Справа № 823/3948/14
Суддя: В.І. Коваленко
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року справа № 823/3948/14

15 год. 31 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Коваленка В.І.,

за участю секретаря - Савости С.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Терещенка С.М. за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міндоходів у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Міндоходів у Черкаській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій Головного управління Міндоходів у Черкаській області №15/2302 від 15.10.2013р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що працівниками відділу кримінальної міліції у справах дітей Драбівського РВ УМВС України в Черкаській області проводились оперативно-профілактичні заходи по виявленню фактів реалізації неповнолітнім напоїв та тютюнових виробів в закладах роздрібної торгівлі. В ході проведення вказаних заходів встановлено, що 16.08.2013р., продавець магазину-кафе «ІНФОРМАЦІЯ_5», що розташований: АДРЕСА_1, ОСОБА_3 реалізувала одну пачку цигарок з фільтром «Прилуки» особі, яка не досягла 18 років - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. За результатами проведеної перевірки лейтенантом міліції Козачком О.В. складено протокол про адміністративне правопорушення від 16.08.2013р. №04000702 та відібрано пояснення від неповнолітньої. Нехайківською сільською радою Драбівського району Черкаської області винесено постанову від 22.08.2013 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. на продавця: ОСОБА_3, яка скасована 9 січня 2014 року, згідно постанови Драбівського районного суду Черкаської області. Позивач вважає, що вину продавця ОСОБА_3 не доведено через ряд допущених помилок у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: не додано документу, який встановлює особу якій продано цигарки, не зазначено і не додано пояснень свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, на думку позивача рішення відповідача є незаконним, а тому позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач подав заперечення проти адміністративного позову, в яких зазначив, що факт продажу неповнолітній особі цигарок повністю підтверджується матеріалами перевірки Драбівського РВ УМВС України в Черкаській області. Оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій №15/2302 від 15.10.2013р. було предметом розгляду в адміністративній справі №823/80/14 за позовом ГУ Міндоходів у Черкаській області до ФОП ОСОБА_1 про стягнення фінансових санкцій. В судовому засіданні 05.02.2014р. ФОП ОСОБА_1 підтвердив факт продажу продавцем магазину - кафе «ІНФОРМАЦІЯ_5» пачки цигарок особі яка не досягла 18 років. Даний факт підтверджено постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 05.02.2014 року №823/80/14, яка набрала законної сили.

За вказаних обставин відповідач вважає, що позов задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив, з підстав, викладених у запереченнях на адміністративний позов.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, повно, всебічно, обєктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов до такого висновку.

Згідно відомостей, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1, зареєстрований як фізична особа-підприємець з 27.04.2011р., ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Як встановлено судом, працівниками відділу кримінальної міліції у справах дітей Драбівського РВ УМВС України в Черкаській області проводились оперативно-профілактичні заходи по виявленню фактів реалізації неповнолітнім алкогольних напоїв та тютюнових виробів в закладах роздрібної торгівлі. В ході проведення вказаних заходів встановлено, що 16.08.2013р., продавцем магазину-кафе «ІНФОРМАЦІЯ_5», що розташований за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає: АДРЕСА_2) реалізовано одну пачку цигарок з фільтром «Прилуки» особі, яка не досягла 18 років, а саме: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. За висновком перевірки позивачем порушено вимоги статті 153 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме: продаж особі, що не досягла 18 років тютюнових виробів.

За результатами проведеної перевірки лейтенантом міліції Козачком О.В. складено протокол про адміністративне правопорушення від 16.08.2013 року №04000702 та відібрано пояснення від неповнолітньої, що підтверджують факт реалізації однієї пачки цигарок з фільтром «Прилуки» особі, яка не досягла 18 років. ОСОБА_3 від надання пояснень відмовилась. Нехайківською сільською радою Драбівського району Черкаської області винесено постанову від 22.08.2013р. про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. на продавця ОСОБА_3

Згідно відомостей, які містяться в матеріалах справи, на підставі наведених матеріалів рішенням Головного управління Міндоходів у Черкаській області № 15/2302 від 15 жовтня 2013 року до позивача застосовано штраф у розмірі 6800 грн. та зобов'язано його сплатити в установленому законодавством порядку згідно з абзацу 8 частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

В подальшому, на підставі подання начальника Драбівського РВ УМВС України в Черкаській області, направленого начальнику регіонального управління контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів ДПС у Черкаській області про позбавлення позивача ліцензії на реалізацію населенню тютюнових виробів, розпорядженням Головного управління Міндоходів у Черкаській області №10513/23-00-21-0305 від 18 жовтня 2013 року анульовано ліцензію позивача на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами.

При вирішенні спору, суд враховує, що згідно частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Встановлюючи в судовому засіданні повноваження відповідача на прийняття спірного рішення, суд виходить з такого.

Статтею 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року № 481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР) встановлено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної Законами України.

Відповідно до статті 17 Закону №481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством. До суб'єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів.

Постановою Кабінету Міністрів України № 790 від 02.06.2003 року затверджено Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону №481/95-ВР.

