденного друкування та зберігання фіскальних звітних чеків. За кожне таке порушення до позивача було застосовано фінансову санкцію всього на загальну суму 14790 грн. відповідно до п. 4 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Крім того, відповідач вказує, що листами ДПА України від 22.12.2008 р. № 26818/7/23-7017 та від 24.12.2009 р. № 13432/6/23-7015/1445 надано роз'яснення, що у разі встановлення факту невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку на реєстраторі розрахункових операцій, або його не зберігання в книзі обліку розрахункових операцій до суб'єкта господарювання застосовується фінансова санкція за кожне порушення згідно п. 4 ст. 17 вищевказаного закону.

На підставі вищенаведеного, відповідач вважає позовні вимоги ФОП ОСОБА_3 необґрунтованими.

У судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, посилаючись при цьому на доводи, викладені у наданих до суду запереченнях та поясненнях.

Суд, заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши доводи адміністративного позову, наявні матеріали справи та обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, встановив наступні факти та обставини.

На підставі ст. 20, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України та наказу про проведення фактичної перевірки від 12.09.2014 року № 1238 (а.с. 74) з метою здійснення контролю за дотриманням порядку щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв,у т.ч. свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) 26.09.2014 року фахівцями відділу контролю за проведенням розрахункових операцій управління податкового та митного аудиту ГУ Міндоходів в Одеській області на підставі направлень від 24.09.2014 р. № 619 та № 620 (а.с. 75-76), виданих ГУ Міндоходів в Одеській області, проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_3, за результатами якої складено акт про результати фактичної перевірки від 26.09.2014 р. (а.с.52-56).

Зазначеним актом встановлено порушення позивачем п. 7, п. 9 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: неподання до органів фіскальної служби інформації пов'язаної із застосуванням реєстратора розрахункових операцій по дротових або бездротових каналах зв'язку, незабезпечення щоденного друкування та зберігання фіскальних звітних чеків.

На підставі вищезазначеного висновку акту перевірки Любашівською ОДПІ ГУ Міндоходів прийнято податкове повідомлення-рішення від 07.10.2014 р. № (форма «С»), яким до ФОП ОСОБА_3 застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 14790 грн. (а.с.12), а саме:

Незабезпечення щоденного друку на реєстраторах розрахункових операцій фіскальних звітних чеків: 27 випадків *340 грн. = 9180 грн.;

Незабезпечення зберігання фіскальних звітних чеків в книгах обліку розрахункових операцій: 8 випадків * 340 грн. = 2720 грн.;

Незабезпечення подання до органів доходів і зборів звітності, пов'язаної із застосуванням реєстратора розрахункових операцій по дротових або бездротових каналах зв'язку: 17 випадків * 170 грн. = 2890 грн.

Разом: 9180,00 грн. + 2720,00 грн. + 2890,00 грн. = 14790,00 грн.

Позивач стверджує, що за вчинення порушень, про які йдеться у п. 4 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» відповідний податковий орган може застосовувати лише одну фінансову санкцію у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян незалежно від кількості випадків встановлених порушень, адже відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Так, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши пояснення сторін суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані щоденно друкувати на РРО (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Згідно з п. 4 вищевказаного Закону у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його незберігання в книзі обліку розрахункових операцій за рішенням відповідних органів державної податкової служби України до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз змісту цих норм дає підстави для висновку, що зазначена фінансова санкція встановлена за порушення суб'єктами підприємницької діяльності вимоги закону щоденно друкувати фіскальний звітний чек та зберігати його в книзі обліку розрахункових операцій.

З матеріалів справи вбачається, що фактичною перевіркою ФОП ОСОБА_3 виявлено незабезпечення щоденного друку на реєстраторах розрахункових операцій фіскальних звітних чеків - 27 випадків, за що передбачена відповідальність п. 4 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: фінансова санкція у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; незабезпечення зберігання фіскальних звітних чеків в книгах обліку розрахункових операцій - 8 випадків, за що передбачена відповідальність п. 4 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: фінансова санкція у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач ФОП ОСОБА_3 зазначені порушення не оскаржує, що підтверджується актом перевірки та наданими у судовими засіданні поясненнями.

Разом з тим, аналізуючи норми Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суд приходить до висновку, що за вчинення порушень, про які йдеться у пункті 4 зазначеного Закону, відповідний орган державної податкової служби України може застосувати лише одну фінансову санкцію у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян незалежно від кількості виявлених під час перевірки суб'єкта підприємницької діяльності, який здійснює розрахункові операції за товари (послуги), випадків невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку та/або його незберігання в книзі обліку розрахункових операцій.

Такої думки дотримується Верховний Суд України у низці постанов, а саме: від 16.04.2013 р. по справі № 21-89а13, від 17.12.2013 р. по справі № 21-442а13.

Так, у постанові від 16.04.2013 р. по справі № 21-89а13 Верховний Суд України зазначає, що не виконуючи протягом певного періоду обов'язок щодня друкувати фіскальний звітний чек, суб'єкт підприємницької діяльності вчиняє продовжуване порушення, а не зберігаючи цей чек у книзі обліку розрахункових операцій - триваюче.

