Справа № 804/18330/14
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Царікової О.В.,
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з єдиного соціального внеску у сумі 4314, 98 грн.,
07.11.2014 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по єдиному соціальному внеску в сумі 4314,98 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 знаходиться на обліку у Верхньодніпровській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, є платником єдиного податку та відповідно до положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI, є платником єдиного соціального внеску. У зв'язку з несплатою такого внеску у відповідача наявна заборгованість у розмірі 4314, 98 грн.
Відповідач у судове засідання 09.12.2014 теж не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений судом, що підтверджується його підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення від 18.11.2014. Будь - які клопотання, заяви від відповідача до суду не надходили, відсутні також і заперечення відповідача проти адміністративного позову.
Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін у порядку письмового провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
В матеріалах справи наявна заява Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про застосування спрощеної системи оподаткування від 17.01.2012 (вх. № 605/10), відповідно до якої відповідачем обрана спрощена система оподаткування з 01.01.2012, ІІ групи зі ставкою єдиного податку у розмірі 12 % від мінімальної заробітної плати.
Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI ( далі - Закон).
Згідно ч. 1 ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Згідно пункту 4 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є фізичні особи, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону, відповідач як платник єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
За змістом абз. 3 п. 8 ст. 9 Закону, фізичні особи - підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.
Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону, єдиний внесок для платників, зазначених у п. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пунктами 2 та 3 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.
Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем, заборгованість відповідача має наступну структуру: не сплачено єдиний внесок, всього у сумі 3858,67 грн. та 249,00 грн.; штрафні санкції у сумі 175,95 грн. і пеня у розмірі 31,36 грн., загалом 4314,98 грн.
Суд відмічає, що відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону, рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами; положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею; суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів (ч. ч. 2, 3 ст. 25 Закону).
Приписами ч. 10 ст. 25 Закону, визначено, що на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу, положеннями ч. 11 ст. 25 Закону визначено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції, зокрема за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.
Крім того, згідно з ч. 4 ст. 25 Закону, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату; вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом; платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.
На виконання вищенаведених положень норм чинного законодавства, позивачем було сформовано та направлено платнику вимогу про сплату заборгованості від 21.11.2013 № Ф - 38 на суму 4314,98 грн., яка отримана відповідачем 21.11.2013, що підтверджується підписом останньої на корінці вимоги, належним чином засвідчена копії якої міститься в матеріалах справи.
Відповідно до ч. 12 ст. 9 Закону України № 2464-VI, єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.
Відповідно до абз. 9 ч. 4 ст. 25 Закону, у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки. У випадках, зазначених в абзаці дев'ятому цієї частини, орган доходів і зборів також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. (абз. 10 ч. 4 ст. 25 Закону).
Враховуючи все вищенаведене та беручи до уваги, що відповідач заперечень проти позову та доказів про сплату заборгованості з єдиного внеску у розмірі 4314,98 грн. або доказів оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) від від 21.11.2013 № Ф -38 на суму 4314, 98 грн. не надав, суд доходить до висновку, що позовна вимога про стягнення коштів є обґрунтованою, відповідає дійсним обставинам та матеріалам справи, внаслідок чого підлягає задоволенню.
Судові витрати, відповідно до частини 4 статті 94 КАС України, з відповідача не стягуються.
Керуючись ст. ст. 86, 94, 122, 128, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд,
Адміністративний позов Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з єдиного соціального внеску у сумі 4314, 98 грн. задовольнити повністю.
Стягнути кошти з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1; АДРЕСА_1; АДРЕСА_2) в рахунок погашення суми боргу з єдиного соціального внеску в розмірі 4314 (чотири тисячі триста чотирнадцять) грн. 83 коп.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Царікова