Справа № 804/11623/13-а
Суддя: Чорна Валерія Вікторовна
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 р. справа № 804/11623/13-а
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чорної В.В.

при секретарі Сітайло О.В.

за участі представників сторін:

позивача Земляного О.Ю., Бороденко А.В.

відповідача Товстої Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургійна транспортна компанія» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № , № від 21.08.2013 року, -

встановив:

03 вересня 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Металургійна транспортна компанія» (далі - ТОВ «МТК») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська) № від 21.08.2013 року про зменшення бюджетного відшкодування з ПДВ на суму 18 507 219 грн., та № від 21.08.2013 року про визначення суми грошового зобов'язання з ПДВ за основним платежем на суму 2 996 193 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 1 498 096,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення, відповідач діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, відтак вони є протиправними і підлягають скасуванню. Так, на думку позивача, акт перевірки не містить достатніх доказів факту порушення ТОВ «МТК» п. 198.3 ст. 198 ПК України, оскільки спірні взаємовідносини з контрагентами позивача, а саме, ПАТ «Стаханівський вагонобудівний завод» та ТОВ «ІстейтГлобал», мали реальний характер, що підтверджується наданими позивачем для перевірки податковому органу первинними документами бухгалтерського обліку, які складено у відповідності до вимог діючого законодавства. Позивач стверджує, що придбання вагонів-хоперів будо здійснено ТОВ «МТК» в рамках звичайної господарської діяльності, що пов'язана з виробництвом та реалізацією товарів, виконанням робіт та спрямована на отримання прибутку. Зазначені вагони придбавались ним за рахунок власних коштів підприємства та в подальшому були продані іншому підприємству в межах господарської діяльності. Так, вагони-хопери, придбані позивачем у ПАТ «Стахановський вагонобудівний завод» в кількості 200 од. за 129 020 472 грн., в т.ч. ПДВ 21 503 412 грн., були продані ТОВ «ІнстейтГлобал» за 136 034 020,8 грн., в т.ч. ПДВ 22 672 336,8 грн. Таким чином, операції з придбання та подальшого продажу вагонів мали для позивача прибутковий характер. Сума ПДВ у розмірі 22 672 336,8 грн., отримана за наслідками продажу вагонів, була відображена у складі податкових зобов'язань позивача за червень 2013 року, за наслідками якого була нарахована до сплати сума ПДВ в розмірі 19 639 358 грн. У зв'язку з чим, позивач вважає, що податковим органом під час перевірки не добуто доказів, які б свідчили про наміри позивача отримати збагачення за рахунок бюджетних коштів. Висновки відповідача про те, що постачання вагонів фактично не відбувалось, на думку позивача, також не відповідають дійсності, оскільки спростовуються наявними залізничними накладними та іншими товаросупровідними документами. На підставі викладеного, позивач стверджує, що висновки акту перевірки, на підставі якого прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, базуються лише на припущеннях податкового органу, та спростовуються первинними документами, факт наявності яких не заперечується відповідачем (а.с. 3-9).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.09.2013 року за даним позовом відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено її до судового розгляду (а.с. 1).

Ухвалою суду від 23.01.2014 року, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 156 КАС України, провадження у справі було зупинено до одержання відповідей на судові запити про надання витребуваних документів (т. 2 а.с. 24).

Ухвалою суду від 20.08.2014 року провадження у справі поновлено, та призначено її до судового розгляду (т.5 а.с. 51).

