Справа № 804/20223/14
Суддя: Ляшко Олег Борисович
Дата ухвалення: 2014-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючий суддяЛяшко О.Б.,
при секретаріСтавицькому О.В.,
представника позивача представника відповідача Гринька М.М., Семенко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вільногірське скло" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що вважає висновки податкової перевірки хибними, такими, що не ґрунтуються на дійсних фактичних обставинах та зроблені у зв'язку з невірним застосуванням норм податкового та цивільного законодавства, а зазначене податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала, надала до суду заперечення на адміністративний позов, в якому зазначила, що перевірка позивача проведена правомірно, а оскаржуване позивачем рішення винесене в межах та у відповідності до вимог чинного законодавства України, у задоволенні позову просила відмовити.
Розглянувши подані документи і матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
02 жовтня 2014 року ТОВ «Вільногірське скло» звернулось до Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників із скаргою на Повідомлення-рішення.
30 жовтня 2014 року ТОВ «Вільногірське скло» звернулось до Фіскальної служби України із скаргою на Рішення МГУ .
26 листопада 2014 року на адресу Товариства надійшло рішення Фіскальної служби України від 21 листопада 2014 року №71 86/6/SSSS-10.10-25 про результати розгляду скарги яким у задоволені скарги відмовлено.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Податковий орган в Акті перевірки дійшов висновку про «не підтвердження реальності проведення господарських операцій». Цей висновок відповідач обґрунтовує результатами перевірок контрагентів ТОВ «Вільногірське скло» (ТОВ «Мехенергоформ», ТОВ «ЛАБТРАНСХІМ», ТОВ «Прімалайн», ТОВ «ДЕЛЛІВЕРІ»), а також відсутністю у позивача первинних документів щодо господарських операцій із вказаними підприємствами.
Так, в акті містяться висновки про те, що «по взаємовідносинах - ТОВ «Вільногірське скло» з ТОВ «Мехенергоформ», з ТОВ «ЛАБТРАНСХІМ», ТОВ «Прімалайн ТОВ «ДЕЛЛІВЕРІ» неможливо підтвердити фактичне здійснення господарської операції, тому відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, які передбачені чинним законодавством».
В обгрунтування цього висновку наведені акти перевірки ТОВ «Мехенергоформ», ТОВ «ЛАБТРАНСХІМ», ТОВ «Прімалайн», ТОВ «ДЕЛЛІВЕРІ», а також зазначено, що «ТОВ Вільногірське скло» не надано до перевірки специфікації до Договору №56ДВ-2014 від 31.01.2014 р з ТОВ «Прімалайн», відсутні документи, що підтверджують передачу давальницької сировини ТОВ «Прімалайн» від ТОВ «Вільногірське скло», відсутні документи, що регламентують процес виробництва, не надано до перевірки документи які є невід'ємною частиною Договору №ВС-000144 від 30.01.2014 р. з ТОВ «Деллівері», а саме копії заявок на перевезення вантажу, товарно-транспортних накладних; не надано до перевірки документи які є невід'ємною частиною Договору №ВС-000202 від 03.02.2014 р. з ТОВ «Деллівері», а саме- протокол узгодження договірної ціни.
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Статтею 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена підпунктом 1.2 пункту 1, підпункту 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.95 р. за № 168/704, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення. статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.99 р. № 996-ХІУ, із змінами та доповненнями, встановлені вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку.
Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Згідно пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.95 р. за № 168/704 первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити; назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа. Відповідно до пунктів 2.15, п.2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.
Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.
Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
Водночас відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Таким чином, господарські операції для цілей визначення податкового кредиту з податку на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або лише за умови сплати грошових коштів.
Разом з тим, суд зазначає, що для цілей податкового обліку беруться до уваги насамперед економічні наслідки, створені господарськими операціями, а не особливості оформлення відповідних операцій. При цьому немає значення, яким цивільно-правовим договором опосередковано господарську операцію, а також те, чи визнаний відповідний договір недійсним у судовому порядку. Складені первинні документи не свідчать безпосередньо про реальність укладеної угоди.
