Справа № 357/9995/14
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 357/9995/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Рябченко Л.А. Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

22 січня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Вівдиченко Т.Р.

Суддів: Бєлової Л.В.

Гром Л.М.

За участю секретаря: Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області про визнання дій протиправними та зобов"язання виплатити заборгованість померлої ОСОБА_4, згідно постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2011 року у справі № 2а-52465/11 по місяць смерті пенсіонера, згідно ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2014 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивач - ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2011 року у справі № 2а-52465/2011 за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області про визнання відмови протиправною та зобов'язання провести перерахунок та виплату доплати до пенсії - позов задоволено.

Згідно Свідоцтва про смерть від 14 січня 2014 року НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 померла (а.с. 11).

06 травня 2014 року, 10 червня 2014 року ОСОБА_3 зверталась до Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області із заявами, в яких просила виплатити їй заборгованість по пенсії, згідно постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2011 року, як члену сім'ї померлої матері - ОСОБА_4

Листами від 04 червня 2014 року, 11 липня 2014 року та 24 липня 2014 року Управління Пенсійного фонду України у м.Білій Церкві Київської області надало позивачу роз'яснення щодо порядку звернення родичів померлого пенсіонера та необхідності подачі документів, що підтверджують родинні зв'язки, тощо, протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини, або ж свідоцтва про право на спадщину після спливу зазначеного строку.

Не погоджуючись з відмовою відповідача виплатити заборгованість по пенсії як члену сім'ї померлої матері, позивач звернулась до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст. 1227 Цивільного кодексу України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

В силу ч.ч. 1 та 2 ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім'ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім'ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2011 року у справі № 2а-52465/2011 зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області провести перерахунок та виплату доплати до пенсії ОСОБА_4, щомісячно, починаючи з 06 жовтня 2010 року, з урахуванням виплачених сум.

Так, згідно розпорядження Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області від 29 вересня 2011 року № 187545, на підставі постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2011 року було проведено перерахунок пенсії за період з жовтня місяця 2010 року по жовтень місяць 2011 року.

Колегія суддів вважає, що ОСОБА_3, як спадкоємець померлої ОСОБА_4, має право на отримання суми пенсії, що була нарахована до виплати померлій по місяць смерті.

Разом з тим, доплата до пенсії, передбачена ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яку згідно постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2011 року відповідач був зобов'язаний нарахувати та виплатити ОСОБА_4 на день смерті останньої нарахована не була, а сума, що підлягала б виплаті ОСОБА_4, на підставі вказаного судового рішення - визначена не була.

Крім того, судом встановлено, що виплата заборгованості по пенсії померлої ОСОБА_4 за січень місяць 2014 року в розмірі 1187 грн. 21 коп. та допомога на поховання, відповідно до ст.ст. 52, 53 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» були проведені позивачу на підставі поданих нею документів у лютому місяці 2014 року.

З приводу позовних вимог позивача про виплату доплати до пенсії, що належала ОСОБА_4 та залишилась недоотриманою, у зв'язку з її смертю, по місяць смерті, колегія суддів зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що відповідач припинив нарахування ОСОБА_4 доплати до пенсії з листопада місяця 2011 року, що відображено у розпорядженні від 29 вересня 2011 року № 187545 та протоколі про перерахунок від 07 жовтня 2011 року, у зв'язку із змінами в діючому законодавстві.

При цьому, колегія суддів зазначає, що рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2011 року підлягало виконанню до часу існування правових підстав для здійснення відповідних виплат, тобто, до змін законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Так, Законом України № 3491-VI від 14 червня 2011 року внесені зміни до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», яким доповнено прикінцеві положення пунктом 4 такого змісту; установити, що у 2011 році норми і положення статей 39,50,51,52,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Із аналізу наведеної норми випливає, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України № 745 від 06 липня 2011 року, яка набула чинності 23 липня 2011 року.

Відтак, доплата до пенсії, виплати якої передбачені Законом «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 23 липня 2011 року виплачується у розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 06 липня 2011 року № 745.

Так, 03 червня 2014 року Європейським судом з прав людини прийнято рішення у справі «Велікода проти України».

У вищевказаному рішенні Європейський суд з прав людини вказав на право держави регулювати соціальні виплати з метою необхідності дотримання балансу інтересів особи і суспільства.

Крім того, судом встановлено, що рішення про відмову у виплаті ОСОБА_3 доплати до пенсії недоотриманої у зв'язку зі смертю пенсіонера відповідачем не приймалося.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання протиправною відмови відповідача виплатити заборгованість доплати до пенсії та зобов'язання здійснити виплату заборгованості позивачу по місяць смерті пенсіонера.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3 та відмову у їх задоволенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не знайшли свого належного підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.

Повний текст ухвали виготовлено 27.01.2015 року.

.

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.