Справа № 585/4213/14-а
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 р.Справа № 585/4213/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Ромни та Роменському районі Сумської області на постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08.12.2014р. по справі № 585/4213/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м. Ромни та Роменському районі Сумської області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

19.11.2014 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Ромнах та Роменському районі Сумської області (далі по тексту - УПФУ в м. Ромнах та Роменському районі, відповідач), в якому просила суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови зарахувати позивачеві період роботи з 01.04.1991 року по 07.08.1996 року на посаді старшої вожатої до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років; зобов'язати УПФУ в м. Ромнах та Роменському районі Сумської області зарахувати трудовий стаж роботи старшою піонервожатою та старшою вожатою Рогинської середньої школи Роменського району Сумської області до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію за вислугу років з 01.04.1991 року по 07.08.1996 року.

Постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08.12.2014 року по справі № 585/4213/14-а адміністративний позов ОСОБА_1 до УПФУ в м. Ромнах та Роменському районі про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії - задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Ромнах та Роменському районі Сумської області щодо відмови зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 03.06.1991 року по 07.08.1996 року на посаді старшої вожатої до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Ромнах та Роменському районі Сумської області зарахувати ОСОБА_1 трудовий стаж роботи старшою вожатою Рогинської середньої школи Роменського району Сумської області за період 03.06.1991 року по 07.08.1996 року до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію за вислугу років.

В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Відповідач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08.12.2014 року по справі № 585/4213/14-а, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги пояснив, що позивач з 03.06.1991 року по 07.08.1996 року працювала на посаді старшої вожатої. Оскільки дана посада не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. № 909 (далі по тексту - Перелік № 909), період роботи позивачки на цій посаді не може бути зарахований до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років. Враховуючи викладене, вважає правомірними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні позивачці періоду роботи з 03.06.1991 року по 07.08.1996 року до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 25.08.1989 року працювала в Рогинській середній школі Роменського району Сумської області на посадах вчителя початкових класів, вихователя групи продовженого дня.

Відповідно до наказу № 70 від 28.12.1990 року по Рогинській середній школі з 02.01.1991 року вона була переведена на посаду старшої піонервожатої, що підтверджується копією її трудової книжки. ( а.с.6-7).

03.06.1991 року посада старшої піонервожатої була змінена на посаду старшої вожатої згідно наказу №31 від 03.06.1991 року ( а.с.6-7).

Відповідно до наказу управління освіти, молоді та спорту Роменської районної державної адміністрації від 09.09.2014 р. за № 230-к з 01.04.1991 р., з посиланням на лист Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 06.10.2011 року, яким було зазначено про ідентичність посад старшого вожатого та педагога - організатора посада «Старша піонервожата» перейменована на посаду «Педагог-організатор» (а.с. 8).

Позивач звернулася з письмовою заявою до УПФУ в м. Ромнах та Роменському районі з приводу призначення їй пенсії за вислугою років.

Листом УПФУ в м. Ромнах та Роменському районі від 07 жовтня 2014 року № Д-1989 відповідач відмовив позивачці у призначенні пенсії за вислугу років з підстав недостатності у неї спеціального стажу роботи. Зазначив, що до спеціального стажу не був зарахований період роботи з 03.06.1991 року по 07.08.1996 року на посади старшої піонервожатої, яка не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років від 04 листопада 1993 року ( а.с.5).

Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернулась до суду з даним позовом про їх оскарження та зобов'язання зарахувати трудовий стаж роботи старшою піонервожатою та старшою вожатою Рогинської середньої школи Роменського району Сумської області до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію за вислугу років з 01.04.1991 року по 07.08.1996 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності у позивача права на зарахування періоду роботи з 03.06.1991 року по 07.08.1996 року до спеціального стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог за період з 01.04.1991 року по 02.06.1991 року включно, оскільки відповідачем не було відмовлено позивачеві в зарахуванні зазначеного періоду до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, отже, перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Як встановлено пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. № 909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (далі по тексту - Перелік № 909), яким встановлено, що право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, педагоги-організатори.

Крім того, приміткою 3 до Переліку № 909 (в редакції від 17.12.2012 року, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 р., яка надавала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, в тому числі на посаді старшої піонервожатої, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

За рішенням колегії Міністерства праці УРСР від 29 березня 1991 року № 25 «Про умови оплати праці та розміри ставок заробітної плати й посадових окладів працівників народної освіти в Українській РСР» були затверджені нові умови оплати праці працівників освіти, в загальноосвітніх навчальних закладах замість посади старшого піонервожатого з 01 квітня 1991 року вводилась посада педагога-організатора, тому з 01 квітня 1991 року всі старші піонервожаті повинні були переведені на посади педагогів-організаторів.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відвідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Згідно з пунктом 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 року за № 110, записи про найменування роботи, професії або посади, на яку прийнято працівника, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у Класифікаторі професій.

Наявною в матеріалах справи копією трудової книжки ОСОБА_1 підтверджено, що з 02.01.1991 року ОСОБА_1 працювала на посаді старшої піонервожатої, а з 03.06.1991 року наказом №31 від 03.06.1991 року посада старшої піонервожатої була змінена на посаду старшої вожатої ( а.с.6-7).

Наказом управління освіти, молоді та спорту Роменської районної державної адміністрації від 09.09.2014 р. за № 230-к, у зв'язку з виявленими порушеннями чинного законодавства, з 01.04.1991 р. посада «Старша піонервожата», яку обіймала ОСОБА_1, перейменована на посаду «Педагог-організатор», та внесено відповідні зміни до трудової книжки ОСОБА_1 (а.с.8).

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії трудової книжки ОСОБА_1, 16.09.2014 року до неї було внесено запис № 6, відповідно до якого записи № 4 та № 5 є недійсними, посада «старша піонервожата» з 01.04.1991 року перейменована на посаду «педагог-організатор» (а.с.7).

Колегія суддів зазначає, що відповідно до наказу Управління освіти, молоді та спорту Роменської районної державної адміністрації від 09.09.2014 р. за № 230-к (а.с. 8), зміна трудової функції працівника -ОСОБА_1 не відбулася, обсяг виконуваної роботи ОСОБА_1 відповідав обсягу посадових обов'язків педагога-організатора, оплата праці здійснювалась як педагогу-організатору.

Листом Міністерства освіти і науки, молоді і спорту України від 6 жовтня 2011 року №10/2-724 було зазначено про ідентичність посад старшого вожатого та педагога-організатора.

Отже, період роботи позивача з 01.04.1991 року по 07.08.1996 року слід вважати періодом роботи позивачки на посаді педагога-організатора, яка у відповідності до Переліку № 909 надає право на пенсію за вислугу років.

Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідальність за належне і своєчасне оформлення штатних розкладів та вірне внесення в трудові книжки працівників освіти найменування посад покладається на керівників підприємств та установ, а тому несвоєчасне приведення записів у трудовій книжці працівника у відповідність з діючим законодавством не є підставою для позбавлення особи гарантованого Конституцією права на належне пенсійне забезпечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень правомірності свого рішення про відмову в зарахуванні в стаж роботи позивача, що дає право на пенсію за вислугу років, періоду з 03.06.1991 року по 07.08.1996 року, належним чином не довів, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання дій відповідача протиправними та задоволення позовних вимог у цій частині.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.41, 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Ромни та Роменському районі Сумської області залишити без задоволення.

Постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08.12.2014р. по справі № 585/4213/14-а в частині задоволення позову залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Перцова Т.С.
Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В. Жигилій С.П.
Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 26.01.2015 р.