Справа № 428/3233/14-а
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Олійник В.М.
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року справа №428/3233/14-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: АрабейТ.Г., Геращенка І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 18 листопада 2014 року в адміністративній справі №428/3233/14-а за позовом ОСОБА_3 до виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради Луганської області про визнання незаконним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати незаконним рішення Сєвєродонецької міської ради Луганської області № 968 від 03.12.2013 року та зобов'язати відповідача взяти його на облік, як особу, що потребує поліпшення житла, з 01 серпня 2013 року. На обгрунтування позову позивач зазначив, що 22 липня 2010 року він після проходження служби в Міністерстві з надзвичайних ситуацій України вийшов на пенсію, при цьому йому була встановлена третя група інвалідності і на нього розповсюджуються пільги, які встановлені для ветеранів війни - інвалідів війни, про що йому було видане посвідчення «Інваліда війни» НОМЕР_1. Відповідно до договору купівлі-продажу від 03 березня 2010 року він та ОСОБА_5 є .власниками домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, а також земельної ділянки, розміром 0,2050 га. Згідно з інвентаризаційною справою на присадибній ділянці, жилий будинок відсутній, а розташовані лише господарські споруди. Він за вказаною адресою зареєстрований та мешкає в літній кухні, яка є жилим приміщенням. Відповідно до підпункту 2 пункту 13 Правил обліку громадян, які гребують поліпшення житлових умов, і наданні їм жилих приміщень в Українській PCP, він відноситься до громадян, які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам і потребує поліпшенню житлових умов. Згідно з ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» він має право на позачергове забезпечення житловим приміщенням протягом двох років з дня взяття на квартирний облік. На підставі вказаного Закону України і Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, він 01 серпня 2013 року подав заяву до відповідача для постановки на облік як особи, яка погребує поліпшення житлових умов, проте, 03 г рудня 2013 року відповідач прийняв рішення № 968, яким відмовив йому у постановці на квартирний облік, при цьому, не зробивши обстеження його житлово-побутових умов, послався на неможливість визначення рівня забезпеченості позивача житловою площею, що останній вважає протиправним, тому звернувся до суду з цим позовом.

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 18 листопада 2014 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 було відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також неповне встановлення обставин справи, просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду сторони до суду не прибули, тому, відповідно до ч.1 ст.197 КАС України, справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду дійшла до наступного.

Судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 є інвалідом 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

Відповідно до копії договору купівлі-продажу домоволодіння від 03.03.2010 року та Витягу з Державного реєстру правочинів № 8296252 від 03.03.2010 йому на парві власності належить Ѕ частина домоволодіння АДРЕСА_1 на земельній ділянці, розміром 0,2050 га.

Згідно копії зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд від 08.02.2010 року за адресою: АДРЕСА_1, розташовані наступні об'єкти: погріб, літня кухня, гараж, навіс, літній душ, убиральня, прибудова, вимощення, ворота, дві огорожі, хвіртка, колонка питна. Будь якого житлового будинку, чи житлового приміщення не зазначено.

Рішенням виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради Луганської області № 968 від 03.12.2013 року за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 від 01.08.2013 року щодо включення його до списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, було відмовлено ОСОБА_3 у включенні до списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень за відсутністю підстав для визнання громадянина таким, що потребує поліпшення житлових умов. При цьому, у пункті 1 вказаного рішення міститься посилання на п.13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP та п. 1 ст. 34 Житлового кодексу УРСР, а також висновок про те, що рівень забезпеченості жилою площею ОСОБА_3 визначити неможливо.

Відповідно до ч.З ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено): добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач діяв в межах наданих йому повноважень та на їх виконання.

Разом з тим, колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим і передчасним.

Так, відповідно до ст.34 Житлового кодексу України, потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни, які, зокрема, забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному Радою Міністрів Української PCP і Українською республіканською радою професійних спілок; які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам тощо, при цьому, громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті (стаття 39 ЖК України).

Облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм у безстрокове користування жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду, призначених для постійного проживання, регулюються Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, затвердженими Постановою Ради міністрів Української PCP і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 р. № 470 із змінами і доповненнями (далі - Правила).

Згідно із п.п. 1, 2 п. 13 Правил на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов. Потребуючими поліпшення житлових умов визнаються, зокрема, громадяни:

1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок. Цей рівень періодично переглядається вказаними органами:

2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам. Перелік випадків, коли жилі будинки (жилі приміщення) вважаються такими, що не відповідають санітарним і технічним вимогам, визначається Міністерством житлово-комунального господарства УРСР, Міністерством охорони здоров'я УРСР і Держбудом УРСР.

Відповідач, відмовляючи ОСОБА_3 у взятті на квартирний облік, посилається на акт перевірки його житлових умов, яким встановлено взагалі відсутність житлового будинку за місцем реєстрації позивача, що позбавляє можливості встановити потребу позивача в наданні житла.

Разом з тим, реєстрація особи можлива лише в житловому приміщенні, при цьому, як вбачається з відповіді начальника Сєвєродонецького МВ УМВС, підставою для реєстрації позивача за адресою: АДРЕСА_1 став договір купівлі-продажу, предметом якого було саме домоволодіння.

Як наголошувалось вище, такими, що потребують поліпшення житлових умов, визнаються громадяни, які, зокрема, проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам.

Тобто, на погляд судової колегії, спірним рішенням відповідач формально відмовив позивачеві у взятті на квартирний облік, ухваливши його без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, та без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів приходить до висновку, що відповідач, як суб»єкт владних повноважень, не довів суду правомірність свого ріщення і вважає за необхідне частково задовольнити позов, зобов»язавши відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_3 з урахуванням встановлених цим судовим рішенням обставин, оскільки вирішення питань щодо взяття на квартирний облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов, є компетенцією відповідача.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.(; КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно квитанції, позивач сплатив судовий збір в сумі 73.08 грн. (а.с.1), які йому мають бути відшкодовані частково за рахунок місцевого бюджету.

На підставі викладеного і керуючись статтями 24, 94, 184, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 18 листопада 2014 року в адміністративній справі №428/3233/14-а - задовольнити частково.

Постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 18 листопада 2014 року в адміністративній справі №428/3233/14-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_3 до виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради Луганської області про визнання незаконним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Зобов»язати виконавчий комітет Сєвєродонецької міської ради Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з місцевого бюджету Сєвєродонецької міської ради Луганської області на користь ОСОБА_3 частково судовий збір в розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп..

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду у письмовому провадженні набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий: Л.В. Губська

Судді: Т.Г. Арабей

І.В. Геращенко