В судовому засіданні 20.11.2014 року представники позивача за довіреністю Земляний О.Ю. та Бороденко А.В. позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача за довіреністю Товста Н.А. проти задоволення позовних вимог заперечила, посилаючись на те, що висновки акту перевірки позивача щодо порушення вимог податкового законодавства України, а саме п. 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, зроблено податковим органом у зв'язку із встановленням факту відсутності фактичного здійснення господарської операції з метою отримання майнової вигоди шляхом відшкодування податку на додану вартість, створенням штучного податкового кредиту та заниженням податкових зобов'язань. Так, перевіркою визначення частини залишку від'ємного значення, фактично сплаченої ТОВ «МТК» постачальникам, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, встановлено, що від'ємне значення з ПДВ в декларації позивача за квітень 2013 року виникло внаслідок включення до податкового кредиту у квітні 2013 року суми ПДВ у розмірі 21 503 412 грн., сплачену ПАТ «Стахановський вагонобудівний завод» в ціні придбаних вагонів-хоперів для сипких вантажів у кількості 200 од. Загальна вартість вагонів склала 129 020 472 грн. Відповідно до умов договору, постачання товару відбувалося на умовах FCA-станція Стаханів Донецької залізниці. Відвантаження товару здійснювалось по коліях загальної мережі залізничних доріг. Придбання вагонів-хоперів ТОВ «МТК» здійснено з метою подальшої їх реалізації до ТОВ «ІстейтГлобал». Відповідно до договору від 30.05.2013 року № 30-05, ТОВ «МТК» отримало грошові кошти від ТОВ «ІнстейтГлобал» за вагони-хопери на загальну суму 136 034 020,8 грн., у т.ч. ПДВ - 22 672 336,8 грн. При цьому, до перевірки позивачем надано залізничні накладні на транспортування вищезазначених вагонів, згідно яких, відправником товару є ПАТ «Стаханівський вагонобудівний завод», а одержувачем «Стаханівський завод феросплавів». Таким чином, податковим органом зроблено висновок, що відвантаження вагонів-хоперів ТОВ «МТК» на ТОВ «ІнстейтГлобал», м. Запоріжжя, взагалі не відбувалось, тому що на момент підписання актів приймання-передачі вагонів від позивача до даного контрагента, вони вже перебували у власності ПАТ «Стаханівський завод феросплавів». З тих самих підстав, відповідачем зроблено висновок про те, що не відбувалось і фактичне постачання вагонів до позивача від ПАТ «Стаханівський вагонобудівний завод». Таким чином, відповідачем встановлено порушення позивачем п. 44.1 ст. 44 ПК України, згідно якого, платникам податків забороняється формування показників податкової звітності на підставі даних, не підтверджених відповідними первинними документами, наявність яких передбачена чинним законодавством. З урахуванням викладеного, відповідач вважає правомірним прийняття щодо позивача податкового повідомлення-рішення № від 21.08.2013 року про зменшення бюджетного відшкодування з ПДВ на суму 18 507 219 грн., та застосування штрафної санкції у розмірі 9 253 609,50 грн., а також податкового повідомлення-рішення № від 21.08.2013 року про визначення суми грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі 4 494 289,50 грн., у тому числі: за основним платежем - на суму 2 996 193 грн., за штрафними санкціями - 1 498 096,50 грн. (т.1 а.с. 203-212).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини.

ТОВ «МТК» зареєстровано як юридична особа 04.08.2004 року, та є платником податку на додану вартість. Основними видами діяльності ТОВ «МТК» за КВЕД у спірному періоді були, зокрема, транспортне обслуговування вантажів, та інша допоміжна діяльність в сфері транспорту (т. 1 а.с. 29-30).

У період з 16.07.2013 р. по 05.08.2013 р. посадовими особами ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «МТК» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість в рахунок майбутніх платежів за травень 2013 року, за результатами якої складено акт № 501/15-1/33115436 від 12.08.2013 року (т. 1 а.с.12-28).

Згідно висновків податкового органу, викладених в акті перевірки, позивачем, в порушення п. 198.3 ст. 198 ПК України, віднесено до складу податкового кредиту декларації з ПДВ за квітень 2013 року суму ПДВ у розмірі 21 503 412 грн., що призвело до завищення від'ємного значення ПДВ на суму 19 183 900 грн., та заниження податку на додану вартість на суму 1 870 996 грн.; а також, в порушення вимог п. 200.4 ст. 200 ПК України, задекларовано суму бюджетного відшкодування по декларації за травень 2013 року по рядку 23.2 у розмірі 18 507 219 грн., що призвело до заниження податку на додану вартість по декларації з ПДВ за травень 2013 року у сумі 1 125 197 грн.

