Справа № 826/19640/14
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 січня 2015 року 14:51 № 826/19640/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Гарника К.Ю., при секретарі судового засіданні Непомнящій О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАНРОК"
до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Сканрок» (далі по тексту - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач) в якому просить визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення від 28 листопада 2014 року № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2014 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/19640/14, закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 22 січня 2015 року.

У судовому засіданні 22 січня 2015 року представник позивача підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його. Представник відповідача заперечив проти позовних вимог.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що згідно наказу від 29 жовтня 2014 року № 2311, на підставі підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України Державною податковою інспекцією у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Сканрок» щодо документального підтвердження господарських відносин із ТОВ «Юелка Бест Компані» (код 36287231) їх реальності та повноти відображення в обліку за липень 2014 року, за результатом якої складено акт перевірки від 14 листопада 2014 року № 5677/26-58-22-04-18/35965995.

Як висновок проведеної перевірки встановлено порушення пунктів 198.3, 198.6 статті 198, пункту 185.1 статті 185, пункту 188.1 статті 188, пункту 187.1 статті 187, пунктів 201.4, 201.6, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість на загальну суму 144583,00 грн. за липень 2014 року.

За результатом розгляду, заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю «Сканрок» від 21 листопада 2014 року залишені без задоволення, висновки акту перевірки від 14 листопада 2014 року № 5677/26-58-22-04-18/35965995 - без змін.

Податковим повідомленням - рішенням Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 28 листопада 2014 року № Товариству з обмеженою відповідальністю «Сканрок» збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на суму 180729,00 грн., в тому числі: за основним платежем - 144583,00 грн., за штрафними санкціями - 36146,00 грн.

Позивач не погоджується з висновками Акта перевірки та прийнятими на його підставі податковим повідомленням - рішенням та податковою вимогою й мотивує позовні вимоги тим, що відповідачем не наведено жодного доказу на підтвердження нереальності господарських відносин між ним та ТОВ «Юелка Бест Компані».

Заперечення відповідача, співпадають з висновками акта від 14 листопада 2014 року № 5677/26-58-22-04-18/35965995.

Як зазначив Вищий адміністративний суд України в листі від 02 червня 2011 року №742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій між позивачем та ТОВ «Юелка Бест Компані», обставини використання придбаних товарів у власній господарській діяльності позивача, встановити спеціальну податкову правосуб'єктність учасників господарської операції (зокрема, чи були платниками податку на додану вартість).

Матеріали справи свідчать, що 21 липня 2014 року між ТОВ «Сканрок» (Покупець) та ТОВ «Юелка Бест Компані» (Постачальник) укладено Договір поставки № ЮБК-01.08, за умовами якого Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця, а Покупець - прийняти та оплатити металоконструкції несущого каркасу (зварні).

За умовами Договору, найменування, ціна товару визначається у Специфікаціях до Договору, які є невід'ємною частиною Договору.

Відповідно до пункту 3.1 загальна вартість товару складає 867499,80 грн., в тому числі: ПДВ - 144583,30 грн.

Товар відвантажується Постачальником на склад Покупця за адресою: місто Київ, вул. Аеродромна, 10.

Відповідно до специфікації № 1 від 21 липня 2014 року, сторонами узгоджено, що товар - металоконструкції несущого каркасу у кількості 50 одиниць на суму 867499,80 грн. відвантажується Покупцем зі складу Постачальника за адресою: місто Обухів, вул. Промислова, 2-В протягом 10-ти днів з моменту підписання Договору від 21 липня 2014 року № ЮБК-01.08.

Відповідно до видаткової накладної від 30 липня 2014 року № 290 Покупцем відвантажено товар (металоконструкції несущого каркасу у кількості 50 одиниць) на суму 867499,80 грн.

Товарно-транспортна накладна від 31 липня 2014 року № 202/1 міститься в матеріалах справи, із зазначенням у накладній: місця завантаження, відвантаження, номеру автомобіля та прізвища водія, та інформації про вантаж.

В свою чергу, ТОВ «Юелка Бест Компані» виписано на адресу позивача податкову накладну від 30 липня 2014 року № 257 на суму 867499,80 грн.

Оплата за надані послуги здійснювалась в порядку безготівкового розрахунку, що підтверджують відповідні виписка по особовому рахунку та рахунок № 0567 від 13 серпня 2014 року.

З аналізу статті 198 Податкового кодексу України вбачається, що визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є відповідність податкової накладної порядку її заповнення та подальше використання придбаних товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну.

Як вбачається з обставин справи, позивачем задекларовано податок на додану вартість за липень 2014 року на підставі податкової накладної, виписаної ТОВ «Юелка Бест Компані» у зв'язку з придбанням товару.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України дою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кодекс України передбачає тільки один випадок не включення до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг) - це не підтвердження податковими накладними або оформлення з порушенням вимог чи не підтвердження митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу) (пункт 198.6 статті 198).

За приписом пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Під час розгляду адміністративної справи встановлено, що металоконструкції несущого каркасу у кількості 50 тон придбані позивачем з метою використання у власній господарський діяльності, а саме для облаштування складського приміщення за адресою: м. Київ, вул. Аеродромна, 10, яке належить на праві власності позивачу відповідно до свідоцтва про право власності від 23 червня 2009 року.

На підтвердження використання придбаних металоконструкцій несущого каркасу у кількості 50 одиниць, позивачем надано фотографії товару за договором постачання металоконструкцій.

Також, відповідно до Договору № ФС-01 від 01 серпня 20141 року, укладеного між позивачем (Замовник) та ТОВ «Фешн-Стоун ЛТД» (Виконавець), виконавець зобов'язується виконати здати Замовникові в установлений строк наступні роботи: монтаж та обробка металоконструкції несучого каркасу, за адресою:м. Київ, вул. Аеродромна, 10, а Замовник зобов'язується оплатити їх на умовах та в порядку передбаченому даним Договором.