Враховуючи, що згідно зі статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, за дії (бездіяльність), які у своїй сукупності складають єдине продовжуване чи триваюче правопорушення, за яке можливо притягнути до відповідальності лише один раз.

У постанові від 17.12.2013 р. по справі № 21-442а13 зазначено, що у постановах Верховного Суду України від 16 квітня та 4 червня 2013 року (№№ 21-89а13, 21-155а13) міститься висновок, згідно з яким за вчинення порушень, про які йдеться у пункті 4 статті 17 Закону № 265/95-ВР, відповідний податковий орган може застосувати лише одну фінансову санкцію у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян незалежно від кількості випадків невиконання щоденного друку фіскального звітного чека та/або його незберігання в книзі обліку розрахункових операцій, виявлених під час перевірки суб'єкта підприємницької діяльності, який здійснює розрахункові операції за товари (послуги).

Відповідно ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що до ФОП ОСОБА_3 повинно бути застосовано наступні штрафні санкції:

незабезпечення щоденного друку на реєстраторах розрахункових операцій фіскальних звітних чеків - 27 випадків = 340,00 грн.;

незабезпечення зберігання фіскальних звітних чеків в книгах обліку розрахункових операцій - 8 випадків = 340,00 грн.

Разом: 340,00 грн.+340,00 грн. = 680,00 грн.

Щодо незабезпечення подання ФОП ОСОБА_3 до органів доходів і зборів звітності, пов'язаної із застосуванням реєстратора розрахункових операцій по дротових або бездротових каналах зв'язку 02.01.2014 р., 03.01.2014 р., 04.01.2014 р., 05.01.2014 р., 06.01.2014 р., 07.01.2014 р., 08.01.2014 р., 09.01.2014 р., 10.01.2014 р., 11.01.2014 р., 12.03.2014 р., 19.03.2014 р., 25.03.2014 р., 28.03.2014 р., 24.05.2014 р., 09.08.2014 р. 24.08.2014 р., суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, при проведенні фактичної перевірки позивача 26.09.2014 р. було складено протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 29) відповідно до якого ФОП ОСОБА_3 притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП (порушення порядку проведення розрахунків).

Так, суд зазначає, що у матеріалах справи міститься наказ № 1 ФОП ОСОБА_3 «Про встановлення графіку роботи під час новорічних та різдвяних свят у 2014 р.», відповідно до якого встановлено неробочі дні у період з 01.01.2014 р. по 11.01.2014 р. у зв'язку зі святкуванням Нового року та Різдва Христова (а.с.32).

Судом також досліджено книгу обліку розрахункових операцій ФОП ОСОБА_3 № /1 (а.с. 33-40), з якої також вбачається, що підприємець у період з 01.01.2014 р. по 11.01.2014 р. не працювала.

Крім того, у матеріалах справи містяться акти технічного обстеження і ремонту РРО (а.с. 41-47), складені комісією у складі директора ТОВ «СМ» Осіпчука С.О., наладчика ОСОБА_5, відповідно до яких у ФОП ОСОБА_3 стався збій у роботі програмного забезпечення 12.03.2014 р., 19.03.2014 р., 25.03.2014 р., 28.03.2014 р., 24.05.2014 р., 09.08.2014 р. 24.08.2014 р. у результаті чого позивач не мала змоги подати до органів фіскальної служби звітності, пов'язаної із застосуванням РРО по дротових або бездротових каналах зв'язку.

Поряд з цим, крім зазначеного вище, у матеріалах справи міститься постанова Савранського районного суду Одеської області від 27.10.2014 р. по справі № 512/890/14-п (а.с. 30-31), матеріали якої надійшли від ГУ Міндоходів в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ФОП ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, якою ФОП ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 34,00 грн.

Також вказаною постановою встановлено, що в діях ФОП ОСОБА_3 щодо незабезпечення подання до органів доходів і зборів звітності, пов'язаної із застосуванням реєстратора розрахункових операцій по дротових або бездротових каналах зв'язку відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КУпАП, проте, в незабезпеченні щоденного друкування фіскальних звітних чеків на РРО та в незабезпеченні їх зберігання є вина, тому за вказане правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, що якої встановлено ці обставини.

Таким чином, за незабезпечення подання до органів доходів і зборів звітності, пов'язаної із застосуванням реєстратора розрахункових операцій по дротових або бездротових каналах зв'язку ФОП ОСОБА_3 вже притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що за вчинення порушень, про які йдеться у п. 4 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», відповідний орган державної податкової служби України може застосувати лише одну фінансову санкцію у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян незалежно від кількості виявлених під час перевірки суб'єкта підприємницької діяльності порушень, та з урахуванням постанови Савранського районного суду Одеської області від 27.10.2014 р. по справі № 512/890/14-п, позовні вимоги ФОП ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню, а саме в частині нарахування штрафних санкцій у розмірі 14110,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 9, 11, 69-72, 86, 158-163, 167, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення від 07.10.2014 року № в частині нарахування штрафних санкцій у розмірі 14110,00 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений та підписаний суддею 26 січня 2015 року.

Суддя П.П. Марин