Відповідні висновки зроблені за результатами дослідження обставин здійснення господарських операцій за укладеними договорами ТОВ «МТК» з ПАТ «Стаханівський вагонобудівний завод» та ТОВ «ІстейтГлобал» за період квітень-травень 2013 року. Так, під час перевірки встановлено, що від'ємне значення з ПДВ в декларації позивача за квітень 2013 року виникло внаслідок включення до податкового кредиту у квітні 2013 року суми ПДВ у розмірі 21 503 412 грн., сплаченої ПАТ «Стаханівський вагонобудівний завод» в ціні придбаних вагонів-хоперів для сипких вантажів у кількості 200 одиниць. Загальна вартість вагонів склала 129 020 472 грн. Відповідно до умов договору, постачання товару відбувалося на умовах FCA-станція Стаханів Донецької залізниці. Відвантаження товару здійснювалось по коліях загальної мережі залізничних доріг. Придбання вагонів-хоперів ТОВ «МТК» здійснено з метою подальшої їх реалізації до ТОВ «ІстейтГлобал». Так, відповідно до договору від 30.05.2013 року № 30-05, ТОВ «МТК» отримало грошові кошти від ТОВ «ІстейтГлобал» за вагони-хопери на загальну суму 136 034 020,8 грн., у т.ч. ПДВ - 22 672 336,8 грн. При цьому, до перевірки позивачем надано залізничні накладні на транспортування вищезазначених вагонів, згідно яких, відправником товару є ПАТ «Стаханівський вагонобудівний завод», а одержувачем - «Стаханівський завод феросплавів». Таки чином, податковим органом зроблено висновок, що відвантаження вагонів-хоперів ТОВ «МТК» на ТОВ «ІстейтГлобал», м. Запоріжжя, взагалі не відбувалось, тому що на момент підписання актів приймання-передачі вагонів від позивача до даного контрагента, вони вже перебували у власності ПАТ «Стаханівський завод феросплавів». З тих самих підстав, відповідачем зроблено висновок про те, що не відбувалось і фактичне постачання вагонів від ПАТ «Стаханівський вагонобудівний завод» до позивача.

На підставі зазначених висновків акту перевірки, ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська винесено податкові повідомлення-рішення, а саме:

- № від 21.08.2013 року про зменшення ТОВ «МТК» бюджетного відшкодування з ПДВ на суму 18 507 219 грн. та застосування штрафної санкції у розмірі 9 253 609,50 грн.;

- № від 21.08.2013 року про визначення ТОВ «МТК» суми грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі 4 494 289,50 грн., у тому числі: за основним платежем на 2 996 193 грн., за штрафними санкціями - на 1 498 096,50 грн. (т. 1 а.с. 10-11).

Не погодившись із зазначеними рішеннями податкового органу, позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом.

Встановивши обставини справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Судом, з наданих позивачем первинних бухгалтерських документів встановлено, що між ТОВ «МТК» та ПАТ «Стаханівський вагонобудівний завод» укладено договір поставки продукції № 14 від 28.01.2013 р., згідно умов якого, а також додаткової угоди до цього договору № 1 від 22.02.2013 р. № 2 від 17.04.2013 р., № 3 від 23.05.2013 р., № 4 від 26.06.2013 р., та специфікації № 3 від 26.04.2013 р., позивач придбав у завода-виробника ПАТ «Стаханівський вагонобудівний завод» вагони-хопери кількістю 200 од. на загальну суму 129 020 472 грн. (т.1 а.с. 68-79, 229-231).

