Справа № 1219/34/12
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2015 року м. Київ К/800/16200/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою Приватного підприємства "Гарант" на постанову Новопськовського районного суду Луганської області від 30.11.2012р. та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 19.02.2013р. у справі № 2а/1219/34/2012 за позовом Приватного підприємства "Гарант" до Новопсковської районної ради Луганської області, голови Новопсковської районної ради Луганської області Чернявського С.С., третя особа Новопсковське районне територіальне медичне об'єднання, головний лікар Новопсковського районного територіального медичного об'єднання ОСОБА_5 про визнання рішень та розпорядження недійсними, -

ВСТАНОВИЛА:

Приватне підприємство «Гарант» звернулося з позовом до Новопсковської районної ради Луганської області, голови Новопсковської районної ради Луганської області Чернявського С.С., в якому просить:

- визнати недійсним рішення Новопсковської районної ради №20/13 від 29.04. 2005 року про затвердження головним лікарем Новопсковського районного територіального медичного об'єднання ОСОБА_5,

- про визнання недійсним розпорядження голови Новопсковської районної ради Чернявського С.С. від 28.04.2010 р. про затвердження головним лікарем Новопсковського районного територіального медичного об'єднання ОСОБА_5,

- про визнання недійсним рішення Новопсковської районної ради № 33/14 від 21.05.2010 року про погодження розпорядження голови Новопсковської районної ради Чернявського С.С. від 28 квітня 2010 року про затвердження головним лікарем Новопсковського районного територіального медичного об'єднання ОСОБА_5

Постановою Новопсковського районного суду Луганської області від 30.11.2012р. позовні вимоги задоволено частково. Визнано недійсним розпорядження голови Новопсковської районної ради Чернявського С.С. від 28.04.2010 року про затвердження головним лікарем Новопсковського РТМО ОСОБА_5 Визнано недійсним рішення Новопсковської районної ради № 33/14 від 21.05.2010 року про погодження розпорядження голови Новопсковської районної ради Чернявського С.С. від 28.04.2010р. про затвердження головним лікарем Новопсковського РТМО ОСОБА_5 У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2013 року за результатами розгляду апеляційної скарги Новопсковської районної ради Луганської області, постанову Новопсковського районного суду Луганської області від 30 листопада 2012 року скасовано та відмовлено приватному підприємству «Гарант» у задоволенні позовних вимог до Новопсковської районної ради Луганської області, голови Новопсковської районної ради Луганської області Чернявського С.С., третя особа Новопсковське районне територіальне медичне об'єднання, головний лікар Новопсковського районного територіального медичного об'єднання ОСОБА_5 про визнання рішень та розпорядження недійсними в повному обсязі.

Також до Донецького апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга Приватного підприємства «Гарант» на постанову Новопсковського районного суду Луганської області від 30 листопада 2012 року.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 19.02.2013р. апеляційну скаргу Приватного підприємства "Гарант" на постанову Новопсковського районного суду Луганської області від 30 листопада 2012 р. в частині визнання недійсним рішення Новопсковської районної ради № 20/13 від 29 квітня 2005 року, залишено без задоволення. Постанову Новопсковського районного суду Луганської області від 30 листопада 2012 р. в частині визнання недійсним рішення Новопсковської районної ради № 20/13 від 29 квітня 2005 року, залишити без змін з урахуванням постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2013 року у справі 2а/1219/34/2012 яким відмовлено приватному підприємству «Гарант» в задоволенні позовних вимог до Новопсковської районної ради Луганської області про визнання рішень та розпорядження недійсними.

На постанову Новопськовського районного суду Луганської області від 30.11.2012р. та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 19.02.2013р. надійшла касаційна скарга Приватного підприємства "Гарант", в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про їх скасування та прийняття нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Новопсковської районної ради четвертого скликання від 29.04.2005 року № 20/13, був затверджений на посаді головного лікаря Новопсковського районного територіального медичного об'єднання ОСОБА_5 строком на п'ять років.

Згідно рішення постійної комісії районної ради з питань комунальної власності та використання природних ресурсів від 27.04.2010 року №1, було рекомендовано голові районної ради видати розпорядження, яким затвердити на посаді головного лікаря Новопсковського РТМО ОСОБА_5 терміном на п'ять років з 29.04.2010 р. по 29.04.2015 р. Зазначене розпорядження голови районної ради погодити на черговій сесії районної ради.

Відповідно розпорядження голови Новопсковської районної ради Чернявського С.С. від 28.04.2010 р. № 30, він затвердив на посаді головного лікаря Новопсковського РТМО ОСОБА_5 терміном на п'ять років з 29.04.2010 р. по 29.04.2015 р.

Згідно рішення постійної комісії районної ради з питань комунальної власності та використання природних ресурсів від 19.05.2010 року №8, було рекомендовано районній раді погодити розпорядження голови районної ради від 28.04.2010 року №30 «Про затвердження на посаді головного лікаря Новопсковського РТМО ОСОБА_5».

Рішенням Новопсковської районної ради п'ятого скликання від 21.05.2010 року № 33/14, було погодженого розпорядження голови районної ради від 28.04.2010 р. №30 «Про затвердження на посаді головного лікаря Новопсковського РТМО ОСОБА_5».

Відповідно до протоколу тридцять третьої сесії районної ради п'ятого скликання від 21.05.2010 року, за рішення «Про погодження розпорядження голови районної ради від 28.04.2010 року №30 «Про затвердження на посаді головного лікаря Новопсковського РТМО ОСОБА_5», проголосувало 27 депутатів, що є більшістю.

Не погоджуючись з такими діями відповідача позивач і звернувся з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд апеляційної інтонації виходив з того, що оскаржуваними рішеннями жодним чином не порушуються права позивача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно із п.1 ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій ч бездіяльності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, юридична особа має право звернутися до адміністративного суду із позовом щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, відповідно прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій щодо цієї особи. Але, позивачем не надано жодного доказу, що свідчив би про наявність порушень його прав, як юридичної особи, з боку відповідачів при прийнятті вищевказаних спірних рішень, отже, це дає підстави вважати, що у позивача відсутнє право на звернення до суду із даними позовними вимогами.

Крім того, всі доводи як позовної заяви так і апеляційної скарги ПП «Гарант» стосуються договорів оренди приміщень та заяв поданих головним лікарем ОСОБА_5 до господарського суду Луганської області щодо звільнення орендованих позивачем приміщень за зазначеним договором оренди. Зазначені правовідносини вирішуються в порядку господарського судочинства, що підтверджується наявними в матеріалах справи процесуальними документами Господарського суду Луганської області. Отже позивачем не доведено, яким чином спірне рішення може вплинути на його права, обов'язки чи інтереси.

Також, судова колегія звертає увагу на те, що постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2013 року постанову Новопсковського районного суду Луганської області від 30 листопада 2012 року скасовано та Приватному підприємству «Гарант» відмовлено в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.02.2013р. відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою приватного підприємства "Гарант" на постанову Новопсковського районного суду Луганської області

від 30 листопада 2012 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2013 року у справі за позовом приватного підприємства "Гарант" до Новопсковської районної ради Луганської області, голови Новопсковської районної ради Луганської області Чернявського С.С., треті особи: Новопсковське районне територіальне медичне об'єднання, головний лікар Новопсковського районного територіального медичного об'єднання ОСОБА_5, про визнання рішень та розпорядження недійсними.

Отже, постанова Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2013 року набула чинності.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Крім того, за змістом частини 2 статті 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що судом апеляційної інстанції повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовано до них норми матеріального права.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Приватного підприємства "Гарант" відхилити, а ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 19.02.2013р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: