Справа № 813/4745/14
Суддя: Курилець А.Р.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року Справа № 876/10786/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

з участю секретаря Волошин М.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2014 року позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано накази Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 05.07.2011 року за №800 та від 12.07.2011 року за №208 о/с в частині що стосуються притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення ОСОБА_1 Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу боротьби з правопорушеннями у сфері інтелектуальної власності та комп'ютерних технологій управління Державної служби боротьби з економічною злочинністю Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області з 13.07.2011 року. Стягнуто з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області на користь ОСОБА_1 31063 грн. 34 коп. (тридцять одна тисяча шістдесят три гривні тридцять чотири копійки) грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, за виключенням податків і зборів. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Головне Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області оскаржило її, подавши до Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржувана постанова є незаконна і необґрунтована та прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, при невідповідності висновків суду обставинам справи і підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову, оскільки вважають, що матеріалами службового розслідування повністю підтверджується вина позивача в порушенні службової дисципліни, що проявилося у систематичному вимаганні та отриманні грошових коштів від громадян. Також, відсутність в діях складу злочину ніяким чином не може ототожнюватись з відсутністю фактів порушення дисципліни. Крім того, на момент вчинення дисциплінарного проступку позивач мав діюче стягнення. Позивачем порушено порядок оскарження дій посадових осіб, оскільки останній не звертався зі скаргою до вищестоящого керівництва. Більше того, згідно з п.24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, стягнення грошового забезпечення допускається лише за один рік.

Сторони в судове засідання 21.01.2015 року не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про час і місце апеляційного розгляду справи і оскільки їхня явка не є обов'язковою, судом проведено апеляційний розгляд справи у їхній відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що наказом відповідача від 05.07.2011 року №800, за грубі порушення положень Закону України «Про міліцію», Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, наказів МВС України від 16.03.2007 року №81 та від 26.03.2010 року №90, дискредитацію звання працівника органів внутрішніх справ, що проявилась у систематичному вимаганні та отриманні грошових коштів від громадян, негативно вплинули на імідж міліції та призвели до порушення кримінальної справи, у відповідності до ст.12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, на начальника відділу боротьби з правопорушеннями у сфері інтелектуальної власності та комп'ютерної технології УДСБЕЗ ГУМВС України у Львівській області капітана міліції ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення - звільнення з органів внутрішніх справ.

Наказом відповідача від 12.07.2011 року за №208 о/с відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, звільнено з органів внутрішніх справ у запас збройних сил України за п.64 «є» звільнено позивача, з 12.07.2011 року.

Підставою для прийняття спірних наказів були висновок службового розслідування від 05.07.2011 року та подання від 12.07.2011 року.

У висновку службового розслідування зазначено, що 05.07.2011 року прокуратурою Львівської області порушено кримінальну справу №181-0042 відносно позивача за фактом зловживання владою та службовим становищем, вчинене працівником правоохоронного органу, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.368, ч.3 ст.364 КК України, та викладено обставини вимагання та отримання коштів від громадян.

В свою чергу у поданні від 12.07.2011 року йдеться про характеристику позивача, накладення на нього стягнення, обставини затримання при отриманні хабара та порушення кримінальної справи.

У відповідності до підпункту «є» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року за №114, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV, передбачено, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

У відповідності до ст.1 згаданого Статуту, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Підставою для накладення дисциплінарних стягнень, як вбачається зі змісту ст.12 цього ж Статуту є порушення службової дисципліни.

Як вбачається зі змісту висновку службового розслідування, спірного наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача було звільнено за систематичне вимагання та отримання грошових коштів від громадян. Саме такі дії позивача відповідач у зазначених документах кваліфікував як порушення дисципліни.

Поряд з тим, колегія суддів зазначає, що вироком Личаківського районного суду м.Львова від 26.05.2014 року у справі за №1/463/3/14, що набрав законної сили, ОСОБА_1 визнано невинним у пред'явленому обвинуваченні за ч.4 ст.368, ч.3 ст.364, ч.5 ст.27-ч.1 ст.203-2 КК України та виправданим за недоведеністю його участі у вчиненні вищевказаних злочинів.

Відповідно до ч.4 ст.72 КАС України вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що згаданим вироком судом спростовано обставини вчинення діянь - систематичного вимагання та отримання грошових коштів від громадян - ОСОБА_1, які під час службового розслідування вважались доведеним дисциплінарним проступком. Тому, в силу положень ч.4 ст.72 КАС України, обставини відсутності систематичного вимагання та отримання грошових коштів від громадян ОСОБА_1, які встановлені зазначеним вироком, є обов'язковими для суду та вказують на відсутність в діяннях позивача дисциплінарного проступку.

Судом першої інстанції вірно не взято до уваги посилання відповідача на те що відсутність в діях складу злочину ніяким чином не може ототожнюватись з відсутністю фактів порушення дисципліни, оскільки у наявних в матеріалах справи службовому розслідуванні, поданні та наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності йдеться лише про систематичне вимагання та отримання грошових коштів ОСОБА_1 від громадян, яке спростовано у встановленому законодавством судовому порядку, а не про інші якісь дисциплінарні проступки.

Покликання у поданні від 12.07.2011 року на наявність у позивача діючого дисциплінарного стягнення, спростовується постановою Львівського окружного адміністративного суду від 03.06.2011 року у справі за №2а-3586/11/1370, яка набрала законної сили, а покликання відповідача на порушення порядку оскарження дій посадових осіб, оскільки такі обставини не перешкоджають позивачу звертатись безпосередньо до суду.

У відповідності до положень абзацу першого п.24 згаданого Положення, у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

Колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції вірно враховано період з 13.07.2011 року по 13.07.2012 року (не більше як за один рік), що становить 253 днів, а отже сума, які підлягає стягненню становить 31063 грн. 34 коп.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.195,198,200,205,206,254 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2014 року у справі № 813/4745/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий А.Р.Курилець

Судді М.П.Кушнерик

О.І.Мікула