Реальність здійснення господарської операції за даним договором купівлі-продажу в вагонів-хоперів підтверджено первинними документами бухгалтерського обліку, а саме:

- платіжним дорученням № 893 від 29.04.2013 р.;

- видатковими накладними № ВЗ 0000677 від 29.05.2013 р., № ВЗ-0000678 від 31.05.2013 р., № ВЗ-0000731 від 07.06.2013 р., № ВЗ-0000732 від 08.06.2013 р.;

- актами приймання-передачі вагонів № 8 від 29.05.2013 р., № 9 від 31.05.2013 р., № 10 від 07.06.2013 р., №11 від 08.06.2013 р.;

- податковою накладною від 29.04.2013 р. № 164 (т.1 а.с. 80-87);

- копіями сертифікатів відповідності № ССФЖТ UA. ЦВ02.Б.09767 для вагонів-хоперів моделі 19-970-01;

- копіями листів ТОВ «МТК» та ПАТ «СВЗ» від 17.04.13, 14.05.13, 24.05.13, 27.05.13, 06.06.13;

- копіями сертифікатів якості № 44 від 22.05.2013, № 45 від 22.05.2013, № 46 від 24.05.2013, № 47 від 27.05.2013;

- копіями актів про технічне приймання нових вагонів форми ВУ-1 № 50 від 17.05.2013 р., № 53 від 22.05.2013, № 58 від 24.05.2013, № 59 від 27.05.2013;

- копіями актів технічної прийомки вагонів моделі 19-970-01 №5 від 29.05.2013, № 6 від 30.05.2013, № 7 від 06.06.2013, №8 від 06.06.2013;

- копіями актів приймання-передачі вагонів-хоперів моделі 19-970-01 № 8 від 29.05.2013, № 9 від 31.05.2013, № 10 від 07.06.2013, № 11 від 08.06.2013 (т.2 а.с. 33-250, т.3 а.с.1-21).

Також, 27.05.2013 р. між ТОВ «МТК» та ПАТ «Стаханівський завод феросплавів» укладено договір № 205 про надання послуг з подачі, розміщення та відстою порожніх вагонів на залізничних під'їзних коліях ПАТ «Стаханівський завод феросплавів» (т. 1 а.с. 187-188).

Реальність здійснення господарської операції за даним договором підтверджується актами при зняття наданих послуг, відомостями плати за маневрову роботу та пробіг порожніх вагонів, розрахунками витрат на утримання залізничної колії ПАТ «СЗФ» (т. 1 а.с. 189-198).

Крім того, між ТОВ «МТК» та ТОВ «ІстейтГлобал» укладено договір поставки продукції № 30-05 від 30.05.2013 р., згідно якого та умов специфікації № 1 від 26.04.2013 р. до договору, позивач реалізував ТОВ «ІстейтГлобал» придбані у ПАТ «Стаханівський вагонобудівний завод» вагони-хопери кількістю 200 од. на загальну суму 136 034 020, 80 грн. (т. 1 а.с. 88-93).

Реальність здійснення господарської операції за даним договором купівлі-продажу вагонів-хоперів підтверджено первинними документами бухгалтерського обліку, а саме:

- платіжним дорученням № 254 від 05.06.2013 р.;

- видатковими накладними № РН-0000033 від 06.06.2013 р., № 0000034 від 10.06.2013 р.;

- актами приймання-передачі вагонів № 1 від 06.06.2013 р., № 2 від 10.06.2013 р.;

- довіреністю на отримання вагонів ТОВ «ІстейтГлобал» № ИГ01 від 06.06.2013 р., №ИГ 02 від 10.06.203 р.;

- податковою накладною від 05.06.2013 р. № 4 (т.1 а.с. 94-101).

Всі зазначені вище документи надавалися позивачем під час проведення перевірки, відображені у акті перевірки та їх наявність не заперечується відповідачем.

