Справа № 490/13603/13-а
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 р.м.ОдесаСправа № 490/13603/13-а

Головуючий 1-ї інст. - Подзігун Г.В. Категорія № 10.2.4

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду, у складі:

головуючого -Яковлєва О.В.
суддів - Бойка А.В. , Танасогло Т.М.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Управління пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2014 року, у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2014 року скасовано постанову суду першої інстанції та задоволено позов, шляхом зобов`язання пенсійного органу призначити позивачу дострокову пенсію за віком.

Відповідачем подано заяву про перегляд даної постанови апеляційного суду за нововиявленими обставинами, в якій просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У заяві зазначається, що підставами для перегляду рішення суду є істотні для справи обставини, які не були і не могли бути відомими заявнику на момент розгляду справи у апеляційному суді, а саме - після винесення рішення апеляційного суду, відповідачем перевірено пенсійну справу позивача та встановлено, що підприємство, на якому останній працював, в період з 04.05.1995 року по 16.09.2001 року, не сплачувало страхові внески до ПФУ, а отже відсутні підстави для зарахування даного періоду до трудового стажу позивача.

Враховуючи дані обставини - у позивача відсутній необхідний 15-річний трудовий стаж, а тому це є підставою для відмови у призначенні дострокової пенсії.

Судова колегія вважає, що заява про перегляд за нововиявленими обставинами не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Абзацом 4 п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу.

Абзацом 1 ч.1 ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Механізм обов'язкового пенсійного страхування передбачає відповідні державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх пенсійних прав.

Зокрема, згідно з ч.1 ст.16 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов'язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (пункт 6 частини другої статті 17 Закону) незалежно від фінансового стану платника (частина дванадцята статті 20 Закону).

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 245 КАС України - підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Судовою колегією встановлено, що предметом спору даної справи є питання призначення позивачу дострокової пенсії, як матері інваліда з дитинства, якого вона виховала до 6-річного віку.

При цьому підставою для відмови в призначенні пенсії, яку оскаржено до суду, є ненаданням пенсіонером всіх необхідних документів для призначення пільгової пенсії.

При попередньому апеляційному розгляді судом досліджено вказані обставини та зроблено висновок, що відмова пенсійного органу є протиправною, оскільки позивачем надано усі передбачені законом документи на підтвердження своїх пільг.

В якості підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, заявником зазначено, що ПВКП "Гамаюн", на якому позивач працював, в період з 04.05.1995 року по 16.09.2001 року, не сплачувало страхові внески до ПФУ, а отже відсутні підстави для зарахування даного періоду до трудового стажу позивача.

Враховуючи дані обставини - у позивача відсутній необхідний 15-річний трудовий стаж, а тому це є підставою для відмови у призначенні дострокової пенсії.

При цьому відповідачем зазначено, що про вказані обставини останній не знав і не міг знати при попередньому розгляді справи, оскільки при первинному розгляді заяви позивача, пенсійним органом лише здійснено перевірку наявності всіх передбачених законом документів, а подальшу перевірку, в частині їх достовірності (зокрема перевірку стажу зазначеного у трудовій книжці) ним не проведено, оскільки це не передбачено п.4.3 "Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»".

Про вказані обставини відповідач дізнався тільки після апеляційного розгляду справи, при призначенні встановленої судом пенсії, та ним відразу подано відповідну заяву до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач працював у ПВКП "Гамаюн", на посаді реалізатора, в період з 04.05.1995 року по 16.09.2001 року, що підтверджено відповідним записом у трудовій книжці (а.с.12).

З матеріалів наданих пенсійним фондом до своєї заяви вбачається, що даним підприємством не сплачено страхові внески до ПФУ, починаючи з червня 1997 року.

За результатом встановлених обставин судова колегія вважає, що заявлені пенсійним органом обставини дійсно є нововиявленими, проте вони не впливають на правильність прийнятого апеляційним судом рішення, з огляду на наступне.

Як вбачається з вищевказаних норм пенсійного законодавства - страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов'язковій сплаті. Разом з тим застраховані особи без сприяння державних органів позбавлені можливості безпосередньо і оперативно впливати на повноту і своєчасність такої сплати, що, фактично, у випадку неповної чи несвоєчасної сплати, означатиме порушення їх прав на призначення пенсії.

Оскільки в даному випадку несплата страхових внесків призвела до порушення принципу рівності особи перед законом, а пенсійні органи не вжили дієвих заходів для забезпечення гарантованого державою права на пенсію, то у факті несплати підприємством страхових внесків відсутня вина пенсіонера, що є підставою для зарахування даного періоду роботи до загального трудового стажу.

Такої правової позиції додержується й Вищий адміністративний суд України у своїх численних рішеннях, зокрема від 15.05.2014 року по справі №К/9991/48124/12, від 21.11.2014 року по справі №К/9991/16216/12, від 26.11.2014 року по справі №К/800/28860/13 та від 11.12.2014 року по справі №К/800/7149/13.

Пенсійним органом також зроблено посилання на те, що у трудовій книжці позивача вказано про період роботи у ПВКП "Гамаюн" з 04.05.1995 року, проте фактично дане підприємством зареєстровано Виконавчим комітетом Миколаївської МР лише 06.05.1997 року, а платником страхових внесків до ПФУ останній став 08.05.1997 року, що також є підставою для незарахування усього періоду роботи позивача до 16.09.2001 року.

Колегія суддів не погоджується з такими посиланнями відповідача, оскільки після реєстрації підприємства в органах ПФУ, 08.05.1997 року, уся відповідальність за повноту і своєчасність сплати страхових внесків лягла на підприємство, як вже зазначено судовою колегією вище, а тому період з 08.05.1997 року по 16.09.2001 року, повинен зараховуватися до стажу пенсіонера та його вистачає, з урахуванням інших періодів роботи позивача, для встановленого законом мінімально необхідного 15-річного стажу для призначення пільгової пенсії.

З огляду на вищевикладене судова колегія приходить до висновку, що зазначені відповідачем нововиявлені обставини не впливають на правильність прийнятого апеляційним судом рішення, а отже відсутні підстави для задоволення даної заяви.

Керуючись ст.ст.197, 205, 206, 245, 252-253 КАС України, судова колегія -

У Х В А Л И Л А:

Заяву Управління пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2014 року - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий Яковлєв О.В.
Судді Бойко А.В. Танасогло Т.М.