Справа № 825/2707/14
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/2707/14 Головуючий у 1-й інстанції: Непочатих В.О.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 січня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Вівдиченко Т.Р.

Суддів: Бєлової Л.В.

Гром Л.М.

За участю секретаря: Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області, третя особа: Міністерство фінансів України, Державна казначейська служба України про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області, третя особа: Міністерство фінансів України, Державна казначейська служба України про визнання бездіяльності протиправною; - зобов'язання здійснити нарахування та виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2013 рік у розмірі середньомісячної заробітної плати, відповідно до наказу голови Чернігівського районного суду від 11 грудня 2013 року, стягнення коштів.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2014 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_3 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2013 рік. Зобов'язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2013 рік у розмірі середньомісячної заробітної плати відповідно до наказу голови Чернігівського районного суду Чернігівської області № 02-07/100 від 11 грудня 2013 року. В решті позову - відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, з 22 вересня 2008 року ОСОБА_3 працює на посаді секретаря судових засідань в Чернігівському районному суді Чернігівської області.

11 грудня 2013 року головою Чернігівського районного суду Чернігівської області було видано наказ № 02-07/100 про надання матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань працівникам апарату Чернігівського районного суду Чернігівської області та направлено до відповідача для здійснення відповідних нарахувань і виплат.

У зв'язку з невиконанням даного наказу, 30 липня 2014 позивач звернулась до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області з заявою, в якій просила повідомити підстави нездійснення нарахування та виплати матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2013 рік.

Листом від 04 серпня 2014 року № 03-32/887/14 Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області повідомило позивача про те, що асигнувань на виплату матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань для працівників апарату суду кошторисом не передбачено.

Не погоджуючись з відмовою відповідача виплатити зазначену матеріальну допомогу, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Так, приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову частково, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що наказ голови Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11 грудня 2013 року № 02-07/100 не оскаржений та не скасований, а тому підлягає виконанню.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 33 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723, державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

В силу ст. 143 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VI, суди загальної юрисдикції фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" керівникам органів, зазначених у пункті 1 цієї постанови, надано право у межах затвердженого фонду оплати праці надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області від 10 січня 2012 № 12 затверджено Положення про порядок преміювання та надання матеріальної допомоги працівникам районних та міськрайонних судів області.

Згідно даного Положення № 12, матеріальна допомога проводиться за рахунок коштів державного бюджету в межах затверджених видатків на оплату праці на відповідний бюджетний рік. Законом України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" додатком № 8 на оплату праці для Чернігівського районного суду Чернігівської області з бюджету виділено кошти в розмірі 1618,7 тис. грн., що становить 59% від потреби в розмірі 2735,5 тис. грн., що підтверджується розрахунком фонду оплати праці на 2013 рік.

07 жовтня 2013 року Чернігівський районний суд Чернігівської області звернувся до Заступника начальника Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області із листом (вих. 01-56/478), в якому просив надати інформацію про те, чи передбачена на 2013 рік фондом оплати праці виплата працівникам суду матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Листом від 18 жовтня 2013 року відповідачем надано відповідь (вих. №03-32/1071/13) про відсутність кошторисних призначень для виплати працівникам суду матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, через що, розмір асигнувань кошторису на оплату праці в 2013 році дав можливість здійснити виплату лише обов'язкові складових заробітної плати.

Тобто, з урахуванням розміру асигнувань кошторису на оплату праці у 2013 році існувала можливість здійснити виплату лише обов'язкових складових заробітної плати. При цьому, кошти для виплати допомоги на вирішення соціально-побутових питань відсутні.

Крім того, згідно п. 5 Положення про порядок преміювання та надання матеріальної допомоги працівникам районних та міськрайонних судів області, затвердженого наказом Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області від 10 січня 2012 року № 12, до 25-го числа поточного місяця відділ планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності розраховує розмір премії виходячи із загальної суми, що може бути спрямована на преміювання по наслідках роботи та подає головам судів та керівникам апаратів пропозиції щодо преміювання працівників апарату судів. На підставі внесених пропозицій керівники апаратів судів готують наказ і подають на підпис голові суду на виплату премій працівникам апарату суду.

Відповідно до п.п. 11 п. 13 Типового положення про бухгалтерську службу бюджетної установи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 січня 2011 року № 59, головний бухгалтер погоджує документи, пов'язані з витрачанням фонду заробітної плати, встановленням посадових окладів і надбавок працівникам.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів зазначає, що будь-яке подання на преміювання має бути погоджено з керівником бухгалтерської служби територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області.

При цьому, докази погодження на преміювання з керівником бухгалтерської служби територіального управління ДСА України у Чернігівській області в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в даному випадку ТУ ДСА України у Чернігівській області не було допущено протиправної бездіяльності щодо ненарахування та невиплати позивачу матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2013 рік.

Крім того, до суду апеляційної інстанції відповідачем подано копію наказу ОСОБА_3 Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09 жовтня 2014 року № 02-07/102 «Про скасування наказу про надання матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань № 01-07/100» від 11 грудня 2013 року.

Аналізуючи обставини справи та норми законодавства, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3, а тому рішення суду підлягає скасуванню із винесенням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області задовольнити.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2014 року скасувати та прийняти нове рішення.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.

Повний текст постанови виготовлено 27.01.2015 року.

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.