Крім того, під час судового розгляду справи, на вимогу суду (т. 2 а.с. 26, 27, 28) позивачем та його контрагентами, а саме, ПАТ «Стаханівський вагонобудівний завод» (т. 2 а.с. 31-250, т.3 а.с. 1-20), ТОВ «ІстейтГлобал» (т. 3 а.с. 22-250, т. 4 а.с. 1-220), та ПАТ «Стаханівський завод феросплавів» (т. 4 а.с. 221-250, т. 5 а.с. 1-15), надано належним чином засвідчені копії документів, обов'язкова наявність яких передбачена умовами договору купівлі-продажу № 14 від 28.01.2013 р., умовами договору з надання послуг № 205 від 27.05.2013 р., та умовами договору поставки продукції № 30-05 від 30.05.2013 р.

Зокрема, стороною позивача та його контрагентами суду надано всі документи, що передбачені умовами вказаних вище договорів як обов'язкові, які підтверджують реальність здійснення позивачем господарських операцій з контрагентами - а саме, придбання позивачем нових вагонів-хоперів у кількості 200 од. у виробника - ПАТ «Стаханівський вагонобудівний завод», їх розміщення на залізничних під'їзних шляхах ПАТ «Стаханівський завод феросплавів», та подальший продаж ТОВ «ІстейтГлобал».

В тому числі, були надані копії сертифікатів якості виробника, кожний - на 50 нових вагонів-хоперів для сипучих (ССФЖТ) № 44 від 22.05.2013 р., № 45 від 22.05.2013 р., № 46 від 24.05.2013 р., № 47 від 27.05.2013 р., з додатками із зазначенням номерів кожного з вагонів; копії актів про технічне приймання заводом-виробником нових вагонів форми ВУ-1, кожний - на 50 нових вагонів: № 50 від 17.05.2013 р., № 53 від 22.05.2013 р., № 58 від 24.05.2013 р., № 59 від 27.05.2013 р., з додатками на кожний з 200 вагонів «основні відомості про вагон», із зазначенням номеру кожного вагону, клейма та номеру кожної деталі; листування ТОВ «МТК» з виробником вагонів щодо нанесення маркування на нові вагони з логотипом власника - ТОВ «МТК», та зазначенням станції приписки; копії актів про технічне приймання вагонів від виробника - ПАТ «Стаханівський вагонобудівний завод» покупцем - ТОВ «МТК» № 5 від 29.05.2013 р., № 6 від 30.05.2013 р., № 7 від 06.06.2013 р., № 8 від 06.06.2013 р., кожний на 50 нових вагонів-хоперів; копії актів приймання-передачі вагонів-хоперів у власність ТОВ «МТК» після їх технічного приймання № 8 від 29.05.2013 р., №9 від 31.05.2013 р., № 10 від 07.06.2013 р., № 11 від 08.06.2013 р.; акти від 07.06.2013 р. та від 11.06.2013 р. про надання послуг з розміщення порожніх вагонів на залізничних під'їзних коліях ПАТ «Стаханівський завод феросплавів»; відомості № 1, № 2 плати за маневрову роботу та пробіг порожніх вагонів, за подавання і забирання вагонів за період з 30.05.2013 р. - 07.06.2013 р., з 08.06.2013 р. по 11.06.2013 р.; розрахунки витрат на утримання залізничної колії ПАТ «СЗФ»; листування між ТОВ «МТК» та ТОВ «ІстейтГлобал» щодо приймання-передачі вагонів на території ПАТ «Стахановський феросплавний завод»; копія повідомлення № 196 від 01.07.2013 р. про внесення змін у довідник «Власники вантажних вагонів» щодо включення до нього ТОВ «ІстейтГлобал»; копія заявки ТОВ «ІстейтГлобал» про перереєстрацію вагонів у кількості 200 од., із зазначенням номерів вагонів (перелік номерів яких відповідає номерам вагонів, придбаних у ТОВ «МТК»); копія телеграми про перереєстрацію 200 вагонів за ТОВ «ІстейтГлобал» та місце їх приписки - ст. Чорноморська Одеської залізниці; копія заяви про приписку вагонів ТОВ «ІстейтГлобал» у кількості 200 од. до ст. Чорноморська; копії технічних паспортів форми ВУ-4М на кожний з 200 вагонів; копія платіжного доручення № 254 від 04.06.2013 р. (платник ТОВ «ІстейтГлобал») на суму 136 034 020,80 грн., та № 275 від 30.12.2013 р. на суму 255 240,00 грн. (щодо компенсації ТОВ «ІстейтГлобал» на адресу ТОВ «МТК» залізничного тарифу згідно договору постачання № 30-05 від 30.05.2013 р.; копія наказу № 0907/01 від 09.07.2013 р. про нанесення маркування на вагони-хопери; фотографії вагонів з написами.

