Справа № 872/11150/13
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2015-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"13" січня 2015 р. справа 804/6833/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя Суховаров А.В. (доповідач)

судді Ясенова Т.І. Головко О.В.

при секретарі Горшкові В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м.Дніпропетровська на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.06.2013 в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Дніпровський завод металевих конструкцій» до Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м.Дніпропетровська про скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Дніпровський завод металевих конструкцій» 18.05.2013 звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м.Дніпропетровська, в якому просить визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення № від 11.02.2013 про податкове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 926' 692гр50коп (ас3).

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.06.2013 позов задоволений (ас86).

В апеляційній скарзі податкова інспекція просить постанову суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказують на непідтвердження господарських операцій у взаємовідносинах з контрагентами та безпідставне формування податкового кредиту (ас94).

Перевіривши законність і обгрунтованість постанови суду, заслухавши представника позивача, котра з'явилась в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно акту №273/226/37211671 від 28.01.2013 документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ НВП ДЗМК з питань нарахування податку на додану вартість в 2012 році, проведеної ДПІ в Жовтневому районі м.Дніпропетровська, у взаємовідносинах з ТОВ «Матадор», ТОВ «Галактика-М», ТОВ «Віконні системи», ТОВ «Ривс», ТОВ «Феріт-Д» не підтверджено постачання товару та надання послуг. Підприємства, які мали стосунки з позивачем, за місцем реєстрації не знаходяться, деякі перебувають в стадії банкрутства, відсутнє виробниче обладнання, складські і торговельні приміщення, транспортні засоби, основні та оборотні фонди, трудові ресурси. Документи стосовно надання послуг і поставки товарно-матеріальних цінностей відсутні. Перелічені підприємства є транзитними, створеними для незаконного формування податкового кредиту та податкової вигоди (ас8).

ДПІ в Жовтневому районі м.Дніпропетровська 11.02.2013 прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість основний платіж 741' 354гр, штрафні санкції 185' 338гр50коп, а всього 926' 692гр50коп (ас53).

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового Кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом 1 цього пункту.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 Податкового Кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до пункту 139.1.9 статті 139 Податкового Кодексу України, не включаються до складу витрат витрати, не пов'язані з провадженням господарської діяльності, витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового Кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунку платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового Кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового Кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином доходи та видатки платника податків, придбання товарів і послуг для власної господарської діяльності, які визначають об'єкт оподаткування та склад податкового кредиту, повинні обов'язково підтверджуватись первинними документами.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Задовольняючи позов, окружний суд не звернув увагу на відсутність первинних документів, які б спростовували висновки податкової інспекції, викладені в акті перевірки. Позивачем не доведено реальність здійснення господарських операцій, обгрунтованість понесених валових витрат, наявність підстав для формування податкового кредиту.

У відповідності до статей 190, 195 КАС України, під час апеляційного перегляду справи позивачу неодноразово пропонувалось надати наступні документи (ас111,115,118,121):

- договір №2011.10 від 25.10.2011 транспортного експедирування з ТОВ «Матадор»;

- договори №16/04/12 від 16.04.2012 та №25/04/12 від 25.04.2012 поставки металоконструкцій і обладнання з ТОВ «Галактика-М»;

- договори №07/12/11-1 від 07.12.2011, №30/01/12 від 30.01.2012, №21/03/12 від 21.03.2012, №26/03/12 від 26.03.2012, 21/05/12 від 21.05.2012, 24/05/12 від 24.05.2012 на виготовлення металоконструкцій з ТОВ «Віконні системи»;

- договори №16/03/12 від 16.03.2012, №25/05/12 від 25.05.2012, №13/06/12 від 13.06.2012 поставки металоконструкцій з ТОВ «Ривс»;

- договори з ТОВ «Феріт-Д»;

- документальне підтвердження реальності здійснення господарських операцій за переліченими договорами та оплати поставлених товарів, наданих послуг.

В зв'язку з ненаданням доказів реальності господарських операцій, при винесенні податкового повідомлення-рішення № від 11.02.2013, - податкова інспекція діяла правомірно, в межах повноважень, передбачених статтями 54, 58 Податкового Кодексу України.

Керуючись пунктом 3 статті 198, статтями 202, 205, 207 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м.Дніпропетровська задовольнити.

Скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.06.2013 та прийняти нову постанову.

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Дніпровський завод металевих конструкцій» відмовити.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Головуючий: А.В. Суховаров

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко