Справа № П/808/143/14
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 січня 2015 рокусправа № П/808/143/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко О.А. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В

представника позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства «Софієвка»

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2014 року

у справі за позовом Вільнянської об'єднаної податкової інспекції Головного управління Міндоходів і зборів України Запорізької області до Приватного підприємства «Софієвка» про підтвердження обґрунтованості застосування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Вільнянської об'єднаної податкової інспекції Головного управління Міндоходів і зборів України Запорізької області звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Приватного підприємства «Софієвка» про підтвердження обґрунтованості застосування арешту майна. З урахуванням закриття провадження щодо частини позовних вимог, просив підтвердити обґрунтованість застосування повного адміністративного арешту майна платника податків - Приватного підприємства «Софієвка» (, місцезнаходження: 70113, Запорізька область, Новомиколаївський район, с.Софіївка, вул.Леніна,1) застосованого на підставі рішення начальника Вільнянської об'єднаної податкової інспекції Головного управління Міндоходів і зборів України Запорізької області від 27.12.2013.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв'язку з відмовою ПП «Софіївка» в реалізації права контролюючого органу на проведення планової виїзної документальної перевірки, начальником ОДПІ прийнято рішення про застосування адміністративного арешту активів платника податків. Та оскільки до цього часу відповідачем не допущено до перевірки посадових осіб контролюючого органу, позивач просить суд підтвердити обґрунтованість такого арешту.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2014 року позов задоволено. Підтверджено обґрунтованість застосування повного адміністративного арешту майна платника податків - Приватного підприємства «Софієвка» застосованого на підставі рішення начальника Вільнянської об'єднаної податкової інспекції Головного управління Міндоходів і зборів України Запорізької області від 27.12.2013.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що платник податків відмовлявся від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу (пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПКУ).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції відповідачем ПП «Софієвка» подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відхилити позовні вимоги.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що має місце недоведеність факту відмови платника податків від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби.

В судове засідання представник податкового органу не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просить її задовольнити та скасувати оскаржуване рішення. Суду пояснив, що на території району здійснюють свою діяльність два підприємства з назвою «Софієвка», однак одне є ТОВ «Софієвка», а дане підприємство є ПП «Софієвка». Зокрема, згідно документів, наданих податковим органом в плані-графіку проведення документальних перевірок зазначено саме ТОВ «Софієвка». Тому податковий орган взагалі не мав права проводити перевірку ПП «Софієвка». Також зазначив, що за 10 днів до проведення перевірки податковим органом було направлено повідомлення про проведення перевірки, однак в цей час директор підприємства хворіла і не мала можливості отримати дане повідомлення за здійснити певні дії щодо перевірки. ПП «Софієвка» займається роботою, пов'язаною з сезонними роботам, на ньому працює три особи, осінньо-польові роботи пройшли, а взимку працівники у зв'язку з відсутністю роботи не завжди приходять на роботу, тому не було кому одержати повідомлення про початок перевірки. Представник податкового органу який прийшов з перевіркою зробив висновок про не допуск до перевірки т. я. двері підприємства були закриті, однак працівники просто не знали про початок перевірки.

Вислухавши представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Приватне підприємство «Софіївка» зареєстроване 19.04.2007 як юридична особа. З 24.04.2007 підприємство перебуває на обліку в Новомиколаївському відділенні Вільнянської ОДПІ ГУ Міндоходів у Запорізькій області за №862. Податковим органом 16.12.2013 на адресу відповідача направлено копію наказу начальника Вільнянської ОДПІ від 16.12.2013 та повідомлення від 16.12.2013 №223/22-1488/10 про проведення з 27.12.2013 планової виїзної перевірки запланованої на грудень 2013 року.

