Справа № 808/7252/14
Суддя: Недашківська Катерина Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2015 року 10 год. 55 хв. Справа № 808/7252/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., за участю: секретаря судового засідання Філоненко Ю.М.; представника позивача - ОСОБА_1 (довіреність від 13 листопада 2014 року); представника відповідача - Лабура М.Г. (довіреність від 12 січня 2015 року), розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Пологівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_3 (далі іменується - позивач) до Пологівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.06.2014 №5348-17, яким визначено суму податкового зобов'язання з орендної плати за землю у розмірі 7890 грн. 68 коп.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що за проханням керівництва Новоданилівської сільської ради позивач взяв в оренду на умовах, визначених договором, земельну ділянку загальною площею 1116,60 кв. м., по АДРЕСА_1. В пункті 9 договору оренди встановлена річна орендна плата за користування земельною ділянкою в грошовій формі у розмірі 587 грн. 00 коп., умовами цього договору передбачені також обставини для перегляду розміру орендної плати, однією з яких є зміна розміру земельного податку (пункт 13 договору) та письмовий порядок внесення змін до умов договору. Отримавши податкове повідомлення-рішення від 27.06.2014 №5348-17, яким нараховано орендної плати на суму 7890 грн. 68 коп., позивач звернувся з проханням провести перерахунок у відповідності до умов договору, однак йому було відмовлено. У зв'язку з продажем належного позивачу нерухомого майна, між ним та орендодавцем укладено додаткову угоду до договору оренди №9 від 16.07.2011 про його розірвання, яка зареєстрована в журналі реєстрації договорів оренди Новоданилівскої сільської ради за №161 від 30.09.2014. Позивач зазначає, що спірне податкове повідомлення-рішення має містити підставу для такого нарахування, посилання на норми Податкового кодексу України та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов'язань платника податків; суму грошового зобов'язання, що повинен сплатити платник податку та розрахунок податкового зобов'язання. До укладення додаткової угоди №161 від 30.09.2014 про розірвання договору оренди №9 від 16.07.2011, до цього договору ніяких змін не вносилося. Зважаючи на наявність угоди про розірвання договору оренди з 30.09.2014, час фактичного користування земельною ділянкою складає не рік, а лише 9 (дев'ять) місяців 2014-го року, а тому в будь-якому разі сума податкового зобов'язання по орендній платі, визначена в податковому повідомленні-рішенні від 27.06.2014 №5348-17 є необгрунтованою та незаконною.

Ухвалою судді від 30.10.2014 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання, призначене на 19.01.2015, прибув представник позивача, підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити їх повністю.

До суду також прибув представник відповідача, заперечив проти адміністративного позову, та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

На підставі частини 3 статті 160 КАС України вступна та резолютивна частини рішення проголошені в судовому засіданні 19.01.2015.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Між ОСОБА_3 та Коопзаготпромом Оріхівського районного споживчого товариства укладено договір купівлі-продажу від 02.04.2002, посвідчений державним нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області Студенцовим О.В. (реєстраційний номер 1026) (а.с. 9), предметом якого являлось відчуження нерухомого майна на користь позивача, загальною площею 88,5 кв. м. літ. А, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Об'єкт нерухомого майна відповідно до договору купівлі-продажу розташований на земельній ділянці площею 193 кв. м.

Між позивачем та Новоданилівською сільською радою Оріхівського району Запорізької області укладено договір оренди земельної ділянки №9 від 16.07.2011 (а.с. 13), відповідно до якого позивач прийняв у строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 1116,6 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; орендна плата становить 587 грн. 80 коп. на рік.

На адресу позивача надійшло податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 27.06.2014 №5348-17, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем: Орендна плата з фізичних осіб, у розмірі 7890 грн. 68 коп. (а.с. 5), яке позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірного рішення, на відповідність вимогам частини 3 статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд зазначає наступне.

За приписами пункту 286.5 статті 286 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі іменується - ПК України), нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 288.1 статті 288 ПК України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Пунктом 288.4 статті 288 ПК України встановлено, що розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Зі змісту договору оренди земельної ділянки від 16.07.2011 вбачається, що орендна плата встановлена у грошовій формі - 587 грн. 80 коп. на рік (пункт 9 договору); та визначена нормативна грошова оцінка земельної ділянки - 11757 грн. 79 коп. (пункт 5 договору).

Відповідач зазначає, що спірне податкове повідомлення-рішення винесено на підставі інформації, яка надійшла до контролюючого органу від Новоданилівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області - Довідка від 09.10.2014 №332/01.18 (а.с. 6), відповідно до якої орендна плата за користування позивачем земельною ділянкою по 28.08.2014 складала:

2011 рік - 587 грн. 00 коп., сплачено;

2012 рік - 587 грн. 00 коп., сплачено;

2013 рік - 587 грн. 00 коп., сплачено;

2014 рік - 7890 грн. 68 коп., не сплачено.

Крім того, відповідач зазначив, що Новоданилівською сільською радою Оріхівського району Запорізької області також надано інформацію (лист від 27.06.2014) (а.с. 29) щодо переліку орендарів станом на 01.07.2014 (фізичні особи).

В даному Переліку (а.с. 30), зазначений ОСОБА_3; цільове використання земельної ділянки - для товарного виробництва; площа - 0.1116 га; ставка - 5%; нормативна грошова оцінка - 157813 грн. 56 коп.; нараховано орендної плати згідно нової нормативно-грошової оцінки - 7890 грн. 68 коп.

