Справа № 450/1751/14-а 2-а/450/130/14
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року Справа № 876/7966/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 липня 2014 року про залишення без розгляду позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до Раковецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Раковецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, яким просив визнати неправомірною відмову відповідача щодо внесення зміни в рішення від 20.12.2006 року № 67 «Про передачу в користування земельної ділянки в с. Підтемне на умовах довготермінової оренди та затвердження розміру орендної плати», визнати незаконними дії відповідача щодо нерозгляду питання про поновлення договору оренди землі від 26.12.2006 року площею 2,5641 га в с. Підтемне Пустомитівського району Львівської області, укладеного між ними, та зобов'язати відповідача внести на розгляд чергової сесії питання про поновлення даного договору оренди з врахуванням даних державного земельного кадастру.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 липня 2014 року позовну заяву залишено без розгляду.

Ухвала мотивована тим, що позивач оскаржує рішення Раковецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 20.12.2006 року, однак звернувся до суду із позовною заявою лише 01.07.2014 року, що підтверджується датою реєстрації позовної заяви в суді. Таким чином, позивач пропустив шестимісячний строк звернення до адміністративного суду з даним позовом, передбачений ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України і не надав, а суд не встановив підстав для його поновлення, тому позовну заву слід залишити без розгляду.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач, вважає її незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального прав, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що він оскаржує не рішення Раковецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 20.12.2006 року, а відмову відповідача внести зміни до нього та нерозгляд його заяви з цього питання. Спірні правовідносини між ним та відповідачем з цього приводу виникли у березні 2014 року, що підтверджується доданими до позовної заяви копіями його заяв та відповідей сільської ради, отже, шестимісячний строк звернення до адміністративного суду він не пропустив.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Раковецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 20.12.2006 року № 67 «Про передачу в користування земельної ділянки в с. Підтемне на умовах довготермінової оренди та затвердження розміру орендної плати» ОСОБА_1 було передано в користування земельну ділянку площею 2,5641 га в с. Підтемне Пустомитівського району Львівської області для обслуговування господарських споруд виробничої бази та ведення товарного виробництва на умовах довготермінової оренди на 7 років з правом продовження терміну оренди або з правом викупу.

На підставі цього договору 26.12.2006 року Раковецька сільська рада Пустомитівського району Львівської області (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) уклали договір оренди зазначеної земельної ділянки.

28.03.2014 року, 29.04.2014 року та 02.06.2014 року ОСОБА_1 звертався до Раковецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області із заявами про внесення змін до рішення сільської ради від 20.12.2006 року № 67 щодо площі і складових частин орендованої земельної ділянки та про поновлення терміну дії договору оренди від 26.12.2006 року, проте відповідач відмовив у задоволенні цих заяв.

Статтею 14 Конституції України встановлено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Конституції України носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 144 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи; органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 Земельного кодексу України земельні відносини це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Згідно з ст. 80 цього Кодексу суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, на землі комунальної власності.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 83 цього Кодексу землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України до компетенції адміністративних судів віднесено спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

У розумінні п. 1 ч. 1 ст. 3 цього Кодексу справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - це публічно-правовий спір, у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 3 зазначеного Кодексу визначено, що суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з нормами ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

У пунктах «а», «б», «в», «г» і «к» ст. 12 Земельного кодексу України передбачено, що до повноважень селищної ради належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування; вилучення їх із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідної територіальної громади селища; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Земельні відносини поділяються на публічні та приватні, відповідно і спори в таких відносинах можуть бути як публічно-правовими, так і приватноправовими (цивільними, господарськими).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Цивільного кодексу України учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб'єкти публічного права.

Згідно з ст. 172 цього Кодексу територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов'язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

На думку колегії суддів, Раковецька сільська рада Пустомитівського району Львівської області у даній справі є суб'єктом цивільних правовідносин і має такий самий правовий статус, як і позивач.

Реалізуючи право розпорядження земельною ділянкою, що перебувала у її власності, рада відповідно до ст. 5 Земельного кодексу України має рівні права з громадянами та юридичними особами, з якими вона вступає у відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Тобто при здійсненні повноважень власника землі відповідач є рівноправним суб'єктом земельних відносин, дії якого спрямовані на реалізацію права розпоряджатися землею. У цьому випадку відсутня підпорядкованість одного учасника земельних правовідносин (позивач) іншому (сільська рада), яка має місце під час здійснення органом місцевого самоврядування владних управлінських функцій.

Таким чином, правовідносини, які склалися між сторонами, стосуються права та підстав набуття права користування спірною земельною ділянкою і Раковецька сільська рада Пустомитівського району Львівської області як власник землі вільна у виборі суб'єкта щодо надання йому цього права в порядку, встановленому законодавством, і не здійснює в даному випадку владних управлінських функцій, тому не є суб'єктом владних повноважень у спірних правовідносинах.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї із сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав на неї іншій, не може розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Таку ж правову позицію зазначив Верховний Суд України в ухвалі від 14.02.2012 року у справі за позовом ЗАТ «Корпорація ІгроСервіс» до Алуштинської міської ради Автономної Республіки Крим про визнання протиправним та скасування рішення, а відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 109 та п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі або суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів враховує, що провадження у справі не було відкрите, а суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями відкривати провадження чи відмовляти у відкритті провадження в адміністративній справі, тому оскаржувану ухвалу слід скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції для прийняття рішення відповідно до повноважень, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, з врахуванням висновків апеляційного суду, наведених в мотивувальній частині ухвали.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому її слід скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 199, ст. 204, п. 6 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 липня 2014 року про залишення без розгляду позовної заяви у справі № 450/1751/14-а за позовом ОСОБА_1 до Раковецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії - скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л.Я. Гудим

В.В. Святецький