Справа № 2а/1006/1030/2012
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а/1006/1030/2012 Головуючий у 1-й інстанції: Унятицький Д.Є. Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
У Х В А Л А

Іменем України

21 січня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Безименної Н.В.

суддів: Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області на постанову Бородянського районного суду Київської області від 30 січня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області про зобов'язання вчинити перерахунок пенсії та виплатити недоотримані суми пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Бородянського районного суду Київської області від 30 січня 2012 року позов задоволено. Суд визнав протиправними дії відповідача та зобов'язав його провести перерахунок та виплату з урахуванням виплачених коштів пенсії позивачу відповідно до ст. 39, 51, 52 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» нарахувавши з 25 листопада 2010 року по 22 липня 2011 року щомісячну компенсацію у зв'язку з втратою годувальника в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком, виходячи зі встановленого розміру мінімальної пенсії за віком, який відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та щомісячну грошову доплату до пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю - в розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

На вказану постанову відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Судом першої інстанцій встановлено, що позивач є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи, 4 категорії, проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю.

Згідно ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні посиленого радіоекологічного контролю, мають бути підвищені у розмірі на одну мінімальну заробітну плату.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 4, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 15 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Приписами ст. 52 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щомісячна компенсація в разі втрати годувальника призначається на кожного непрацездатного члена сім'ї, який був на його утриманні, в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком незалежно від пенсії, передбаченої законодавством України.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що позивач має право щомісячну компенсацію у зв'язку з втратою годувальника у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком та щомісячну грошову доплату до пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю - в розмірі однієї мінімальної заробітної плати відповідно до ст. ст. 39, 51, 52 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до 22 липня 2011 року.

Проте, колегія суддів вважає, що постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог за період з 25 листопада 2010 року по 21 березня 2011 року необхідно скасувати та постановити ухвалу, якою у цій частині позовні вимоги - залишити без розгляду, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 99 КАС України (в редакції чинній на момент звернення до суду з даним позовом) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що про порушення свого права позивач дізнався в момент отримання вказаних виплат, та з врахуванням того, що позивач звернувся в суд 22 вересня 2011 року, тому позовні вимоги за період з 25 листопада 2010 року по 21 березня 2011 року слід залишити без розгляду відповідно до вимог ст. 99 та ст. 100 КАС України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову за період з 25 листопада 2010 року по 21 березня 2011 року, так як позивачем в цій частині пропущено строк звернення до адміністративного суду, встановлений ст. 99 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог за період з 25 листопада 2010 року по 21 березня 2011 року - скасувати та постановити ухвалу, якою у цій частині позовні вимоги - залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 198, 202, 205 та 207 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області - задовольнити частково.

Постанову Бородянського районного суду Київської області від 30 січня 2012 року в частині задоволення позовних вимог за період з 25 листопада 2010 року по 21 березня 2011 року - скасувати та постановити ухвалу, якою у цій частині позовні вимоги - залишити без розгляду.

В решті постанову Бородянського районного суду Київської області від 30 січня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 КАС України.

Головуючий суддя: Н.В. Безименна

Судді: В. О. Аліменко,

А. Ю. Кучма

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Аліменко В.О.

Кучма А.Ю.