З наведеного вище вбачається, що розмір орендної плати було обраховано сільською радою з нової нормативно-грошової оцінки - 157813 грн. 56 коп., натомість за договором оренди нормативно-грошова оцінка складає - 11757 грн. 79 коп.

Ухвалою суду від 16.12.2014 витребувано у Відділу Держземагентства у Пологівському районі Запорізької області інформацію щодо нормативно-грошової оцінки земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 за 2011, 2012, 2013 та 2014 роки; у Новоданилівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області інформацію щодо нормативно-грошової оцінки земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 за 2011, 2012, 2013 та 2014 роки.

До суду надійшов лист від Новоданилівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області від 05.01.2015 (а.с. 45), в якому повідомлено, що матеріали нормативно-грошової оцінки земельної ділянки за вказані роки у сільській раді відсутні, а дана інформація знаходиться у Відділі Держземагентства у Пологівському районі.

Відділом Держземагентства у Пологівському районі Запорізької області надано суду лист від 23.12.2014 (а.с. 47), в якому зазначено, що нормативно-грошова оцінка одного квадратного метра земельної ділянки, в разі використання її в комерційних цілях, протягом 2011, 2012, 2013 та 2014 років становила 141,41 грн.

Тобто, інформація надана Новоданилівською сільською радою Оріхівського району Запорізької області та Відділом Держземагентства у Пологівському районі Запорізької області різниться: останній зазначає про розмір нормативно-грошової оцінки одного метра квадратного 141,41 грн. протягом років з 2011 по 2014, натомість довідка надана Новоданилівською сільською радою Оріхівського району Запорізької області свідчить про те, що розмір орендної плати змінився з 2014 року у зв'язку з новою нормативно-грошовою оцінкою. Натомість, Витягу щодо нормативно-грошової оцінки вказаними вище особами не надано.

Відповідно до пункту 270.1 статті 270 ПК України, об'єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Пунктом 271.1 статті 271 ПК України встановлено, що базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Суд зазначає, що у разі зміни нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, сторона правочину - орендодавець повинен ініціювати перед другою стороною питання щодо внесення змін до договору оренди земельної ділянки, оскільки дане питання не стосується збільшення законодавчо визначеного розміру орендної плати, встановленого ПК України у відсотках (пункт 288.5 статті 288 ПК України).

Відповідно до пункту 285.1 статті 285 ПК України, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Пунктом 286.5 статті 286 ПК України встановлено, що нарахування фізичним особам сум податку проводиться органами державної податкової служби, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року податок сплачується попереднім власником за період з 1 січня нього року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначену земельну ділянку, а новим власником - починаючи з місяця, в якому у нового власника виникло право власності.

У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року орган державної податкової служби надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Позивач відчужив належне йому нерухоме майно ОСОБА_5 відповідно до договору купівлі-продажу від 28.08.2014 (а.с. 10).

Судом встановлено, що договір оренди земельної ділянки від 16.07.2011 було розірвано у зв'язку з укладенням сторонами правочину додаткової угоди від 30.09.2014 (а.с. 16). Додаткова угода зареєстрована в журналі реєстрації договорів оренди за №161 від 30.09.2014.

Тобто, позивач не являється землекористувачем починаючи з 30.09.2014.

Натомість, відповідачем зазначено, що визначена в спірному податковому повідомленні-рішенні сума податкового зобов'язання з орендної плати застосована за весь 2014 рік. Відповідачем не надано суду відповідного розрахунку суми податкового зобов'язання до податкового повідомлення-рішення щодо правильності визначення такої суми за весь поточний рік.

Відповідно до пункту 286.1 статті 286 ПК України, підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як убачається з підпункту 14.1.42 пункту 14.1 статті 14 ПК України, дані державного земельного кадастру - сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристики, розподіл серед власників землі та землекористувачів, підготовлених відповідно до закону.

Відповідно до вимог підпункту 14.1.125 пункту 14.1 статті 14 ПК України, нормативною грошовою оцінкою земельних ділянок є капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Судом встановлено, що при винесенні спірного податкового повідомлення-рішення, контролюючий орган не використовував дані державного земельного кадастру, а використав лише інформацію, яка надійшла від сільської ради - лист від 27.06.2014.

Суд критично оцінює посилання відповідача на те, що для винесення податкового-повідомлення-рішення достатньо інформації, яка надійшла від органів місцевого самоврядування відповідно до пункту 288.1 статті 288 ПК України.

Так, даним пунктом визначено обов'язок органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, подавати контролюючому органу переліки орендарів на поточний рік, інформувати про нові укладені договори, чи внесення до них змін.

В даному ж випадку, сторонами правочину визначено розмір орендної плати у розмірі 587 грн. 80 коп. на рік, а на підтвердження внесення до договору будь-яких змін не надано жодної інформації. Тобто, у встановленому законом порядку до договору оренди не вносились зміни щодо розміру орендної плати чи нормативно-грошової оцінки.

Натомість, самостійне збільшення контролюючим органом суми податкового зобов'язання з орендної плати за землю можливе лише у випадку, коли встановлена договором відсоткова ставка є меншою ніж визначена у пункті 288.5 статті 288 ПК України.

Наведене свідчить, що розрахунок податкового зобов'язання у повідомленні-рішенні відповідача було зроблено без дослідження належних документів, які необхідно брати до уваги у даних правовідносинах.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи допустимі та належні докази у їх сукупності та заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

За правилами частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області від 27 червня 2014 року №5348-17.

Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суму судового збору в розмірі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 (сімдесят) коп.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.М. Недашківська