Податкові обов'язки визначаються виходячи з реального економічного змісту господарської операції та спрямування її на досягнення певного економічного ефекту. Для з'ясування дійсного економічного змісту господарської операції варто аналізувати кінцевий економічний ефект у вигляді фактичного приросту (зміни вартості) активів, який настав або повинен був настати в результаті здійснення відповідної операції, незалежно від зафіксованих у документах намірів її учасників. З цією метою варто використовувати документальні та інші дані, що свідчать про фактичне отримання тих чи інших активів учасниками операції. Такі дані мають перевагу перед задекларованим документально змістом спірної господарської операції.
Доказами наявності таких обставин можуть бути документи або показання свідків, що свідчать про наявність прямих стосунків між набувачем і виробником або імпортером активу; інформація (у тому числі з відкритих джерел) щодо звичайних умов ділової поведінки на певному ринку; дані, отримані від виробника або перевізника, які засвідчують прямий шлях руху активів від виробника до набувача, без фактичної участі посередників у цьому процесі тощо. Докази, що можуть використовуватися при аналізі реальності операції - дані про існування активу (чи вироблявся, ким і коли), про його рух на шляху до платника податків-набувача (як транспортувався, де зберігався, ким приймався, у тому числі встановлення посадових осіб постачальника і покупця, задіяних у такому процесі), як використовувався далі (чи реалізовувався, чи споживався тощо).
Реальність потребує також з'ясування того факту, чи справді актив отриманий від указаного в первинних документах контрагента. Для цього треба встановлювати, за яких обставин і в який спосіб були налагоджені господарські зв'язки між платником податків та його задекларованим контрагентом, хто персонально брав у цьому участь. Доцільно встановити фактичний альтернативний рух активу у порівнянні із задекларованим.
Також у такому разі варто встановлювати технічну можливість виконання господарської операції із урахуванням фактичних господарських ресурсів постачальника (наявність виробничих потужностей, персоналу тощо) та фактичного змісту операції (чи необхідні спеціальні навички персоналу для її вчинення, чи потрібні для цього власні або залучені засоби, час та спеціальна обстановка тощо).
Згідно положень статі 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.
Судом встановлено наступне.
Щодо взаємовідносин ТОВ «Вільногірське скло» з ТОВ «Мененергоформ».
Між ТОВ «Вільногірське скло» та ТОВ «Мененергоформ» укладено договір від 27.01.2014 №МО 1/27-01 про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту обладнання.
Також, між ТОВ «Вільногірське скло» та ТОВ «Мененергоформ» укладено договір від 03.02.2014 №МД02/28-02 про виготовлення продукції з давальницької сировини.
У порядку та на умовах, визначених цим Договором, Замовник (ТОВ «Вільногірське скло») доручає Виконавцеві (ТОВ «Мененергоформ»), а Виконавець приймає на себе зобов'язання виготовити з наданої Замовником давальницької сировини - металевих та інших матеріалів, згідно специфікацій до даного договору, та передати Замовникові готову продукцію - формооснащення для склоформуючих машин, а також здійснити проведення ремонту формокомплектів.
Положення п.1.2 договору від 03.02.2014 №МД02/28-02, визначає, що кількість, асортимент готової продукції, вимоги до її якості визначені в специфікаціях, що є невід'ємною частиною цього Договору. Проте, специфікацій до перевірки не надано.
Пункт 2.2 договору від 03.02.2014 №МД02/28-02, вказує, що виконавець зобов'язаний виготовити продукцію, що передбачено у специфікаціях та письмово повідомити замовника про готову для приймання продукцію протягом трьох днів з моменту її готовності, але Позивач не надав до перевірки дані документи.
За виготовлення продукції, визначеної в п.1.1 договору від 03.02.2014 №МД02/28-02, замовник сплачує Виконавцеві винагороду в розмірі передбаченому специфікаціями (п.3.1 договору від 03.02.2014 №МД02/28-02).
Здача-приймання виготовленої продукції здійснюється на складі Виконавця протягом 3-х календарних днів з моменту отримання Замовником письмового повідомлення Виконавця про готовність продукції (п.4.1 договору 03.02.2014 №МД02/28-02). Проте, Позивачем не надано вказаного документа. Відповідач також зазначив, що у ТОВ «Мененергоформ» відсутні будь-які приміщення.
Протягом 3-х календарних днів з моменту підписання акта приймання - передачі Виконавець зобов'язаний подати Замовнику розрахунок виходу готової продукції (п.4.3 договору 03.02.2014 №МД02/28-02). Позивач не надав до перевірки вказаний документ.
Крім того, податковий орган зазначив, що ТОВ «Вільногірське скло» до звірки не надано первинні документи, зокрема, видаткові накладні та сертифікати якості, які підтверджують якість виготовленого та придбаного для ремонтів товару. Якість товару що підлягає поставці, повинна відповідати державним стандартам та технічним умовам.
Тобто, за відсутності сертифікатів, не підтверджується походження продукції, що свідчить про не підтвердження реальності поставок ( п.1.2 договору вказує на якість виготовленої продукції, зокрема, вимоги до якості, які повинні бути передбачені в специфікаціях, відповідні положення вказується в договорі від 03.02.2014 №МД02/28-02).
В акті вказано, що у ТОВ «Мехенергоформ» відсутні необхідні умови для здійснення господарських операцій, відсутні основні фонди, технічний персонал, виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби.
Відповідно даних АС «Податковий Блок», Перегляд результатів співставлення, ТОВ «Мехенергоформ» має стан „7" - „ДО ЄДР ВНЕСЕНО ЗАПИС ПРО ВІДСУТНІСТЬ ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВІДОМОСТЕЙ".
Разом з тим, суд зазначає, що позивачем до суду, було надано всю первинну документацію підприємства на підтвердження реальності оскаржуваних угод: договори, податкові накладні, акти приймання - передачі робіт, тощо.
Були також надані копії первинних документів по договору між ТОВ «Вільногірське скло» та ТОВ «Мехенергоформ» від 03.02.2014 р. № МД02/28-02, специфікація №3 від 28.02.2014, специфікація №4 від 28.02.2014, акт приймання передачі сировини від 01.03.2014, розрахунок витрат матеріалів.
Він пояснив, що з 2000 по грудень 2013 року працював на ТОВ «Вільногірське скло» (начальник киснево-компресорної станції). В подальшому заснував та очолив ТОВ «Мехенергоформ».
Податкова адреса (місцезнаходження) підприємства: м. Дніпропетровськ, пр. Пушкіна, 55, к. 714 (договір оренди від 05.12.2013 р. №2-86 з ТОВ «РЕЗОНАНС ГРУП» ).
На балансі підприємства знаходиться обладнання з обробки металів вартістю 5.6 млн. грн., обладнання (договір оренди від 30.01.2014 №М01/30-01 з ТОВ «Вільногірське скло» ) - 0,6 млн. грн. Виробниче обладнання підприємства розміщене в орендованому підприємством нежилому приміщенні (будівля виробничої частини корпусу допоміжних цехів «літ В-1» площею 3 256.2 кв.м. за адресою пул. Промислова, 31 о» (договір оренди з ТОВ «Вільногірське скло» від 27.01.2014 р. №23/01/14).
В березні 2014 року на підприємстві працювало 267 працівників, що підтверджено наданими до матеріалів справи штатним розкладом та звітними документами.
Свідок ОСОБА_9 підтвердив взаємовідносини ТОВ «Мехенергоформ» з ТОВ «Вільногірське скло» за договорами від 27.01.2014 №МО 1/27-01, від 03.02.2014 №МД02/28-02, надав пояснення щодо укладення та виконання зазначених договорів, долучив до матеріалів справи в якості доказів первинну документацію ТОВ «Мехенергоформ» щодо спірних правовідносин.
Таким чином, під час судового розгляду справи позивачем підтверджено належними та достатніми доказами факт укладення договорів від 27.01.2014 №МО 1/27-01, від 03.02.2014 №МД02/28-02 між ТОВ «Мехенергоформ» з ТОВ «Вільногірське скло» та здійснення господарських опреацій за даними договорами.
Щодо взаємовідносин ТОВ «Вільногірське скло» з ТОВ «Лабтрансхім».
Між підприємствами ТОВ «Вільногірське скло» та ТОВ "ЛАБТРАНСХІМ" укладено договір №23/01-14 від 23.01.2014 про надання послуг.
Згідно договору від 23.01.2014 №23/01-14 Виконавець (ТОВ "ЛАБТРАНСХІМ") зобов'язується надати, а Замовник (ТОВ «Вільногірське скло») прийняти та оплатити якісні послуги згідно переліку передбаченого протоколом узгодження договірної ціни, який щомісячно підписується сторонами та є невід'ємною частиною цього договору.
Відповідно до п.3.1 договору від 23.01.2014 №23/01-14 вартість послуг за один місяць визначається згідно з протоколом погодження договірної ціни.
Відповідач зазначив, що в наданих до перевірки актах приймання послуг наданих ТОВ «Вільногірське скло», не зазначено скільки витрачено матеріалів для надання послуг та яким транспортом виконувались послуги з перевезення готової продукції та вивезення побутового сміття для якого необхідний спеціальний транспорт.
ТОВ «Вільногірське скло» не надало до перевірки протоколи узгодження договірної ціни, що передбачено пунктом 2.1 договору 23/01-14, в зв'язку з чим неможливо дослідити формування вартості послуг (скільки людино-часів витрачено на надання вищевказаних послуг, в яких приміщеннях виконувались ремонтні роботи).
Не надані копії платіжних доручень, а лише вказаний реєстр.
В акті вказано чисельність працівників ТОВ «Лабтрансхім», згідно наданого звіту 1-ДФ інформація про працівників - відсутня.
Разом з тим, суд зазначає, що позивачем до суду було надано всю первинну документацію підприємства на підтвердження реальності оскаржуваних угод: договори, податкові накладні, акти приймання - передачі робіт, тощо.
Були також надані копії первинних документів по договору між ТОВ «Вільногірське скло» та ТОВ «Лабтрансхім» від 23.01.2014 р. №23/01-14 - протокол узгодження договірної ціни, акти приймання послуг №№11-17.
Свідок пояснив, що податкова адреса (місцезнаходження) підприємства: м. Дніпропетровськ, вул. Академіка Янгеля, 35, к. 311;
Предмет діяльності товариства: діяльність вантажного автомобільного транспорту; ремонт, технічне обслуговування автотранспортних засобів; складське господарство; діяльність із прибирання, ремонту будинків, промислових об' єктів.
Основні засоби підприємства: навантажувачі - вартістю 4,7 млн. грн., що підтверджується наданим до суду балансом товариства; транспортні засоби, навантажувачі (договір оренди від 27.01.2014 №27/01-2014 з ТОВ «Вільногірське скло» ) - 3,17 млн. грн.
Приміщення виробничого призначення ТОВ «Лабтрансхім»: будівля транспортного цеху з будівлею гаража «літ. Н-1. Н-2». площею 3161.6 кв.м., за адресою: вул. Промислова, 31-в, м. Вільногірськ (договір оренди від 24.01.2014 р. №20/01/14).
Офісні приміщення ТОВ «Лабтрансхім» за адресами: м. Дніпропетровськ, вул. Академіка Янгеля, 35, к. 311 (договір оренди від 05.12.2013 р. №13-1 5а з приватним підприємцем ОСОБА_11), м. Вільногірськ, вул.Промислова, 31 (к.№32 в будівлі відділу капітального будівництва «літ. Е-2», площа 17,2 кв.м, копія договору оренди від 01.01.2014 р. №40).
В березні 2014 року на підприємстві працювало 211 працівників (штатний розклад, звітні документи надані до матеріалів справи).
Свідок пояснив, що він особисто брав участь у проведенні всіх господарських операцій, організовував та контролював виробничий процес на підприємстві, договори з ТОВ «Вільногірське скло» та іншими контрагентами підписував особисто.
