Справа № 333/8708/14-а
Суддя: Піх Ю. Р.
Дата ухвалення: 2015-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/8708/14-ц
пр.№2-а/333/7/2014
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 січня 2015 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду міста Запоріжжя Піх Ю.Р., розглянувши в порядку скороченого провадження одноособово адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району про визнання дій неправомірними та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як інваліду війни , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до суду в якому вказав, що він є інвалідом війни 3 групи У відповідності до ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту йому щорічно до 5 травня повинна надаватися грошова допомога в розмірі семи мінімальних пенсій за віком, як інваліду війни 3 групи. Щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення. Але, всупереч вимогам вказаного Закону та п. 3 ст. 22 Конституції України, щорічна одноразова грошова допомога на оздоровлення у 2014 році виплачувалась не в повному обсязі. У жовтні позивач звернувся до УПСЗН з вимогою про перерахунок та доплату щорічної грошової допомоги як інваліду війни 3 групи в добровільному порядку згідно Закону. Відповіді отримано не було, перерахунок та виплату щорічної допомоги до 5 травня в розмірі, встановленому законом, не проведено. Відповідно до вимог ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії покачають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Позивач має статус інваліда війни 3 групи, наділений державою певним правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема її на щорічну разову допомогу до 5 травня в розмірі семи мінімальних пенсій за віком як інвалід війни 3 групи. Законність позовних вимог до Управління підтверджується також рішенням Конституційного суду України від 9 липня 2007 року N 6-рп/2007 та рішенням Конституційного Суду N 10-рп/2008 від 22.05.2008. Вказаними рішеннями Конституційного Суду України визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення Закону України Про Державний Бюджет України на 2007 та 2004 роки, зокрема в частині встановлення розміру одноразової допомоги, оскільки у відповідності до ч. 3 ст. 22 Конституції України не опускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод громадян при прийнятті нових законів або внесенні зміни до чинних законів, зокрема і до Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту». В той же час рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 визначено, що відповідно до частини третьої статті 22, статті 64 Конституції України право громадян на соціальний захист, інші соціально- економічні права можуть бути обмежені, у тому числі зупиненням дії законів (їх окремих положень), ЛИШЕ В УМОВАХ ВОЄННОГО АБО НАДЗВИЧАЙНОГО СТАНУ НА ПЕВНИЙ СТРОК. Оскільки предмет закону про Державний бюджет України чітко визначений Конституції України, Бюджетному кодексі України, то цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України. Натомість Кабінет Міністрів України у п. 1 ч. 1 постанови № 102 від 16 квітня 2014 року встановив, що у 2014 році виплата разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань», зокрема, інвалідам війни 1 групи здійснюється у визначеному розмірі, тобто у розмірі меншому, ніж це було передбачено частиною п'ятою статті 13 Закону № 3551-XII. Згідно зі статтею 4 Закону № 3551-ХІІ ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: часники бойових дій, інваліди війни, учасники війни. Згідно зі статтею 7 Закону № 3551-ХІІ визначений перелік осіб, які належать до інвалідів війни. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону № 3551-ХІІ нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені ним Законом, є недійсними. Отже, станом на 05 травня 2014 року правовідносини щодо виплати позивачу грошової допомоги за 2014 рік, а також розмір цієї виплати регулювалися Законом № 3551-ХІІ.

У зв'язку з чим позивач просив суд визнати протиправними дії УПСЗН по Комунарському району під час проведення одноразової щорічної допомоги до 5 травня по ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту». Та стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району на користь позивача одноразову щорічну допомогу до 5 травня в розмірі семи мінімальних пенсій за віком за 2014 рік з урахуванням раніше сплаченої суми.

Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району надіслало заперечення проти позову в якому просило відмовити позивачу у задоволенні його вимог посилаючись на те, що підстав для здійснення перерахунку пенсії немає та в управління немає заборгованості перед позивачем.

Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження у відповідності до ст. 183-2 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суд за результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження, оцінивши обставини справи, вважає їх достатніми для прийняття рішення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України при прийнятті інших, або нових законів або внесення змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод. Згідно із ст. 64 Конституції України конституційні права та свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, окрім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" інвалідам війни 3-ї групи щорічно, до 5 травня, виплачується разова грошова допомога у розмірі 7-ми мінімальних пенсій за віком.

Позивач має статус інваліда війни 3 групи, наділений державою певним правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема її на щорічну разову допомогу до 5 травня в розмірі семи мінімальних пенсій за віком як інвалід війни 3 групи.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 визнані такими, що не відповідають Конституції України положення п. 20 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» стосовно виплати щорічної разової допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

У 2009-2014 роках зміни до ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" не вносилися.

Таким чином, відповідач у 2014 році повинен був застосовувати законодавство, яке діяло на час проведення відповідних щорічних виплат грошової допомоги до 5 травня, а саме, ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в редакції від 28.06.2013 року, а саме інвалідам війни щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

При обчисленні разової грошової допомоги до 5 травня, розмір мінімальної пенсії за віком розраховується виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". А саме відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону, розмір мінімальної пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу, встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України та щороку затверджується Верховною Радою України в Законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Таким чином, суд вважає, що дії відповідача щодо відмови в здійсненні позивачу перерахунку та не виплати разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі, визначеному Законом № 3551-ХІІ, призвели до порушення прав позивача, які підлягають захисту в судовому порядку.

При вирішені адміністративного позову суд враховує, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» п. 6-7 Прикінцевих положень, Кабінету Міністрів України надано право у 2014 році встановлювати розміри соціальних виплат в тому числі відповідно до статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425 із наступними змінами) виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік. Вказана норма набула чинності з 03.08.2014 року у зв'язку з вступом в законну силу Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31 липня 2014 року ( № 1622-VII).

Оскільки з однопредметних законодавчих норм рівної ієрархії при вирішенні спору застосуванню підлягає законодавча норма, що не визнана неконституційною та прийнята пізніше, в даному випадку з 03.08.2014 року, мають застосовуватись норми Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31 липня 2014 року (№ 1622-VII), а не відповідні норми Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до ст. 22 Загальної декларації прав людини передбачено, що кожна людина має право на соціальне забезпечення, здійснення необхідних для підтримання її гідності, вільного розвитку її особи прав у економічній, соціальній і культурній галузях за допомогою національних зусиль та відповідно до структури і ресурсів кожної держави.

Згідно ст.64 Конституції України зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є обмеження прав і свобод і може мати місце лише в умовах воєнного або надзвичайного стану.

За ст.113 Конституції України КМ України у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, актами Президента України.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналізуючи наведені норми Конституції України та досліджених законів, суд прийшов до висновку щодо правомірності вимог позивача про визнання неправомірними дій відповідача під час виплати щорічної одноразової грошової допомоги до 5 Травня, а тому позов слід задовольнити та зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити допомогу позивачу в повному обсязі з врахуванням виплаченої суми.

Сторони звільнені від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.8,19,64,113 Конституції України, ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст.ст. 6, 17, 158-163, 167, 185, 186 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району про визнання дій неправомірними та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як інваліду війни - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району під час проведення виплати одноразової щорічної допомоги до 5 травня по ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» ОСОБА_1.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району провести виплату одноразової щорічної допомоги до 5 травня в розмірі семи мінімальних пенсій за віком за 2014 рік з урахуванням раніше сплаченої суми ОСОБА_1.

Копію постанови направити сторонам для відома.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Ю.Р. Піх