Справа № 826/11322/14
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

22 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду в складі:

Головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

при секретарі Таран А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника та опікуна за законом в інтересах недієздатної ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом Представника та опікуна за законом в інтересах недієздатної ОСОБА_2 - ОСОБА_3 до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району «Липкижитлоінвестсервіс» при Печерській районній в м. Києві державній адміністрації в особі виконуючого обов'язки директора ОСОБА_4 про визнання протиправними дій, зобо'язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва в інтересах недієздатної ОСОБА_2 як представник та опікун з адміністративним позовом до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району «Липкижитлоінвестсервіс» при Печерській районній в м. Києві державній адміністрації в особі виконуючого обов'язки директора ОСОБА_4, в якому просив суд:

визнати протиправним рішення Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району «Липкижитлосервіс» в особі виконуючого обов'язки директора ОСОБА_4 при Печерській районній в м. Києві державній адміністрації про відмову в реєстрації місця проживання ОСОБА_2 за місцем знаходження її нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1;

зобов'язати Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району «Липкижитлосервіс» при Печерській районній в м. Києві державній адміністрації в особі виконуючого обов'язки директора ОСОБА_4 здійснити реєстрацію недієздатної ОСОБА_2 за місцем знаходження належного їй майна за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 жовтня 2014 року у задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить Постанову суду першої інстанції скасувати та постановити по справі нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити. Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції було не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Судом апеляційної інстанції було розглянуто та задоволено клопотання ОСОБА_5 про вступ у справу у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, третьої особи, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у справі доказами, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_3, як громадянин України та законний опікун недієздатної 85-річної, глухонімого інваліда 2 групи з дитинства ОСОБА_2, реалізуючи свої конституційні і законні права та обов'язки, відповідно до ст. 14 закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», у встановлений законом строк, та в зв'язку з необхідністю реєстрації його підопічної ОСОБА_2 за місцем знаходження її особистої (на переконання позивача) власності, а саме - нерухомого майна у вигляді квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, подав відповідну заяву від 25.07.2014 р. вх. № К-551 до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва при Печерській районній в м. Києві державній адміністрації.

Однак, письмовою відповіддю від 31.07.2014 р. вих. № К-551 за підписом виконуючого обов'язки директора ОСОБА_4, позивачу було відмовлено в праві зареєструвати опікувану ним недієздатну особу ОСОБА_2 за місцем знаходження її нерухомого майна, яке (на переконання позивача) належить їй на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу від 27 серпня 2003 року, реєстраційного посвідчення Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 28 серпня 2003 року, а також рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 листопада 2013 року, яке набрало законної сили.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції зазначив про безпідставність позовних вимог, оскільки належними та допустимими доказами підтверджено правомірність дій відповідача, посилаючись при цьому на наявність в матеріалах справи чинного Договору купівлі продажу квартири (за адресою: АДРЕСА_1) від 12.06.2009 року ВМС № 223957, зареєстрований в КМ БТІ 17 червня 2009 року за № 000751, укладений між гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_5, згідно якого власником зазначеної квартири є саме ОСОБА_5

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Як встановлено в суді апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, в ході розгляду звернення позивача щодо реєстрації опікуваної ним недієздатної особи ОСОБА_2 за місцем знаходження належного їй майна за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_3 було відмовлено в такій реєстрації ОСОБА_2 з тих підстав, що на час такого звернення не було достатніх законних підстав для вчинення зазначеної дії, а саме, зважаючи на те, що за адресою: АДРЕСА_1 - зареєстрована інша особа гр. ОСОБА_5, яка фактично є власником даної квартири на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 12 червня 2009 року ВМС № 223957, зареєстрованого в КМ БТІ від 17 червня 2009 року за № 000751.

В обґрунтування своєї позиції позивач зазначав про наявність рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 листопада 2013 року, що набрало законної сили 27.02.2014 р., та яким було визнано недійсним саме Договір купівлі-продажу квартири (за адресою: АДРЕСА_1), укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 11 травня 2006 року.

Однак, як вбачається з наявних у справі доказів, в подальшому зазначена квартира за адресою: АДРЕСА_1 - була продана ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 згідно Договору купівлі-продажу квартири від 12 червня 2009 року ВМС № 223957, зареєстрованого в КМ БТІ від 17 червня 2009 року за № 000751.

Крім того, як видно з наявних матеріалів справи, та вказаного жодними доказами не було спростовано позивачем, зазначений Договір купівлі-продажу квартири від 12 червня 2009 року ВМС № 223957, укладений між гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_5, на час звернення позивача та на час розгляду судом по суті даної адміністративної справи, - є дійсним, має юридичну силу, та в судовому порядку незаконним не визнавався.

Проаналізувавши наявні матеріали справи та пояснення сторін, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що фактичним власником наведеної квартири за адресою: АДРЕСА_1, на момент звернення позивача до відповідача із заявою щодо реєстрації опікуваної ним недієздатної особи ОСОБА_2 за місцем знаходження її нерухомого майна, - була саме ОСОБА_5, відповідно до чинного Договору купівлі-продажу квартири від 12 червня 2009 року ВМС № 223957, зареєстрованого в КМ БТІ від 17 червня 2009 року за № 000751, який в судовому порядку незаконним не визнавався.

Водночас, посилання представника позивача на витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, відповідно до якого власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2, колегія суддів розцінює критично та до уваги не приймає, оскільки вказаний витяг сформовано 08.12.2014 року, оскільки, на момент звернення представника позивача до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району «Липкижитлоінвестсервіс» при Печерській районній в м. Києві державній адміністрації в особі виконуючого обов'язки директора ОСОБА_4 (лист від 25.07.2014 року а. с. 8) вказаний витяг не подавався.

Право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та, їх обтяжень», і тому у набувача за договором право власності на нерухомість виникає з моменту реєстрації цього права.

Таким чином, право на реєстрацію місця проживання за адресою знаходження нерухомого майна виникає з моменту реєстрації права власності на нерухоме майно в державному реєстрі. З матеріалів справи вбачається, що така реєстрація відбулась 08.12.2014 року.

З огляду на викладене вище, повно і всебічно дослідивши обставини справи, судова колегія приходить до висновку про правомірність відмови відповідача у задоволенні заяви ОСОБА_3 від 25.07.2014 року про реєстрації ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Представника та опікуна за законом в інтересах недієздатної ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 жовтня 2014 року - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

(Повний текст Ухвали виготовлений 27 січня 2015 року)

.

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.