Всі зазначені вище документи досліджені судом, та відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік». При цьому, суд зазначає, що у акті перевірки відсутній аналіз наявних у позивача первинних документів з точки зору їх відповідності вимогам закону, так само, як відсутній аналіз спірних господарських операцій з точки зору їх економічної обґрунтованості, доцільності та відповідності виду господарської діяльності позивача.

Інших доказів, на яких ґрунтуються висновки акту перевірки про відсутність реальності здійснення правочинів, укладених позивачем з його контрагентами, акт перевірки не містить.

Натомість, в матеріалах справи міститься копія довідки ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області № 1272/08-28-15-03/36053130 від 14.10.2013 р. про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ «ІстейтГлобал» з питань правомірності нарахування від'ємного значення ПДВ за червень 2013 року, якою по взаємовідносинам з ТОВ «МТК» щодо придбання вагонів-хоперів у кількості 200 од за договором № 30-05 від 30.05.2013 р. підтверджено формування від'ємного значення з ПДВ (т. 4 а.с. 210-220).

Відповідно до ч. 1 та 5 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 2 ст. 207 ГК України визначено, що господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Згідно частин 1 та 2 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Відповідно до ст. 228 ЦК України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним; правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Пленум Верховного Суду України в постанові «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 р., зокрема, визначив перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок, визначений статтею: правочини, спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина; правочини, спрямовані на знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об'єктів цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об'єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок.

При кваліфікації правочину за ст. 228 ЦК, має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Згідно зі ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Необхідними умовами для висновку про нікчемність угоди згідно до ст. 207 ГК України та ст. 228 ЦК України є доведення факту наявності завідомо суперечної інтересам держави та суспільства мети укладення угоди сторонами, а також наявність вини у формі умислу хоча б у однієї із сторін щодо настання відповідних наслідків. Інтерес держави і суспільства у сплаті суб'єктами оподаткування податків випливає з обов'язку кожного сплачувати податки і збори, закріпленому в ст. 67 Конституції України та законах України про оподаткування.

Отже, суб'єктний склад правопорушення повинен бути встановлений компетентним державним органом і підтверджений законодавчо визначеними належними засобами доказування.

В даному випадку, договори з поставки товарів, укладені позивачем із заводом-виробником - ПАТ «Стаханівський вагонобудівний завод», та покупцем вагонів - ТОВ «ІстейтГлобал», а також щодо надання послуги з подачі та розміщення на під'їзних залізничних коліях ТОВ «Стаханівський завод феросплавів» порожніх вагонів, придбаних ТОВ «МТК» та до передачі їх новому власнику ТОВ «ІстейтГлобал», оформлені належним чином: їх підписано уповноваженими особами, які на час підписання договору та його виконання мали необхідний обсяг правосуб'єктності; спірні правочини не визнані судом недійсними, і їх недійсність прямо не встановлена законом, у зв'язку з чим, діє презумпція правомірності правочину; на підтвердження реальності виконання укладених угод, позивачем надано копії договорів, податкових та видаткових накладних, актів прийомки вагонів, копії сертифікатів якості та платіжних доручень, тощо. При цьому, висновків щодо невідповідності вказаних первинних документів вимогам закону, що давало б змогу вважати їх паперовими носіями, акт перевірки не містить.

За викладених обставин, суд не погоджується з висновками відповідача про відсутність реального здійснення фінансово-господарських операцій у вказаному періоді між заводом-виробником - ПАТ «Стаханівський вагонобудівний завод» та ТОВ «МТК», між ТОВ «МТК» та надавачем послуг ПАТ «Стаханівський завод феросплавів», та між ТОВ «МТК» та подальшим покупцем вагонів - ТОВ «ІстейтГлобал».

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представником відповідача в судовому засіданні не доведено, що зазначені вище правочини купівлі-продажу вагонів, укладені ТОВ «МТК» із заводом-виробником - ПАТ «Стаханівський вагонобудівний завод» та покупцем вагонів - ТОВ «ІстейтГлобал», є нікчемними, порушують публічний порядок та суперечать інтересам держави і суспільства.

Згідно абз. «а» п. 198.1 ст.198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання та виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

У відповідності до п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України визначено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Отже, правомірність формування платником податку податкового кредиту визначається фактичним проведенням операцій платником податку зі своїми безпосередніми контрагентами, які оформлені належними документами.

Позивачем подано до податкового органу декларацію з ПДВ з додатками № від 20.06.2013 року за травень 2013 року, в якій сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість в рахунок майбутніх платежів відображена у рядку 23.2 декларації, та сформована з урахуванням залишку від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту, нарахованої у попередні звітні періоди, а саме, у квітні 2103 року, та складає 18 507 219 грн. Причиною виникнення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту квітня 2013 року є здійснення передплати за залізничні вагони у кількості 200 од. ПАТ «Стаханівський вагонобудівний завод» на митній території України. Також, ТОВ «МТК» подано до ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська розрахунок коригування сум ПДВ від 20.06.2013 року № за травень 2013 року, де відображено коригування податкового кредиту на суму ПДВ - -298 753 грн., у зв'язку із зміною вартості, а саме: сума податку на додану вартість, задекларованого позивачем по господарським операціям, проведеним з іншими постачальниками, всього за травень 2013 року складає 3 485 419,89 грн. За результатами звірки даних, зазначених у розрахунку бюджетного відшкодування ПДВ, із даними первинних документів, що підтверджують факт оплати платником товарів, загальна сума ПДВ складає 21 503 412 грн. Із врахуванням зазначених даних та даних додатка 2 (д2) до податкової декларації з ПДВ за травень 2013 року, частина залишку від'ємного значення, фактично сплачена ТОВ «МТК» постачальникам, яка не брала участі у розрахунках бюджетного відшкодування (не погашена податковими зобов'язаннями попередніх податкових періодах) складає 18 507 219 грн. (т.1 а.с. 108-174).

Враховуючи, що позивач у перевіряємому періоді формував свої витрати та податковий кредит на підставі первинних документів та податкових накладних, які відповідають встановленим для них вимогам, своєчасно та в межах проведених господарських операцій, у суду відсутні підстави вважати, що його податкова звітність з податку на додану вартість складалася без відповідного підтвердження первинними документами. В судовому засіданні представником відповідача також не спростовано факт належного оформлення первинних документів, на підставі яких позивачем сформовано податковий кредит по операціях з придбання товарів у ПАТ «Стаханівський вагонобудівний завод».

За викладених обставин, суд дійшов висновку про правомірність віднесення позивачем до складу податкового кредиту суми ПДВ на підставі податкових накладних, виписаних ПАТ «Стаханівський вагонобудівний завод», а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 122, 160-162, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургійна транспортна компанія» - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області № , № від 21.08.2013 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо судом у відповідності до частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України було проголошено вступну та резолютивну частину постанови, а також в разі прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений 25 листопада 2014 року.

Суддя В.В. Чорна