Справа № 2а-0370/2858/12
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2015-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2015р. Справа № 9104/176224/12

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Клюби В.В.,

судді Попка Я.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові

апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства Дубечненський керамічний завод, с.Дубечне Старовижівського району Волинської області

на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 11.10.2012р. у справі №2а-0370/2858/12

за позовом Відкритого акціонерного товариства Дубечненський керамічний завод, с.Дубечне Старовижівського району Волинської області

до Ратнівської міжрайонної державної податкової інспекції Волинської області, смт.Ратне Ратнівського району Волинської області

про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

10.09.2012р. позивач: Відкрите акціонерне товариство "Дубечненський керамічний завод" (далі ВАТ "Дубечненський КЗ") звернувся до Волинського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача: Ратнівської міжрайонної державної податкової інспекції у Волинській області (далі Ратнівська МДПІ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 17.07.2012р., яким збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 33667,00грн. та № від 17.07.2012р., яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 13125,00грн.

Свою позицію позивач у справі обрунтував тим, що висновки податкового органу щодо неправомірного включення ВАТ "Дубечненський КЗ" до складу податкового кредиту податку на додану вартість в сумі 46792,00грн. є безпідставними та необгрунтованими, оскільки не підкріплені відповідними доказами. В обргунтування своєї позиції зазначив, що фактичне здійснення господарської операції товариства із ТзОВ "Медео-Захід" з придбання в липні та серпні 2010р. товару підтверджено всіма необхідними первинними документами: видатковими та податковими накладними, перевіркою не зафіксовано неналежного оформлення податкової накладної на підставі якої виник податковий кредит, оскільки остання складена у відповідності до вимог чинного законодавства; придбаний товар товариством використовується в господарській діяльності, для платника податків законодавством не передбачено обов'язку і не надано права вимагати від іншого платника податків будь-яких відомостей, в тому числі щодо кількості працівників та виробничих потужностей, відсутність яких не може свідчити про невчинення господарської операції та не впливає на формування податкового кредиту позивачем.

Враховуючи наведене, позивач у справі просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Ратнівської МДПІ № від 17.07.2012р. та № від 17.07.2012р.

За наслідками розгляду справи Волинський окружний адміністративний суд прийшов до висновку про те, що представлених ВАТ "Дубеченський керамічний завод" первинних бухгалтерських документів не достатньо для підтвердження реальності господарських операцій з ТзОВ "Медео-Захід". Відтак, на думку суду, беручи до уваги положення Закону України "Про податок на додану вартість", для позивача виключено можливість формування податкового кредиту із вищевказаних операцій, а наявність лише отриманої податкової накладної без фактичного здійснення господарської операції не може бути підставою для включення визначених у такій накладній сум податку на додану вартість до податкового кредиту. Зважаючи на викладене, суд першої інстанції постановив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції апелянт (позивач у справі): ВАТ "Дубеченський керамічний завод" оскаржив її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі апелянт вказав, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права та невірно застосовано норми матеріального права, послався на те, що доказом реальності господарських операцій є наявність усіх потрібних документів первинного бухгалтерського обліку. Також апелянт вказав, що податковим законодавством для формування податкового кредиту з податку на додану вартість не передбачено формування будь-яких інших документів. Також апелянт вважає, що на підприємство-покупця не можуть розповсюджуватися негативні наслідки за вчинювані підприємствами-постачальниками порушення податкового законодавства. Враховуючи викладене, апелянт просить суд скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою позов задоволити повністю.

У судове засідання апеляційного суду представник відповідача у справі: Ратнівської міжрайонної Державної податкової інспекції не зявився, подав через канцелярію суду Заперечення на апеляційну скаргу (вх.№ К33443/12 від 03.12.2012р.), у якій висловив свою правову позицію відносно відмови у задоволенні апеляційної скарги, залишення без змін постанови Волинського окружного адміністративного суду від 11.10.2012р. у справі №2а/0370/2858/12, залишення чинними податкових повідомлень-рішень від 17.07.2012р. № та №.

Представник апелянта (позивача у справі) у судове засідання Львівського апеляційного адміністративного суду не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегією суддів апеляційного суду встановлено наступне:

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що 14.06.2012р. працівниками Ратнівської МДПІ Волинської області проведено позапланову виїзну перевірку позивача з питань достовірності нарахування податку на додану вартість за період липня, серпня 2010р. по взаємовідносинах з ТзОВ "Медео-Захід".

За наслідками проведеної перевірки податковим органом складено акт №96/22-05466861 від 14.06.2012р. Перевіркою встановлено порушення підпункту 7.4.1 пункту 7.4. статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" в зв'язку з віднесенням за період з 01.07.2010р. по 31.08.2010р. до складу податкового кредиту податку на додану вартість в сумі 46792,00грн. з вартості придбання товарів у ТзОВ "Медео-Захід" за нікчемними правочинами, внаслідок чого товариством занижено до сплати в бюджет податок на додану вартість у сумі 46792,00грн.

За наслідками проведеної перевірки Ратнівською МДПІ винесено податкове повідомлення-рішення від 22.06.2012р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 46792,00грн. основного платежу.

Позивач, не погодившись із даним податковим повідомленням-рішенням, оскаржив його в адміністративному порядку. Під час розгляду первинної скарги встановлено, що при визначенні грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 46792,00грн., в тому числі, за липень 2010р. в сумі 33667,00грн. та за серпень 2010р. в сумі 13125,00грн.