У відносинах з ТОВ «Вільногірське скло» відбувалось фактичне виконання робіт, надання послуг власними силами з використанням власного та орендованого обладнання. Всі послуги та роботи виконувались в межах території ТОВ «Вільногірське скло».
Всі розрахунки за здійсненими господарськими операціями проводились у безготівковій формі, відповідно до умов договорів.
Всі господарські операції відображені у відповідний період у звітності, що подавалася до податкової служби.
Свідок ОСОБА_10 підтвердив взаємовідносини ТОВ «Лабтрансхім» з ТОВ «Вільногірське скло», надав пояснення щодо укладення та виконання договору №23/01-14 від 23.01.2014, долучив до матеріалів справи в якості доказів первинну документацію ТОВ «Лабтрансхім» щодо спірних правовідносин.
Таким чином, під час судового розгляду справи позивачем підтверджено належними та достатніми доказами факт укладення договору №23/01-14 від 23.01.2014 між ТОВ «Лабтрансхім» з ТОВ «Вільногірське скло» та отримання послуг.
Щодо взаємовідносин ТОВ «Вільногірське скло» з ТОВ «Прімалайн»
Між підприємствами ТОВ «Вільногірське скло» та ТОВ "Прімалайн" укладено наступний договір №56ДВ-2014 від 31.01.2014 про виготовлення продукції з давальницької сировини.
У порядку та на умовах, визначених Договором, Замовник (ТОВ «Вільногірське скло») доручає Виконавцеві (ТОВ "Прімалайн"), а Виконавець приймає на себе зобов'язання виготовити з наданої Замовником давальницької сировини - картонно-паперового матеріалу, та передати Замовникові готову продукцію - гофровироби. Замовник зобов'язується прийняти виготовлену продукцію й оплатити вартість виконаних робіт.
Кількість, асортимент готової продукції, вимоги до її якості визначені в специфікаціях, що є невід'ємною частиною цього Договору (п.1.2 договору від 31.01.2014 №56ДВ-2014). Проте, відповідач стверджує, що Позивачем не надано жодних специфікацій.
Здача-приймання виготовленої продукції здійснюється на складі Виконавця протягом 3-х календарних днів з моменту отримання Замовником письмового повідомлення Виконавця про готовність продукції (п.4.1 договору №56ДВ-2014 від 31.01.2014). Проте, як зазначено перевіряючими в акті, відповідно до звітності, яка вказана в акті ТОВ «Прімалайн» має тільки офісні приміщення, приміщення або складські приміщення у ТОВ «Прімалайн»- відсутні;
Протягом 3-х календарних днів з моменту підписання акта приймання - передачі Виконавець зобов'язаний подати Замовнику розрахунок виходу готової продукції (п.4.3 договору №56ДВ-2014 від 31.01.2014). Але, Позивачем не надано розрахунку виходу готової продукції.
Згідно висновку відповідача, за відсутності сертифікатів, не підтверджується походження продукції, що свідчить про не підтвердження реальності поставок.
В ході перевірки не підтверджено факт отримання ТОВ «Прімалайн» товару, робіт, послуг від контрагентів - постачальників та реалізації товарів, робіт, послуг на ТОВ «Вільногірське Скло» в наслідок наступного: не встановлено, з якої саме сировини виготовлено продукцію, яку було реалізовано на адресу ТОВ «Вільногірське Скло» (відсутні документи, що підтверджують отримання давальницької сировини ТОВ «Прімалайн» від ТОВ «Вільногірське Скло»; відсутні документи, що регламентують процес виробництва (технічні умови, акти списання матеріалів у виробництво та інші документи), що в свою чергу свідчить про нереальність здійснення господарських операцій між ТОВ «Прімалайн» та ТОВ «Вільногірське Скло». Крім того, відсутня інформація про осіб, які виготовляли продукцію, хто прийняв, хто забрав - невідомо.
Разом з тим, суд зазначає, що позивачем до суду було надано всю первинну документацію підприємства на підтвердження реальності оскаржуваної угоди: договір, податкові накладні, акти приймання - передачі робіт, тощо.
По господарським операціям за Договором №56ДВ-2014 від 31.01.2014 р з ТОВ «Прімалайн» окрім актів прийняття здачі робіт та податкових накладних була надана специфікація №2 від 28.02.2014. акт приймання передачі сировини від 01.03.2014, акт приймання передачі готової продукції від 31.03.2014, розрахунок виходу готової продукції.
Свідок пояснила, що податкова адреса (місцезнаходження) підприємства ТОВ «Прімалайн»: м. Дніпропетровськ, вул. Фурманова, 14, оф. 102;
Предмет діяльності товариства: виробництво гофрованого паперу та картону; паперової та картонної тари; торгово-посередницька ді яльність.
Основні засоби підприємства ТОВ «Прімалайн»:
Власні: Обладнання для виробництва гофровиробів - вартістю 4,02 млн. грн. (баланс додається);
Орендовані: Обладнання з виробництва гофри - 1,04 мли. грн. (договір оренди від 29.01.2014 №06-2014 з ТОВ «Вільногірське скло»).
Нерухоме майно (оренда):
Приміщення виробничого призначення: Будівля корпусу виробництва гофротари «літ. Ю-1, Ю-2», площею 5462,4 кв.м., за адресою: вул. Промислова, 31-в, м. Вільногірськ (договір оренди від 24.01.2014 р. №28-2014);
Офісне приміщення: м. Дніпропетровськ, вул. Фурманова, 14, оф. 102 (13,2 кв.м, договір оренди від 05.12.2013 р. №051213 ТОВ «Азовтурінвест).
В березні 2014 року на підприємстві працювало 101 працівників (штатний розклад, звітні документи містяться в матеріалах справи).
Свідок зазначила, що всі договори з контрагентами підписувала як директор особисто.
Свідок ОСОБА_7 підтвердила взаємовідносини ТОВ «Прімалайн» з ТОВ «Вільногірське скло», надала пояснення щодо укладення та виконання договору №56ДВ-2014 від 31.01.2014, долучила до матеріалів справи в якості доказів первинну документацію ТОВ «Прімалайн» щодо спірних правовідносин.
Таким чином, під час судового розгляду справи позивачем підтверджено належними та достатніми доказами факт укладення договору №56ДВ-2014 від 31.01.2014 між ТОВ «Прімалайн» з ТОВ «Вільногірське скло» та здійснення господарських опреацій за ним.
Щодо взаємовідносин ТОВ «Вільногірське скло» з ТОВ «Деллівері».
Між ТОВ «Вільногірське скло» та ТОВ «Деллівері» укладено Договір від 30.01.2014 p. № ВС-000144.
Товариство ТОВ «Делівері» надавало транспортно-експедиційні послуги за умовами договору від 30.01.2014 р. № ВС-000144, а саме здійснювало організацію доставки вантажу автомобільним транспортом на території України, у тому числі: пошук, залучення транспортних засобів і подача їх на склади відправника вантажу; приймання, перевезення вантажу; оформлення товарно-транспортної документації (ТТН); розрахунки із транспортними організаціями (перевізниками).
Після надання послуг відповідно до умов договору та заявки складався акт здачі- прийняття виконаних робіт (наданих транспортно-експедиційних послуг) в якому було зафіксовано: дата, номер машипи, найменування послуги та вантажу, кількість вантажу, вартість послуги, пункт призначення доставки вантажу та номер ТТІН за якою фактично було здійснено перевезення вантажу.
Фактично у березні 2014 року товариством відповідно до заявок та актів здачі- прийняття замовнику були надані транспортно-експедиційні послуги та видані податкові накладні.
Крім того, між ТОВ «Вільногірське скло» та ТОВ «Деллівері» укладено Договір від 03.02.2014 р. №ВС-000202
Товариство ТОВ «Деллівері» надавало за умовами договору від 03.02.2014 p. № ВС-000202 послуги з контролю якості та випробування скляної тари.
