Справа № 2а/0270/2101/11
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2014 року м. Київ К/9991/56031/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі: Карася О.В. (головуючого), Голубєвої Г.К., Рибченка А.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Вінниці на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 02.06.2011 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10.08.2011 у справі № 2а/0270/2101/11

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Вінницька обласна друкарня"

до Державної податкової інспекції у м. Вінниці

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство звернулась до суду з позовом до Державної податкової інспекції про визнання протиправним та скасування рішення від 25.03.2011 № , яким позивачеві визначено штрафні (фінансові) санкції у сумі 618,27 грн. за порушення вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг". Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю з боку позивача порушень вимог названого Закону.

Постановою суду першої інстанції, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду, позовні вимоги задоволено, визнано протиправним та скасовано оскаржуване рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Не погодившись із судовими рішеннями, відповідач до Вищого адміністративного суду України подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить зазначені судові рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді, перевіривши повноту встановлених обставин справи та правильність їх юридичної оцінки судами, Вищий адміністративний суд України не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Судами встановлено, що фактичною підставою для нарахування Товариству фінансових санкцій слугував висновок фахівців державного податкового органу, викладений у акті перевірки від 12.03.2011 про порушення позивачем вимог п. 1 та п. 2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі - Закон № 265/95-ВР), що полягало у проведенні розрахункової операції в безготівковій формі без застосування реєстратора розрахункових операцій (РРО) та невидачі розрахункового документа встановленої форми.

На підставі вказаного акту перевірки та п. 1 ст. 17 Закону № 265/95-ВР відповідачем прийнято оспорюване позивачем рішення.

Задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій виходили з того, що оскільки розрахунок за товар було здійснено у безготівковій формі через банківську установу, то відповідно висновки контролюючого органу про порушення позивачем вимог п. 1 та п. 2 ст. 3 Закону № 265/95-ВР є безпідставним.

Так, відповідно до ст. 2 Закону № 265/95-ВР розрахункова операція - це приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Порядок проведення розрахунків визначено ст. 3 Закону № 265/95-ВР, відповідно до якої суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, чеків, жетонів тощо), при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Відповідальність за невиконання зазначених обов'язків передбачено п. 1 ст. 17 Закону № 265/95-ВР у вигляді фінансових санкцій за вчинене вперше вказаних порушень у розмірі 1 гривні, вчинене вдруге - 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг), а за кожне наступне вчинене порушення - у п'ятикратному розмірі вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлених судами обставин, на виконання Договору купівлі-продажу продукції від 23.02.20011 № 5, укладеного між позивачем (продавець) та КП Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" (покупець), було здійснено продаж товарів, розрахунок за які здійснено в безготівковій формі через установу банку, шляхом перерахування суми коштів з рахунків покупця на рахунки позивача, що підтверджується, зокрема, видатковими накладними від 12.03.2011 № РН-0000761 на суму 34,50 грн. та № РН-0000762 на суму 617,27 грн. та випискою з особового рахунку платника.

Таким чином, зважаючи на вищезазначені норми та встановлені обставини справи, а також з урахуванням п. 2 ст. 9 Закону № 265/95-ВР, яким визначено, що реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при виконанні усіх банківських операцій (крім операцій з купівлі-продажу іноземної валюти), колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з обґрунтованими висновками судів попередніх інстанцій про безпідставність висновків про порушення позивачем вимог ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а відтак і про відсутність у податкового органу правових підстав для притягнення Товариства до відповідальності, встановленої ст. 17 вказаного Закону, за проведення розрахункових операцій без застосування РРО та невидачі розрахункового документа встановленої форми.

За таких обставин переглянуті судові рішення першої та апеляційної інстанцій у справі відповідають приписам чинного законодавства, а доводи касаційної скарги визнаються непереконливими.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Вінниці відхилити.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 02.06.2011 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10.08.2011 у справі № 2а/0270/2101/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді Г.К. Голубєва

А.О. Рибченко