Судом першої інстанції також з'ясовано, що відповідно до пояснювальної записки начальника відділення поштового зв'язку Софіївка Новомиколаївського району Запорізької області - листоноша повернула лист та пояснила це тим, що керівник ПП «Софіївка» відмовилася отримувати цей лист, обґрунтовуючи тим, що вона перебуває на лікарняному та попросила повернути лист на адресу відправника. Зазначене пояснення позивач отримав за своїм зверненням - 30.12.2013, після виходу на перевірку та недопущення до здійснення перевірки відповідачем. 27.12.2013 на підставі направлень на проведення планової виїзної документальної перевірки, представниками податкового органу здійснено вихід за адресою юридичної особи ПП «Софіївка» (вул. Леніна, буд.1, с. Софіївка, Новомиколаївський район Запорізької області), але директор підприємства ОСОБА_3 відмовилася розписатися у направленні на перевірку та допустити працівників Вільнянської ОДПІ до проведення перевірки, про що було складено відповідний акт.

В подальшому, у зв'язку з відмовою відповідача у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, начальником ОДПІ, 27.12.2013 об 14-30 год. прийнято рішення про застосування адміністративного арешту платника податків, яке надіслано на адресу відповідача.

30.12.2013 позивач звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з поданням, відповідно до ст. 183-3 КАС України, щодо підтвердження обґрунтованості арешту майна платника податків (відповідача). Однак Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 30.12.2013 по справі №808/10253/13-а провадження за поданням Вільнянської ОДПІ закрито, оскільки із письмових заперечень ПП «Софіївка» вбачається спір про право. У зв'язку з чим позивач звернувся до суду із цим позовом.

Однак на думку колегії суддів апеляційної інстанції висновок суду першої інстанції про задоволення позову є помилковим.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином уповноважені державою органи не можуть на власний розсуд ухилятися від реалізації наданих їм повноважень, але й не мають права виходити за межі, встановлені законодавством.

За приписами пп.20.1.4. п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (п.75.1 ст.75 ПКУ).

Відповідно до пункту 77.1 ст.77 Податкового кодексу України, документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

При цьому матеріали справи містять, завірений податковим органом, План-графік проведення документальних перевірок на 4 квартал 2013 року згідно якого зазначено запланована перевірка ТОВ «Софіївка», а не ПП «Софіївка» (а.с. 52).

Натомість, в Наказі від 16.12.2013 року № 375 «Про проведення планової виїзної документальної перевірки, з посиланнями на п. 77.1, 77.4 ст. 77 ПКУ, зазначено проведення перевірки ПП «Софіївка» (а.с. 10).

Таким чином, податковий орган порушив п. 77.1 ст. 77 ПКУ, згідно якого зазначено, що документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

В силу абзацу 8 п.81.1 ст.81 ПКУ, у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Пунктом 81.2 ст.81 Податкового кодексу України передбачено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

Таким чином, у відповідності до норм Податкового кодексу, представник податкового органу повинен в даному випадку скласти два акта: акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки та акт про відмову у допуску до проведення перевірки.

При цьому матеріали справи містять копію лише одного акта (замість двох). Також суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що наявна в матеріалах справи копія акта є не читаємою, тому не можливо її оцінити як доказ (а.с. 15).

Аналізуючи пункти 81.1 та 81.2 ст.81 ПКУ, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що поняття відмови від підпису у направленні на перевірку і поняття відмови у допуску до проведення перевірки мають самостійний правовий зміст, і томі повинні розглядатися як нетотожні дії.

Арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується зокрема одна з таких обставин, а саме: платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу (пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПКУ).

Аналізуючи пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПКУ, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що поняття відмови від проведення перевірки і поняття відмови від допуску до проведення перевірки мають самостійний правовий зміст, і томі повинні розглядатися як нетотожні поняття.

За правилами п.94.1. ст.94 ПКУ, адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом. Отже, для застосування адміністративного арешту слід ретельно дотримуватися всіх норм, встановлених законодавством щодо його застосування.

В даному випадку податковим органом не дотримані вимоги пунктів 81.1 та 81.2 ст.81 ПКУ та пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПКУ, отже відсутні підстави для застосування арешту майна.

З урахуванням наведеного колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись п. 3 ч.1 статті 198, статтями 202, 205, 207 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Софієвка» - А» - задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2014 року у справі за позовом Вільнянської об'єднаної податкової інспекції Головного управління Міндоходів і зборів України Запорізької області до Приватного підприємства «Софієвка» про підтвердження обґрунтованості застосування арешту майна - скасувати.

В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч.5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко

Суддя: Л.П. Туркіна