Справа № 555/2504/14-а
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Мельничук Н.В.
Суддя-доповідач: Майор Г.І.
УХВАЛА

іменем України

27 січня 2015 року Справа № 555/2504/14-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого-судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Березнівського районного суду Рівненської області від 23 грудня 2014 року про залишення адміністративного позову без розгляду у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Березнівському районі Рівненської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до управління Пенсійного Фонду України в Березнівському районі Рівненської області про визнання дій управління Пенсійного фонду України в Березнівському районі Рівненської області щодо відмови у нарахуванні йому пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС неправомірними та зобов"язати вчинити дії з нарахування пенсії з 02.03.2013 року.

Ухвалою Березнівського районного суду Рівненської області від 23.12.2014 адміністративний позов ОСОБА_3 до управління Пенсійного Фонду України в Березнівському районі Рівненської області про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити дії залишено без розгляду.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. В апеляційній скарзі позивач посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Позивач та відповідач не скористалися своїм правом на участь в судовому засіданні: повноважних представників в засідання суду не направили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Позивач подав до суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі.

Колегія суддів враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги та положення частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.197 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе розглядати справу за відсутності представників сторін, в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до управління Пенсійного Фонду України в Березнівському районі Рівненської області з заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 10 років.

Листом №В-12/060 від 22.07.2013 р. відповідач відмовив ОСОБА_3 у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 10 років, оскільки в поданих документах не має інформації про населений пункт чи об'єкт, де проводились роботи ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, у зв'язку з цим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав 06 листопада 2014 року.

Залишаючи позовні вимоги без розгляду, суд першої інстанції дійшов висновків про пропуск позивачем строків звернення до суду за захистом порушеного права.

Колегія суддів з таким висновком суду погоджується з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог.

Відповідно до ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Як убачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів, позивачем не надано доказів щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Доводи апелянта про те, що до спірних правовідносин, у відповідності до ст.46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не застосовується строк позовної давності, є безпідставними, оскільки вказані норми закону підлягають застосуванню у випадку невиплати вже нарахованих сум пенсій, а в даному випадку такі нарахування відповідачем не проводились. Крім того, згідно із п.16 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Посилання позивача на Віденську конвенцію про цивільну відповідальність за ядерну шкоду не спростовує висновків суду першої інстанції і не впливає на правильність прийнятого судового рішення, оскільки відповідно до приписів ст. 73 Закону України "Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку" відповідальність за шкоду, спричинену Чорнобильською катастрофою, встановлюється відповідним законодавством України.

Крім того, відповідно до статті 90 зазначеного Закону всі вимоги цього Закону застосовуються щодо будь-якого ядерного інциденту, що може статися на території України, після набрання цим Законом чинності, тобто починаючи з 21 березня 1995 року.

Актом спеціального законодавства, дія якого спрямована на реалізацію конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення України та встановлює відповідальність за шкоду, спричинену Чорнобильською катастрофою, є Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Абзацом третім частини другої статті 1 цього Закону передбачено, що державна політика в галузі соціального захисту потерпілих від Чорнобильської катастрофи та створення умов проживання і праці на забруднених територіях базується, зокрема, на принципі соціального захисту людей, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 70 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" закріплено право громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, захищати у відповідних державних, судових органах свої законні інтереси та інтереси своїх дітей. При цьому зазначеним Законом строк звернення до суду з адміністративним позовом не встановлено.

З огляду на викладене, під час вирішення питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду з позовами про перерахунок та виплату пенсії громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, необхідно керуватися нормами статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Враховуючи вищенаведене, ухвала суду першої інстанції прийнята з додержанням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.195, 197, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Березнівського районного суду Рівненської області від 23 грудня 2014 року про залишення адміністративного позову без розгляду без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: А.Ю.Бучик

С.М. Шевчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в Березнівському районі Рівненської області вул. Андріївська, 48-а,м. Березне,Рівненська область,34600