Справа № 265/5541/14-а
Суддя: Василенко Л. А.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Костромітіна О.О.
Суддя-доповідач - Василенко Л. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року справа № 265/5541/14-а

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів Гімона М.М., Яковенка М.М.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 3 листопада 2014 року у справі №265/5541/14-а за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя про визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

13.08.2014 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача - управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя (УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя) про зобов'язання здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії як дитині війни, в якому просив: визнати право на отримання підвищення до пенсії в розмірі щомісячно 30% мінімальної пенсії та зобов'язати УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 01.02.2014 року до 31.07.2014 року (а. с. 2-3).

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 3 листопада 2014 року позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя (далі за текстом - УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя) про визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково, а саме: визнано протиправною бездіяльність та зобов'язано УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 щомісячної доплати до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 1 лютого 2014 року до 31 липня 2014 року включно, з відрахуванням фактично проведених виплат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а. с. 14-16).

Відповідач не погодився з постановою суду в частині задоволених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції, у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що підвищення до пенсії як «дитині війни» з 01.01.2014 року правомірно виплачується у розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верст населення» №1381 від 28.12.2011 року (а. с. 18).

Відповідно до приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України справу розглянуто в письмовому провадженні. Судове рішення першої інстанції переглядається в межах доводів апеляційної скарги.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги і дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач належить до соціальної групи «діти війни», що підтверджується датою народження у паспорті і пенсійним посвідченням та користується правами і пільгами, встановленими Законом України "Про соціальний захист дітей війни" (а. с. 4).

УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя позивачеві підвищення до пенсії з 01.01.2014 року здійснюється у розмірі 7% прожиткового мінімуму, встановленого законом, для осіб, які втратили працездатність відповідно до п.4 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення», що становить 66,43 грн. (а.с.10-11, 18).

Встановлені обставини не є спірними.

Спірним питанням у справі є правомірність дій відповідача щодо нарахування та виплати позивачеві підвищення до пенсії як «дитині війни» у розмірі 7% прожиткового мінімуму, встановленого законом, для осіб, які втратили працездатність відповідно до п.4 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення», а саме в сумі 66,43 грн. щомісячно.

Відповідно до п.4 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення», дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення, встановлене ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», провадиться у розмірі 7% прожиткового мінімуму, встановленого законом, для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року № 2195-IV ( далі Закон № 2195-IV) встановлено, що дитина війни це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Рішеннями Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007, від 22.05.2008 року № 10/рп/2008 було визнано неконституційними зміни до Закону № 2195-IV внесеними Законом України «Про Державний бюджет на 2007 рік», Законом України «Про Державний бюджет на 2008 рік», чим було відновлено дію ст. 6 Закон № 2195-IV у попередній редакції.

Статтею 6 Закону № 2195-IV встановлено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Колегія судів зазначає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», застосовується не тільки для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, з огляду на те, що положення частини 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на думку колегії суддів, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Згідно частини першої статті 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року № 966-ХІV прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» не було встановлено жодних обмежень щодо застосування положень ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції від 1 січня 2006 року.

Крім того, зазначеним вище Законом не було надано повноважень Кабінету Міністрів України визначати розмір та порядок застосування положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету на 2014 рік.

Колегія суддів не приймає до уваги клопотання пенсійного органу щодо застосування до спірних правовідносин п.6-7 Прикінцевих положень Закону України від 31 липня 2014 року № 1622-VІІ "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", яким встановлено, що норми і положення статей 5 та 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік, оскільки зазначені норми набрали чинності з дня, наступного за днем його опублікування, а саме, з 3 серпня 2014 року (опублікуванні в газеті "Голос України" за 2 серпня 2014 року)

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені до 31 липня 2014 року включно, то у суду відсутні законні підстави для застосування вищезазначених положень Закону, які набрали чинності з 03.08.2014 року, до спірних відносин.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що при визначенні розміру доплати до пенсії дитині війни слід керуватися розміром надбавки, встановленим ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а не постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1381, внаслідок чого розмір пенсії позивача з 1 січня 2014 року повинен підвищуватись на 30% від мінімальної пенсії за віком.

Але при цьому суд першої інстанції порушив норми процесуального права, оскільки вирішив спір за суттю позовних вимог поза межами шестимісячного строку звернення до суду.

Суд першої інстанції в порушення п.5 ч.1 ст.107 КАС України не з'ясував чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Позивач просила повести виплату та перерахунок пенсії з 01.02.2014 року, а з позовом до суду першої інстанції звернулася 13.08.2014 року, тобто більш ніж через шість місяців.

ОСОБА_2 поважних причин пропущення строку звернення до суду не навела, пенсію отримувала щомісячно і тому могла або повинна була дізнатися про порушене право ще з дати обчислення розміру пенсії, тому вимоги заявлені за межами шестимісячного строку звернення з позовом до адміністративного суду необхідно залишити без розгляду, а саме заявлені до 12.02.2014 року включно.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вимоги позивача про зобов'язання здійснити перерахунок та доплату пенсії за період з 1 лютого 2014 року до 12 лютого 2014 року включно підлягають залишенню без розгляду, у зв'язку з пропущенням строку звернення до суду і не підлягають розгляду за суттю.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції внаслідок помилкового незастосування норм процесуального права щодо наслідків пропущення строків звернення з позовом до адміністративного суду частково невірно вирішений спір, тому постанова суду про вирішення позовних вимог, заявлених за межами шестимісячного строку звернення до суду, підлягає скасуванню та залишенню без розгляду, в іншій частині постанова суду відповідає нормам процесуального та матеріального права і підстави для її скасування відсутні.

Постанова суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні решти позовних вимог не оскаржена.

Керуючись ст. 99, ст. 100, ст. 155 ч.1 п.9, ст. 195, ст. 197, ст.198 ч.1 п.1, 4, ст. 200, ст.203 ч.1, ст. 205 ч.1 п.3, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя задовольнити частково.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 3 листопада 2014 року у справі №265/5541/14-а за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя про визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання вчинити певні дії в частині вирішення позовних вимог за період з 01.02.2014 року до 12.02.2014 року включно скасувати.

Позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя про зобов'язання здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії як дитині війни за період з 01.02.2014 року до 12.02.2014 року включно залишити без розгляду.

В решті постанову Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 3 листопада 2014 року у справі №265/5541/14-а за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя про зобов'язання здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії як дитині війни залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий Л.А. Василенко

Судді М.М. Гімон

М.М. Яковенко