Відповідачем зазначено, що ТОВ «Вільногірське скло» не надано до перевірки документи які є невід'ємною частиною Договору № ВС-000144 від 30.01.2014р. з ТОВ «Деллівері» на надання транспортно-експедиційних послуг, а саме копії заявок на перевезення вантажу, документів з погодження ставки на кожну з наданих послуг, у тому числі винагорода Експедитора, за даним Договором або на сукупність послуг у цілому, копії договорів і оригінали рахунків-фактур на надання транспортних послуг Перевізником що передбачено умовами договору.
Також не надано копії товарно-транспортних накладних, а лише акти здачі - прийняття робіт з номерами вантажівок, які здійснювали перевезення. Не можливо встановити, яку послугу виконано, який вантаж навантажувався чи розвантажувався, яка експертиза проводилась, як відбувалось охорона вантажів під час їх перевезення і зберігання, і які витрати понесені виконавцем.
З огляду на те що відповідно до даних АС «Податковий Блок», (Перегляд результатів співставлений), ТОВ "ДЕЛЛІВЕРІ" має стан „9" - „направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням", не можливо встановити на якому обладнанні проводились випробування скляної тари, у яких приміщеннях, за якою адресою, які результати цих випробувань, та з чого складалась собівартість цих послуг.
Разом з тим, суд зазначає, що позивачем до суду було надано всю первинну документацію підприємства на підтвердження реальності оскаржуваних угод: договори, податкові накладні, акти приймання - передачі робіт,тощо.
По Договору №ВС-000144 від 30.01.2014 р. з ТОВ «Деллівері» були надані заявки №№ 1-6, 17-19, а також акти здачі-приймання послуг разом з товарно-транспорними накладними.
По Договору №ВС-000202 від 03.02.2014 р. з ТОВ «Деллівері» були надані протокол узгодження договірної ціни, розрахунок кількості виконаних послуг в період з 01-15.03.2014, розрахунок кількості виконаних послуг в період з 16-31.03.2014.
Свідок пояснив, що податкова адреса (місцезнаходження) підприємства ТОВ «Деллівері»: м. Дніпропетровськ, вул. Мічуріна, 4, к. 12;
Види фактичної діяльності товариства: транспортно-експедиційна діяльність; складське господарство; діяльність із випробування та контролю якості виробів із скла (склотари). Основні засоби підприємства ТОВ «Деллівері»:
Обладнання з випробування, контролю якості склотари - 0,589 млн. грн.
Нерухоме майно (оренда):
Приміщення виробничого призначення: № 25 на другому поверсі будівлі складального корпусу (цех .№3) «літ Е-2», площею 73,2 кв.м., на другому поверсі будівлі скляного корпусу №2 «літ. Ж-2», площею 44,5 кв.м., 147 на другому поверсі будівлі скляного корпусу №1 «літ. 3-2», площею 27,0 кв.м., за адресою: вул. Промислова, 31а, м. Вільногірськ (договір оренди від 28.01.2014 р. №2/14ор);
Офісні приміщення за адресами: м. Дніпропетровськ, вул. Мічуріна, 10, оф. і 2 (договір оренди від 05.12.2013 р. №113 з ТОВ «Валсем»); м. Вільногірськ, вул .Промислова, 31 (к.№19 в будівлі відділу капітального будівництва «літ. Е-2», площа 28,0 кв.м) (договір оренди від 01.01.2014 р. №39,).
В березні 2014 року на підприємстві працювало 233 працівників (штатний розклад, звітні документи в матеріалах справи).
Свідок пояснив, що особисто брав участь у проведенні всіх господарських операцій, організовував та контролював виробничий процес на підприємстві, договори з ТОВ «Вільногірське скло» та іншими контрагентами підписував особисто.
У відносинах з ТОВ «Вільногірське скло» відбувалось фактичне виконання робіт, надання послуг власними силами з використанням орендованого обладнання. Всі розрахунки за здійсненими господарськими операціями проводились у безготівковій формі, відповідно до умов договорів. Всі господарські операції відображені у первинних документах, які є в наявності на підприємстві. Всі господарські операції відображені у відповідний період у звітності, що подавалася до податкової служби.
