Справа № 2-а-1838/11/2205
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-1838/11/2205
Головуючий у 1-й інстанції: Дворнік О. С.
Суддя-доповідач: Сушко О.О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Сушко О.О.

судді: Залімський І. Г. Смілянець Е. С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Деражнянської райдержадміністрації на постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області від 10 червня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Деражнянської райдержадміністрації про позов на суму,

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2011 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації про нарахування та виплату недовиплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Постановою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 10 червня 2011 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду І інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

Згідно ст. 183-2 КАС України апеляційні скарги у справах, передбачених пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, розглядаються апеляційними судами в порядку письмового провадження.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач оскаржив його до суду апеляційної інстанції, шляхом подання апеляційної скарги, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а також на не повне з'ясування судом всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, просив скасувати вищезазначену постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги щодо нарахування та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку суд першої інстанції виходив з того, що допомога по догляду за дитиною виплачувалась позивачу за цей період в розмірі меншому ніж встановлено до ст.15 Законом України „Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та ст.43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням".

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач на момент звернення до суду перебувала на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Деражняської райдержадміністраціїї та отримувала державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за статтею 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" від 21.11.1992 року № 2811-ХІІ (далі Закон № 2811-ХІІ) має не застрахована в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування особа, яка фактично здійснює догляд за дитиною.

Порушене право застрахованої особи в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування щодо неотриманої в повному обсязі допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку регулюється положенням ст. 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням ".

Згідно п. 2 ст. 2 Закони України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності і витратами, зумовленим народженням і похованням" від 18.01.2001 № 2240-III, застрахована особа - це найнятий робітник або інша особа, на користь якої здійснюється загальнообов'язкове державне соціальне страхування, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності.

Як вбачається із матеріалів справи (повідомлень відповідача а.с.8-12), позивач не являється застрахованою особою, а тому має право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону № 2811-ХІІ.

Закон № 2811-ХІІ відповідно до Конституції України встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Частиною 1 ст. 1 вказаного Закону встановлено, громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Статтею 3 Закону № 2811-ХІІ передбачено, що право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за цимЗаконом має особа (один з батьків дитини, усиновитель, опікун, баба, дід або інший родич), яка фактично здійснює догляд за дитиною.

Відповідно до ст. 14 Закону № 2811-ХІІ допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується щомісячно з дня призначення допомоги по догляду за дитиною по день досягнення дитиною вказаного віку включно.

Стаття 15 Закону № 2811-ХІІ встановлює, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень.

На виконання вищезазначеного Закону України був розроблений Порядок призначення та виплати державної соціальної допомоги сім'ям з дітьми, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751.

Постановою Кабінету Міністрів України №57 від 22.02.2008 "Питання призначення і виплати допомоги сім'ям з дітьми" внесено зміни до Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751. Пунктом 22 Постанови №57 від 22.02.2008 визначено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 року -50 відсоткам, з 1 січня 2009 року -75 відсоткам, з 1 січня 2010 року -100 відсоткам від прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні 6 місяців, але не менш 130 грн.

Згідно п. 22 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми" від 27.12.2001 № 1751 для призначення допомоги у розмірі, що перевищує мінімальний, подається в установленому порядку довідка про склад сім'ї та декларація про доходи та майновий стан (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім'ї).

Проте в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили, що позивач являється застрахованою особою, відповідно до п. 2 ст. 2 Закони України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності і витратами, зумовленим народженням і похованням" від 18.01.2001 № 2240-III.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідачем правильно (у відповідності з діючим на час виникнення правовідносин) нараховувалась та сплачувалась позивачці допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 130 грн. щомісяця, відповідно до ст.15 Закону № 2811-ХІІ.

Таким чином, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення дійшов до помилкового висновку про те, що позивач має право на отримання допомоги на дитину до досягнення нею трьохрічного віку, відповідно до ст. 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності і витратами, зумовленим народженням і похованням та що позивачу виплачувалась допомога по догляду за дитиною в розмірі меншому ніж передбачений ст.ст.15 Законом України „Про державну допомогу сім'ям з дітьми".

В силу п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи викладене, беручи до уваги положення ст. 195 КАС України, яким суду апеляційної інстанції надано право перегляду рішень суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Деражнянської райдержадміністрації задовольнити повністю.

Постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області від 10 червня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Деражнянської райдержадміністрації про позов на суму, - скасувати.

Прийняти нову якою в задоволенні позову ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації про стягнення коштів,-відмовити.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г.

Смілянець Е. С.