Справа № 759/4228/14-а
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 759/4228/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Макаренко В.В.
Суддя-доповідач: Карпушова О.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 січня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Саприкіної І.В., Аліменка В.О., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 05 листопада 2014 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

17.03.2014 р. позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, яким з урахуванням уточнень, просила визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва щодо перерахування та виплати пенсії; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії керуючись другим абзацом статті 33 Закону України «Про державну службу» та з урахуванням графи «інші виплати» в довідці № 281/204д від 21.03.2011 року з 15.03.2012 року в подальшому та стягнути на її користь з Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва заборгованість по виплаті пенсії, що утворилася з 15.03.2012 року в наслідок не виконання останнім законодавства України.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 05 листопада 2014 р. позовні вимоги задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва щодо перерахування та виплати пенсії; зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії керуючись другим абзацом статті 33 Закону України «Про державну службу» та з урахуванням графи «інші виплати» в довідці № 281/204д від 21.03.2011 року з 15.03.2012 року по 05 листопада та 2014 року; стягнуто з Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва на користь ОСОБА_2 заборгованість по виплаті пенсії, що утворилася з 15.03.2012 року по 05 листопада 2014 року, в наслідок не виконання Управлінням Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва законодавства України. В іншій частині заявлених вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, через порушення норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що вказані позивачем суми, зазначені в довідці як «інші виплати» не було включено в розрахунок пенсії, оскільки носили нерегулярний, одноразовий характер, хоча з цих сум і сплачувались страхові внески.

Сторони, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, до суду не прибули, що, відповідно до ч.4 ст.196 КАС України, не є перешкодою для судового розгляду. Відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України справу розглянуто у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва та отримує пенсію за віком як державний службовець, яка розрахована відповідно до Закону України «Про державну службу».

17.02.2014 р. позивач звернулась до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки від 21.03.2011 р. № 281/204д, в якій зазначено, що ОСОБА_2 протягом 2009-2011 р. виплачувалась матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, грошова винагорода (ПКМУ № 212), компенсація за невикористану відпустку, доплата за виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника, індексація, при цьому на всі вказані виплати були нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011р. - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (а.с.4).

19.02.2014 р. відповідачем складено лист про відмову в перерахунку пенсії по заробітку на підставі вищевказаної довідки (а.с.6).

Вищенаведені обставини, встановлені судом першої інстанції, перевірені і знайшли своє підтвердження при апеляційному розгляді справи, і не є спірними.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається у розмірі 80% суми їх посадового окладу з урахуванням надбавок, передбаченим цим законом при наявності загального трудового стажу для жінок 20 років, у тому числі стаж державної служби - не менше 10 років. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 80% посадового окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

Згідно ч.2 ст.33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадового окладу, премій, доплат за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частиною 7 вказаної статті визначено, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальне звання, вислугу років при призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» враховується в розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії.

Згідно ч.6 ст.33 Закону України «Про державну службу» державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Тобто, надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, які вказані позивачем, та матеріальна допомога в розумінні статті 33 Закону України «Про державну службу» належать до додаткових видів грошового забезпечення і приймаються при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільненні зі служби після їх запровадження.

Відповідно до вимог ст.371 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР «Про оплату праці» (далі - Закон № 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань, грошова винагорода, компенсація за невикористану відпустку, доплата за виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника, індексація входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Вказана правова позиція відображена у Постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012р. по справі №21-430а11 та, на підставі ст.2442 КАС України, є обов'язковою для застосування.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що види оплати праці та інших виплат, які враховуються при обчисленні середньомісячної заробітної плати для перерахунку пенсії, не повинні виходити із складової заробітної плати, яку отримував державний службовець на час виходу на пенсію, оскільки таке звуження суперечить ст.371 Закону України «Про державну службу».

Проте, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.01.2015р. позовні вимоги до 16.09.2013 р. відповідно до ст.ст.99,100 КАС України залишено без розгляду.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню з 17.09.2013 року.

Крім того, судом першої інстанції під час розгляду справи чітко не визначено, відповідно до позовних вимог, в чому саме полягає неправомірність дій відповідача щодо перерахування та виплати пенсії ОСОБА_2 та помилково зобов'язав відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсію з 15 березня 2012 року по 05 листопада 2014 року, обмеживши позивача в отриманні пенсії після прийняття рішення, що оскаржується.

Зазначене позбавляє можливості залишення без змін постанови суду першої інстанції і призводить до необхідності зміни резолютивної частини постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями ст.195, ст. 197, п.2 ч.1 ст. 198, ст. 201, ч.2 ст. 205, ст. 207, ст.212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 05 листопада 2014 р., задовольнити частково.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 05 листопада 2014 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, змінити.

Резолютивну частину постанови викласти в наступній редакції:

Позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва в частині нарахування та виплати ОСОБА_2 пенсії державного службовця без урахування сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди, компенсації за невикористану відпустку, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника, індексації, які враховуються для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» та з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відповідно довідки від 21.03.2011 р. № 281/204д, починаючи з 17 вересня 2013 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з урахування сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди, компенсації за невикористану відпустку, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника, індексації, які враховуються для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» та з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відповідно довідки від 21.03.2011 р. № 281/204д, починаючи з 17 вересня 2013 року.

Постанова суду за наслідками розгляду у письмовому провадженні набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Колегія суддів О.В. Карпушова

І.В. Саприкіна

В.О.Аліменко

Головуючий суддя Карпушова О.В.

Судді: Аліменко В.О.

Саприкіна І.В.