Справа № 348/997/14-а
Суддя: Гінда О.М.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 р. № 876/6002/14
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 2 червня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання до вчинення дій, -

встановив:

23.04.2014 позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача - УПФУ в Надвірнянському районі Івано-Франківської області в якому просив визнати неправомірною відмову відповідача в перерахунку пенсії та зобов'язати відповідача зарахувати в пільговому обчисленні (1 рік за рік і 6 місяців) період роботи позивача з 29.07.1980 по 21.10.1992, як трудовий стаж в місцевостях прирівняних до Крайньої Півночі, а також провести перерахунок і виплату пенсії з листопада 2013 року. Також позивач просив стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 500 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він перебуває на пенсійному обліку у відповідача та з листопада 2013 року отримує пенсію за віком. Однак, під час призначення пенсії Пенсійним органом не було враховано в пільговому обчисленні роботу позивача в місцевостях прирівняних до Крайньої Півночі за період з 29.07.1980 по 21.10.1992. Відповідно до законодавства, стаж роботи на Крайній Півночі рахувався в одинарному розмірі, але давав право на призначення пенсії на пільгових умовах. Оскільки у його трудовій книжці є записи про роботу в районах Крайньої Півночі, то він має право на перерахунок його пільгового обчислення страхового стажу як працюючого в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі. Однак, на його звернення йому в цьому відмовлено з підстав, що обов'язковою умовою для надання пільг та користування пільгами є укладення строкового трудового договору. Вважає, що законодавством не передбачено обов'язковість наявності строкового трудового договору, оскільки факт трудових відносин підтверджується записами у трудовій книжці.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 02.06.2014 позов задоволено частково. Визнано неправомірною відмову у перерахунку пенсії. Зобов'язано УПФУ в Надвірнянському районі Івано-Франківської області зарахувати в пільговому обчисленні ОСОБА_1 період роботи з 29.07.1980 по 21.10.1992, як трудовий стаж, вироблений в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, зарахувавши один рік роботи за один рік і шість місяців, а також здійснити перерахунок пенсії з 01.11.2013, з урахуванням пільгового обчислення стажу. У решті позовних вимог відмовлено.

Із цією постановою не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з порушенням норм матеріального права, а тому просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою позов залишити без задоволення. В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що позивач працював вахтово-експедиційним методом, а тому пільги щодо обчислення його трудового стажу на нього не поширюються.

Особи, які беруть участь у справі у судове засіданні не прибули, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення повісток, а тому у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, апеляційний розгляд справи проведено у порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи та обговорив підстави і межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може.

Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позову, оскільки з матеріалів справи встановлено, що позивач працював в Івано-Франківському управлінні бурових робіт з 29.07.1980 по 21.10.1992 вахтово-експедиційним методом в місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі на посаді слюсара-ремонтника, старшого інженера, механіка під час виконання підприємством робіт в Ханти-Мансійському автономному окрузі Тюменської області, що підтверджується записами у трудовій книжці, довідкою, виданою Прикарпатським управлінням бурових робіт № 10-461 від 08.04.2014, яка уточнює особливий характер праці чи умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії і яка підтверджує постійну зайнятість на пільговій роботі, а також поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які ствердили що працювали разом з позивачем у вказані ним періоди в Західному Сибіру РФ, про що також подали суду копії своїх трудових книжок. При цьому, суд першої інстанції вказав, що наявність трудового договору не є виключною та єдиною підставою для пільгового обчислення страхового стажу. На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у частині визнання протиправними дій, а також зобов'язання зарахувати стаж у пільговому обчисленні та провести перерахунок і виплату пенсії.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (далі - Указ), Постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (далі - Постанова), Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

При цьому, слід звернути увагу, що пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами (абз.3 п.5 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV).

Відповідно до пп. «б» п.7 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, за період роботи до 01.01.1991 на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Відтак, із системного аналізу наведених норм права випливає, що трудовий договір є не єдиним документом, який може підтверджувати роботу в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, записи у трудовій книжці є основним підтвердженням про укладення трудових договорів у місцевостях прирівняних до Крайньої Півночі та тільки за їх відсутності, необхідним є доведення пільг шляхом надання трудового договору або уточнюючої довідки.

У трудовій книжці позивача наявні усі необхідні записи про його роботу в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, а саме: з 29.07.1980 по 21.10.1992 позивач вахтово-експедиційним методом працював у місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі на посаді слюсара-ремонтника, старшого інженера, механіка під час виконання підприємством робіт в Ханти-Мансійському автономному окрузі Тюменської області.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року № 1029 Ханти-Мансійський округ відноситься до місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі, Ямало-Немецький автономний округ Тюменської області відноситься до районів Крайньої Півночі.