Крім того, ОСОБА_8 зазначив, що в протоколі узгодження договірної ціни (додаток №1 до договору № ВС-000202) були узгоджені перелік послуг та їх вартість за одиницю скловиробу, що надасться замовником для випробування та контрою якості.
Послуги надавались з використанням власного та орендованого обладнання ТОВ «Деллівері» у орендованих приміщеннях.
Послуги щодо господарських операцій за умовами договору від 03.02.2014 р. №ВС- 000202 були фактично надані і зафіксовані у відповідних первинних документах: протокол узгодження договірної ціни, розрахунок кількості виконаних послуг в період з 01-15.03.2014, розрахунок кількості виконаних послуг в період з 16-31.03.2014, акт приймання послуг №9 від 10.03.2014, податкова накладна від 10.03.2014 №1, акт приймання послуг №16 від 27.03.2014, податкова накладна від 27.03.2014 №12.
Свідок ОСОБА_8 підтвердив взаємовідносини ТОВ «Деллівері» з ТОВ «Вільногірське скло», надав пояснення щодо укладення та виконання вказаних договорів, долучив до матеріалів справи в якості доказів первинну документацію ТОВ «Деллівері» щодо спірних правовідносин.
Під час судового розгляду справи позивачем підтверджено належними та достатніми доказами факт укладення договорів №ВС-000144 від 30.01.2014 та №ВС-000202 від 03.02.2014 між ТОВ «Деллівері» з ТОВ «Вільногірське скло» та отримання послуг.
При цьому суд оцінює як необгрунтовані твердження відповідача про відсутність документів, які є невід'ємною частиною Договорів, як підстави для визнання нереальними господарських операцій за правочинами ТОВ «Вільногірське скло» з наведеними контрагентами, оскільки можливе невиконання умов договору має наслідком господарсько-правову відповідальність для сторін даного договору, та не свідчить про відсутність реального виконання даних договорів, зокрема навіть за відсутності певних документів, передбачених цими договорами.
Суд також вважає необґрунтованим посилання відповідача на порушення у оформленні товарно-транспортних накладних та відсутність сертифікатів якості на товар як на одну з підстав нереальності наведених госопдарських опреацій, з огляду на таке. Неправильність складення товарно-транспортних накладних не є обставиною, що свідчить про факт того, що операція не відбулась. Сертифікат якості на товар не є первинним документом в розумінні Закону України від 16.07.99 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки не містить інформації про господарську операцію та не підтверджує її здійснення, його наявність не передбачена правилами ведення бухгалтерського та/або податкового обліку на підприємстві. Отже в залежності від наявності або відсутності даних сертифікатів висновок про нереальність господарських операцій є безпідставним.
Досліджені судом докази не викликають сумнівів щодо реального вчинення наведених вище правочинів з придбання товарів та послуг, зазначених у видаткових та податкових накладних, і повністю спростовують висновок відповідача щодо нереальності спірних правочинів. Натомість відповідач під час розгляду справи не навів суду обставин та доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності сторін цих операцій, незвичності цих операцій для цих осіб, про незвичність цін за спірними операціями або про їх збитковості, або інших обставин, які б в сукупності могли свідчити про фіктивність вчинених операцій, відсутність факту поставки товарів та послуг, а також того, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача та його контрагентів були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди.
Таким чином, під час судового розгляду справи позивачем підтверджено належними та достатніми доказами факт укладання угод та отримання товарів, послуг за ними.
Згідно частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).
З огляду на викладену вище норму, суд вважає за необхідне стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вільногірське скло" судовий збір у розмірі 4872,00 грн.
Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Вільногірське скло" - задовольнити.
Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вільногірське скло" (код ЄДОРПОУ 30809384) судовий збір у розмірі 4872,00 грн. (чотири тисячі вісімсот сімдесят дві грн. 00 коп.).
Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 31 грудня 2014 року.

Суддя О.Б. Ляшко