Відповідно до пункту 5 Порядку застосування фінансових санкцій підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Пунктом 6 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачено, що рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку приймаються керівником, а у разі відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом - сирцем виноградним, спиртом - сирцем плодовим алкогольними напоями і тютюновими виробами.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів» від 20.03.2013 року №229 постановлено утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства доходів і зборів, реорганізувавши шляхом приєднання до відповідних територіальних органів Міністерства доходів і зборів територіальні органи Державної податкової служби та Державної митної служби.

Згідно вказаної постанови державна податкова служба у Черкаській області та регіональне управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПС у Черкаській області реорганізуються шляхом приєднання до Головного управління Міндоходів у Черкаській області, яке являється правонаступником останніх.

Отже, з наведених законодавчих норм вбачається, що заступник начальника ГУ Міндоходів у Черкаській області Шпундра П.П. мав достатній обсяг повноважень для застосування до позивача штрафу за продаж неповнолітній особі тютюнових виробів на підставі матеріалів Драбівського РВ УМВС України в Черкаській області.

Встановлюючи в судовому засіданні обставини правомірності прийняття спірного рішення, судом досліджено відомості, які містяться в постанові Драбівського районного суду Черкаської області від 09.01.2014р. у справі №692/1637/13-а за позовом ОСОБА_3 до Нехайківської сільської ради про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Вказаною постановою скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення від 22.08.2013р., винесену адміністративною комісією Нехайківської сільської ради про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за продаж особі, яка не досягла 18 років цигарок, а справу направлено на новий розгляд. Постанова суду набрала законної сили 09.01.2014р.

Суд звертає увагу, що вказане рішення суду не є преюдиційним по відношенню до даної справи, оскільки не містить відомостей про спростування факту продажу неповнолітній особі цигарок, а тому суд відхиляє посилання позивача на ту обставину, що вказана постанова є підставою для скасування спірного рішення відповідача.

Суд також вважає безпідставними доводи позивача щодо відсутності доказів, які вказують на вік особи, якій продано тютюнові вироби так як в матеріалах вищевказаної справи про адміністративне правопорушення наявна копія свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_2.

Щодо посилань позивача на відсутність свідків виявленого порушення, суд звертає увагу на ту обставину, що ОСОБА_4 в наданих письмових поясненнях підтвердила факт купівлі цигарок продавцем магазину-кафе «ІНФОРМАЦІЯ_5». При цьому, суд зазначає, що відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення відомостей про свідків правопорушення не є підставою для звільнення позивача від відповідальності, оскільки наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності підтверджують факт порушення.

В силу положень частини 1 статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року № 481/95-ВР встановлено заборону продажу тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

За частиною 3 статті 15-3 вказаного Закону продавець тютюнових виробів зобов'язаний отримати у покупця, який тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18- річного віку.

Абзацом восьмим частини 2 статті 17 Закону №481/95-ВР передбачено, що за порушення вимог статті 15-3 цього ж Закону до суб'єкта господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в сумі 6800 грн.

Системний аналіз зазначених вище правових норм дає суду підстави для висновку щодо запровадження в імперативній формі заборони на продаж тютюнових виробів особам, які не досягли 18-ти років.

Отже, встановлений обов'язок щодо отримання документів, які підтверджують вік покупця повинен спонукати суб'єкта господарювання дотримуватися відповідного рівня обачності, який би унеможливлював порушення чітко визначеної заборони продавати неповнолітній особі зазначену продукцію. Відсутність у продавця сумніву щодо віку покупця та продаж у зв'язку з цим забороненого товару неповнолітній особі не може бути підставою звільнення суб'єкта господарювання від відповідальності.

Вказана правова позиція міститься в міститься у постанові Верховного Суду України від 26 березня 2013 року № 21-48а13.

Відповідно до частини 2 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Статтею 244-2 КАС України визначено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Таким чином, в ході судового розгляду справи не знайшли свого підтвердження посилання позивача про незаконність рішенням Головного управління Міндоходів у Черкаській області № 15/2302 від 15 жовтня 2013 року. При цьому, відповідачем доведено законність вказаного рішення.

В силу положень частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд не знаходить підстав для задоволення адміністративного позову.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає, що згідно частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру встановлюється ставка судового збору 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16 січня 2014 року № 719-VII установлено на 2014 рік мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 1218 гривень.

Тобто, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору становить 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше ніж 182 грн. 70 коп. та не більше ніж 487 грн. 20 коп.

Решта суми стягується пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Сума нарахованих позивачу спірним рішенням штрафних санкцій становить 6 800 грн. Звідси загальна сума судового збору, яка підлягає стягненню у зв'язку з відмовою в задоволенні позову становить 1 827 грн. Оскільки позивачем сплачено судовий збір у сумі 182 грн. 70 коп., тому до стягнення підлягає 1 644 грн. 30 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 11, 14, 70, 71, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Міндоходів у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій, відмовити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, до Державного бюджету України 1 644 (одну тисячу шістсот сорок чотири) грн. 30 коп. судового збору.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строки та порядку передбаченому статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Коваленко

Повний текст постанови виготовлено 26.01.2015р.