Записи у трудовій книжці позивача підтверджується також довідкою, виданою Прикарпатським управлінням бурових робіт № 10-461 від 08.04.2014, яка уточнює особливий характер праці чи умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії і яка підтверджує постійну зайнятість на пільговій роботі.

Крім того, у матеріалах справи наявна копія довідки про заробітну плату позивача від 08.08.2008 № 11-695, з якої вбачається, що у заробіток позивача був включений районний коефіцієнт, який виплачувався, зокрема, за роботу у місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі.

Судом апеляційної інстанції з метою офіційного з'ясування обставин, що мають значення для справи вжито заходів щодо витребування доказів у Прикарпатського управління бурових робіт ПАТ «Укрнафта», а саме належним чином завірених копій наказів по особовому складу за 1980-1992 роки на підставі яких видано довідку від 08.04.2014 № 10-461.

З надісланих листом від 24.12.2014 № 10-2168 на вимогу суду Прикарпатським управлінням бурових робіт ПАТ «Укрнафта» копій наказів вбачається, що згідно наказу від 05.08.1980 № 628/к ОСОБА_1 з 29.07.1980 прийнято слюсарем-ремонтником 5 розряду в ПРЦ бурового управління БПО в Західному Сибіру для роботи в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі вахтово-експедиційним методом. Згідно наказів від 28.07.1982 № 174/к, від 26.10.1984 № 243/к, від 29.08.1986 № 361-к, 17.11.1988 № 418-к, від 24.09.1990 № 304-к позивачу виплачувалась надбавка, як працівнику, який відпрацював 365 календарних днів в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі вахтово-експедиційним методом. Згідно наказу від 05.10.1992 № 853 позивача звільнено на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України, у звязку з переведенням в Надвірнянське УБР.

Факт роботи позивача за вказаний період в місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі підтверджується також поясненнями допитаних в судовому засіданні суду першої інстанції свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, які пояснили, що працювали разом з позивачем у вказані ним періоди в Західному Сибіру РФ, що підтверджується їхніми трудовими книжками, копії яких наявні у справі.

Наявність права на пільгове обчислення стажу роботи здобутого вказаними свідками в місцевостях Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі підтверджується відповідними судовими рішеннями.

Так, постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області 14.02.2012 по справі № 2а-6908/11, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2013 № 141092/12/9104 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.02.2014 № К/800/54770/13, зобов'язано УПФУ в Надвірнянському районі Івано-Франківської області зарахувати в пільговому обчисленні ОСОБА_3 період роботи з 20.07.1979 по 28.02.1985 та за період з 11.07.1990 по 01.12.1994 як трудовий стаж, вироблений в районах Крайньої Півночі, зарахувавши один рік роботи за один рік шість місяців.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14.02.2012 № 2а-6943/11, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2013 № 9104/141108/12, зобов'язано УПФУ в Надвірнянському районі Івано-Франківської області зарахувати в пільговому обчисленні період роботи ОСОБА_4 з 10.10.1977 по 20.04.1983 та з 17.05.1983 по 04.12.1992, як трудовий стаж, вироблений в районах Крайньої Півночі та районах прирівняних до районів Крайньої Півночі, зарахувавши один рік роботи за один рік шість місяців. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.10.2013 № К/800/51699/13 на підставі п. 5 ч. 5 ст. 214 КАС України відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою УПФУ в Надвірнянському районі Івано-Франківської області на вказані рішення судів першої та апеляційної інстанцій.

Підпунктом «д» п. 5 Указу передбачено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Пунктом 3 Постанови визначено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 року зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 року - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Таким чином, враховуючи відомості трудової книжки позивача, уточнюючої довідки, довідки про заробітну плату, наказів по особовому складу та пояснення свідків, що підтверджують стаж роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, є достатні підстави для зарахування йому до пільгового трудового стажу періоди роботи з 29.07.1980 по 21.10.1992 з розрахунку за кожний рік - один рік і шість місяців.

Посилання ж відповідача на те, що пільги, встановлені вказаними нормативними актами, не розповсюджуються на позивача, оскільки останній не надав укладених з роботодавцем строкових трудових договорів є безпідставними, так як факт укладання трудового договору з роботодавцем підтверджується записами у трудовій книжці, що згідно із п.5 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону №1058-IV є достатніми документами для перерахунку пенсії.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Щодо стягнення моральної шкоди, то у цій частині рішення суду першої інстанції не переглядається, оскільки позивачем, якому у задоволенні цієї вимоги відмовлено, у апеляційному порядку рішення суду не оскаржено.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано частково задовольнив позовні вимоги, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування оскарженої постанови, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області - залишити без задоволення, а постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 2 червня 2014 року у справі № 348/997/14-а (2а/348/74/14) - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу протягом двадцяти днів, після набрання нею законної сили, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: В.Я. Качмар

В.В. Ніколін