Як зазначив апелянт (позивач у справі), Ратнівською МДПІ не враховано, що позивачем у декларації за серпень 2010р. задекларовано від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з ПДВ поточного звітного (податкового періоду) у розмірі 45113,00грн., яке за рахунок виявленого порушення підлягає зменшенню на 13125,00грн. За результатами розгляду первинної скарги Рішенням Державної податкової служби у Волинській області від 13.07.2012р. №2917/10/10-206 податкове повідомлення-рішення Ратнівської МДПІ від 22.06.2012р. № частково скасовано в сумі 13125,00грн., в частині суми 33667,00грн. залишено без змін, а також зменшено розмір від'ємного значення податку на додану вартість у декларації за серпень 2010р. на 13125,00грн. та зобов'язано відповідача на вказану суму від'ємного значення винести окреме податкове повідомлення-рішення.

Ратнівською МДПІ було прийнято податкові повідомлення-рішення: від 17.07.2012р. №, яким збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 33 667,00грн. та №, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 13125,00грн.

Дані податкові повідомлення-рішення було оскаржено до Державної податкової служби України однак, рішенням ДПС України від 02.08.2012р. №13748/6/10-2115 скарга залишена без розгляду.

Висновок податкового органу про заниження позивачем податкового зобов'язання з ПДВ ґрунтується на тому, що податковий кредит ВАТ "Дубечненський КЗ" за наслідками операції з ТзОВ "Медео-Захід" сформовано неправомірно, оскільки угода, укладена з даним контрагентом є нікчемною в силу того, що операція з придбання товарів не мала реального характеру.

Даний висновок ґрунтується на досліджених при проведенні перевірки даних, а саме: на підставі актів за результатами позапланових перевірок ТзОВ "Медео-Захід" з питань формування податкового кредиту та податкового зобов'язання від 20.01.2012р. №339/23-3/35594018 та від 14.03.2012р. №46/23-3/35594018, проведених Луцькою ОДПІ. В ході цих перевірок встановлено укладення останнім правочинів, які не спрямовано на реальне настання наслідків, що обумовлені ними, по придбанню товарів (робіт, послуг), в зв'язку із відсутністю необхідних умов для ведення господарської діяльності, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, технічного персоналу, а також не було підтверджено податкові зобов'язання з ПДВ за липень, серпень 2010р., в тому числі, по взаємовідносинах з ВАТ "Дубечненський КЗ" на суму 46792,00грн. (липень 2010р. 33667,00грн., серпень 2010р. 13125,00грн.).

Провівши аналіз матеріалів справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про те, що реальність спірних господарських операцій не підтверджується, є вірними.

Так, Вищий адміністративний суд України в Інформаційному листі №742/11/13-11 від 02.06.2011р. зазначив, що статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Отже, будь-які документи (у тому числі, договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Із врахуванням викладеного, на підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складено в разі фактичного здійснення господарської операції.

Керуючись статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Як встановлено судом, ВАТ "Дубечненський КЗ" по операціях з придбання товарів у ТзОВ "Медео-Захід", згідно з видатковими накладними №РН-0060701 від 06.07.2010р. та №РН-0050800 від 05.08.2010р., а також виписаними продавцем податковими накладними від 06.07.2010р. №30702 та від 05.08.2010р. №50800, відображено в податковому обліку придбання товару вагонеток пічних та вагонеток тунельних на суму, відповідно: 202000,00грн., в тому числі, ПДВ 33666,67грн. та 78750,00грн., в тому числі, ПДВ 13125,00грн.

Апелянтом долучено до матеріалів справи акт від 20.01.2012р. №339/23-3/35594018 "Про результати позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Медео-Захід" (код за ), у зв'язку із неподанням ТзОВ "Медео-Захід" у встановлені законом терміни на письмовий запит Луцької ОДПІ документального підтвердження формування податкового кредиту та податкового зобов'язання за серпень, листопад, грудень 2010р., березень, липень 2011р. З даного акта вбачається, що з врахуванням кількості контрагентів, обсягів поставок, їх часу та відсутності необхідних трудових ресурсів, спеціальної техніки ТзОВ "Медео-Захід" не могло бути реальним учасником господарських відносин.

Також апелянтом не підтверджено в судовому порядку спосіб доставки придбаного товару, а саме, вагонетки пічні та вагонетки тунельні. Виходячи із специфікації товару, такий не міг бути переміщений громадським транспортом. Доказів того, що товар перевозився силами однієї із сторін господарської операції чи шляхом залучення перевізника, апелянтом надано не було.

Таким чином, судом, на підставі наданих сторонами доказів, встановлено та підтверджено правомірність висновку податкового органу про факт нереальності вчинення господарської операції, який в свою чергу не потребує з'ясування змісту умислу учасників такої операції. Відсутність реально вчиненої господарської операції та, як наслідок, юридична дефектність відповідних первинних документів, не дозволяє формувати дані податкового обліку, незалежно від спрямованості умислу платників податку учасників відповідної операції.

Враховуючи вищевикладене, ВАТ "Дубечненський КЗ" незважаючи на наявність у нього первинних бухгалтерських документів, не мав права на підставі вказаних документів формувати податковий кредит, оскільки, як встановлено податковим органом та підтверджено судом, фактичного здійснення господарської операції з придбання товарів не було.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.9 КАС України передбачено, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та постановив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись вимогами ст.ст.160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства Дубечненський керамічний завод, с.Дубечне Старовижівського району Волинської області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 11.10.2012р. у справі №2а-0370/2858/12 за позовом Відкритого акціонерного товариства Дубечненський керамічний завод, с.Дубечне Старовижівського району Волинської області до Ратнівської міжрайонної державної податкової інспекції Волинської області, смт.Ратне Ратнівського району Волинської області про скасування податкового повідомлення-рішення, - залишити без задоволення.

2. Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 11.10.2012р. у справі №2а-0370/2858/12, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя В.В. Клюба

Суддя Я.С. Попко