Згідно ату виконаних робіт, ТОВ «Фешн-Стоун ЛТД» виконало монтаж та обробка металоконструкції несучого каркасу, за адресою: м. Київ, вул.. Аеродромна, 10 в повному обсязі.

В акті перевірки, податковий орган вказує, що на підставі наданих до перевірки ТТН номерний знак автотранспорту, який їх доставляв, згідно даних Автоматизованої інформаційної системи «Автомобіль» ДАІМВС України встановлено: автомобіль СКАНІЯ з номерним знаком АА8496РВ ТОВ «СКАНРОК» не зареєстрований, що на думку перевіряючих, свідчить про невідповідність товарно-транспортних накладних.

Спростовуючи такі доводи, позивачем надано у підтвердження своєї позиції договір лізингу автомобіля «Сканія» №89-01492 від 03 вересня 2013 року, за яким лізингодавець - ТОВ «Сканія Кредит Україна» зобов'язується придбати у свою власність автотранспортні засоби, відповідно специфікацій, а ТОВ «Сканрок» - сплачувати лізингові платежі та прийняту у використання ТЗ - сідельний тягач SCANIA. При цьому, за встановленим п.5.1. договору лізингу № 89-01492 від 03 вересня 2013 року право власності на предмет лізингу належить виключно лізингодавцю - ТОВ «Сканія Кредит Україна».

Також, представником позивача зазначено, що придбаний товар є металоконструкцією вагою у 50 тон, які неможливо забрати сідельним тягачем разовою поїздкою. Тому, вантаж та товарно-транспортні накладні, для уникнення законних претензій зі сторони представників дорожньої автоінспекції щодо перевезення вантажу вагою, понад зазначену у технічних характеристиках транспортного засобу, були поділені на частини та перевезені кількома частинами (на підтвердження надано копії видаткових накладних).

Таким чином, суд приходить до висновку, що операції позивача з ТОВ «Юелка Бест Компані» здійснені в межах господарської діяльності, є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій.

При вирішенні даного спору суд притримується позиції, що у разі якщо на час здійснення господарських операцій, за якими податковий орган не визнає обґрунтованим віднесення позивачем до податкового кредиту сум податку на додану вартість, постачальники були включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також мали свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість, покупець не може нести відповідальність ні за несплату податків продавцями, ні за можливу недостовірність відомостей про них, наведених у зазначеному реєстрі, за умови необізнаності щодо неї.

Судом також враховано вимоги статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців".

Так, на момент здійснення спірних господарських операцій ТОВ «Юелка Бест Компані» було зареєстроване як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Доказів на підтвердження того, що контрагент позивача не мав адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань по спірним операціям, та доказів відсутності фактичних дій, спрямованих на виконання взятих зобов'язань, відповідачем до суду не надано.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платників та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв'язку з цим презюмується, що дії платника, результатом яких є отримання податкової вигоди, вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника, - достовірні. Подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах. Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на включення понесених витрат до складу валових витрат та формування податкового кредиту. Разом з тим, у справі, що переглядається, податковим органом не доведено існування таких обставин.

Суд не приймає посилання відповідача на акт від 28 серпня 2014 року № 834/3-22-08/36287231 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Юелка Бест Компані» () з питань дотримання вимог податкового законодавства в результаті взаємовідносин з постачальниками та покупцями за період з 01 липня 2014 року по 31 липня 2014 року", оскільки юридична відповідальність має індивідуальний характер, тому позивач не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб.

До того ж, судом враховано, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року у справі № 826/14782/14 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Юелка Бест Компані до Державної податкової інспекції в Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними дії Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, щодо проведення зустрічної звірки ТОВ "Юелка Бест Компані", результати якої оформлені актом № 834/3-22-08/36287231 від 28.08.2014 р. "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Юелка Бест Компані" з питань дотримання вимог податкового законодавства в результаті взаємовідносин з постачальниками та покупцями за період з 01.07.2014р. по 31.07.2014р."; зобов'язання Державну податкову інспекцію у Голосіївському районі Головно управління Міндоходів у м. Києві відновити в АІС "Податковий блок", та інших інформаційних базах органів доходів і зборів, показники податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість, задекларованих ТОВ "Юелка Бест Компані", які були змінені Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на підставі акту № 834/3-22-08/36287231 від 28.08.2014 р. "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Юелка Бест Компані" з питань дотримання вимог податкового законодавства в результаті взаємовідносин з постачальниками та покупцями за період з 01.07.2014р. по 31.07.2014р."; зобов'язання Державну податкову інспекцію у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві вилучити з АІС "Податковий блок" та інших інформаційних базах органів доходів і зборів інформацію, внесену на підставі акта № 834/3-22-08/36287231 від 28.08.2014 р. "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Юелка Бест Компані" з питань дотримання вимог податкового законодавства в результаті взаємовідносин з постачальниками та покупцями за період з 01.07.2014р. по 31.07.2014р." задоволено частково.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем правомірно сформовано податковий кредит з податку на додану вартість по взаємовідносинам з Товариством з обмеженою відповідальністю «Сканрок», а висновки Акта перевірки про порушення позивачем норм Податкового кодексу України та заниження податку на додану вартість є помилковими, відтак збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість з урахуванням штрафних санкцій є протиправним.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 28 листопада 2014 року № підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (стаття 69 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведена правомірність та обґрунтованість прийняття спірного податкового повідомлення-рішення з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сканрок» підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сканрок» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 28 листопада 2014 року № .

3. Судові витрати в сумі 361,46 грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сканрок» за рахунок Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник