Справа № 826/19182/14
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 січня 2015 року 11:50 № 826/19182/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Шулежка В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Деснянського району Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про визнання незаконними дій, визнання незаконним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі - ФОП ОСОБА_1, позивач) до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (надалі - ДПІ у Деснянському районі м. Києва, відповідач 1), відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Деснянського району Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві (надалі - відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Деснянського району Реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві, відповідач 2) про визнання незаконними дій відповідача 1 про призначення, та проведення позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1, який припинив свою діяльність; визнання незаконним та скасування наказу ДПІ у Деснянському районі м. Києва №80 від 20.11.2014р. за підписом виконуючого обов'язки начальника Білецького О.І.

Свої позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що у податкового органу були відсутні законні підстави для проведення позапланової перевірки у зв'язку із закінченням строків для її проведення.

Окрім того, позивач зазначає, що відповідач 1 повинен був не пізніше 30.10.2014р. направити державному реєстратору повідомлення за формою №27-ОПП, однак цього не зробив.

Також, позивач вважає, що наказ на перевірку оформлений з порушенням діючого законодавства України, а саме, з порушенням національного стандарту України «Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003 року» (відсутня печатка відповідача), а отже є незаконним і підлягає скасуванню.

Позивач також стверджує, що відповідач 1 в наказі в якості підстави для проведення перевірки зазначає пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (надання формальної відповіді на запит ДПА з неповною інформацією), в той же час, ніяких письмових запитів від податкового органу ФОП ОСОБА_1 не отримував.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача 1 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі з підстав, зазначених у письмових запереченнях, пояснив суду, що податковий орган під час проведення перевірки діяв у межах наданих йому повноважень.

Представник відповідача 2 у судове засідання не прибув, письмових заперечень чи пояснень з приводу заявлених позовних вимог суду не надав.

Відповідно до вимог частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням вимог статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, судом встановлено наступне.

ФОП ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність на підставі виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, виданої Деснянською районною у м. Києві державною адміністрацією 28.08.2013p., номер запису про державну реєстрацію 0033759. Реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1.

ФОП ОСОБА_1 перебував на податковому обліку в ДПІ у Деснянському районі м. Києва з 29.08.2013р. за № 13/13137926.

ФОП ОСОБА_1 28.08.2014р. заповнено та подано до відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Деснянського району Реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві реєстраційну картку на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця за її рішенням.

Державним реєстратором відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 28.08.2014р. внесено запис №2033759 про

проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1

На підставі пп. 78.1.7 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, ст.13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010р. №2464-VI, у зв'язку з Державною реєстрацією припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням, в. о. начальника Білецьким О.І. видано наказ від 20.11.2014р. №80 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1

На підставі зазначеного наказу № 80 від 20.11.2014р., направлення №50/26-52-17-01 від 24.11.2014р., в зв'язку з поданням ФОП ОСОБА_1 до податкового органу заяви про припинення підприємницької діяльності, ДПІ у Деснянському районі м. Києва проведена документальна позапланова виїзна перевірка підприємницької діяльності, з урахуванням вимог пп.78.1.7 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 47 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 15.05.2003р. №755-IV (із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення процедури державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичних осіб-підприємців за заявницьким принципом» від 13.05.2014р. №1258-VІІ) для проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням фізична особа - підприємець або уповноважена нею особа подає (надсилає) державному реєстратору реєстраційну картку на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням.

Згідно частин 4 та 6 ст. 47 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» державний реєстратор залишає реєстраційну картку на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням без розгляду, якщо: реєстраційна картка на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням подана за неналежним місцем проведення державної реєстрації припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності; реєстраційна картка на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням не відповідає вимогам цього Закону.

Державний реєстратор за відсутності підстав для залишення реєстраційної картки на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням без розгляду зобов'язаний не пізніше наступного робочого дня з дати надходження цього документа внести до Єдиного державного реєстру запис про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем та в той же день видати (надіслати поштовим відправленням з описом вкладення) їй повідомлення про внесення такого запису.

В той же час, старою редакцією ст. 47 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» передбачалось право державного реєстратора залишити без розгляду документи, якщо, зокрема від органів доходів і зборів та/або Пенсійного фонду України надійшло повідомлення про наявність заперечень проти проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності ФОП (форма №27-ОПП) і воно не відкликане.

Таким чином, новою редакцією статті 47 зазначеного Закону для проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця не передбачено повідомлення та довідки органів доходів і зборів. Отже, після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення процедури державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичних осіб-підприємців за заявницьким принципом» органи доходів і зборів стосовно фізичних осіб-підприємців не формують та не направляють державним реєстраторам повідомлення за формою №27-0ПП.

Враховуючи зазначене, твердження позивача про те, що відповідач 1 повинен був не пізніше 30.10.2014р. направити державному реєстратору повідомлення за формою №27-ОПП, однак цього не зробив є необґрунтованим і не може бути враховане судом як доказ незаконності дій відповідача 1 при призначенні та проведенні позапланової перевірки.

В той же час, згідно ч. 6 ст.15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV, зняття з обліку страхувальника здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, страхувальників - фізичних осіб-підприємців - на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, після проведення передбачених законодавством перевірок страхувальника та проведення остаточного розрахунку, а страхувальників, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», - та їх заявою після проведення передбачених законодавством перевірок страхувальника, звірення розрахунків з ним і проведення остаточного розрахунку.

Крім того, абз.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010р. №2464-VI визначено, що зняття з обліку платників єдиного внеску, зазначених в абзацах другому, п'ятому та сьомому пункту 1 та пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органами доходів і зборів на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, платників єдиного внеску - фізичних осіб-підприємців - на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, після проведення передбачених законодавством перевірок платників та проведення остаточного розрахунку, а платників єдиного внеску, зазначених в абзаці шостому пункту 1 та пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців» - за їхньою заявою після проведення передбачених законодавством перевірок платників, звірення розрахунків та проведення остаточного розрахунку, а платників єдиного внеску, зазначених в абзаці восьмому пункту 1 частини першої статті 4 нього Закону, - за їхньою заявою.

У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця така фізична особа користується правами, виконує обов'язки та несе відповідальність, що передбачені для платника єдиного внеску, в частині діяльності, яка здійснювалася нею як фізичною особою - підприємцем (ч.4 ст.6 Закону).

Отже, фізичні особи-підприємці можуть бути зняті з обліку в органах доходів і зборів у разі встановлення факту відсутності заборгованості перед бюджетом щодо сплати платежів, контроль за справлянням яких здійснюють органи доходів і зборів.

Статтею 62 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI передбачено, що податковий контроль здійснюється, зокрема, шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу.

Відповідно до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні органу державної податкової служби.

Відповідно до пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється, якщо розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Відповідно до п. 78.4 ст. 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Провівши системний аналіз зазначених норм права суд зазначає, що використання контролюючими органами права на проведення документальних позапланових перевірок платників податків - фізичних осіб, у тому числі і у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, має здійснюватися за наявності визначених Кодексом обставин.

У разі наявності визначених Податковим кодексом України обставин для проведення документальної перевірки фізичної особи - підприємця, у тому числі і у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої особи, податкової інформації, яка може свідчити про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, про порушення вимог законодавства контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тощо керівник контролюючого органу приймає рішення про проведення документальної позапланової перевірки платника податків - фізичної особи, яке оформлюється наказом.

Державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов'язань, що виникли під час провадження підприємницької діяльності та не змінює строків, порядків виконання таких зобов'язань та застосування санкцій за їх невиконання (п.п.65.10.8 п.65.10. ст.65 Податкового кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що державним реєстратором 28.08.2014р. внесено запис №2033759 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 за завою останнього.

Таким чином, у податкового органу, відповідно до положень зазначених вище законодавчих актів, виник обов'язок щодо проведення перевірки підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Враховуючи зазначене, керівник контролюючого органу правомірно видав наказ від 20.11.2014р. №80 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1

Окрім того, як зазначає сам позивач у позовній заяві, зазначений наказ та направлення на перевірку надані позивачу для ознайомлення 25.11.2014р.

Суд не бере до уваги твердження позивача про те, що відповідач 1 в наказі в якості підстави для проведення перевірки зазначає пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (надання формальної відповіді на запит ДПА з неповною інформацією), в той же час, ніяких письмових запитів від податкового органу ФОП ОСОБА_1 не отримував, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, перевірка проведена на підставі пп. 78.1.7 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України - у зв'язку з припиненням підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Таким чином, оскільки винесення наказу про проведення перевірки позивача прямо передбачено нормами Податкового кодексу України, при винесені наказу відповідачем 1 дотриманий встановлений законодавством порядок, наказ вручено позивачу перед початком перевірки, а тому позовні вимоги про визнання незаконними дій щодо призначення та проведення документальної позапланової виїзної перевірки та скасування вказаного наказу є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Окрім того, щодо тверджень позивача про оформлення наказу на перевірку з порушенням діючого законодавства України, а саме, з порушенням національного стандарту України «Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003 року» (відсутня печатка відповідача), суд зазначає наступне.

Відповідно до абз. 1 п.4.4. Вимог до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, затверджених наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003р. документи, що їх складають в організації, повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва організації (07), . назва виду документа (10), дата (11), реєстраційний індекс документа (12), заголовок до тексту документа (19), текс документа (21), підпис (23).

Оформлюючи різні види документів відповідно до нормативних документів, крім зазначених обов'язкових реквізитів, використовують такі: 01, 02, 03, 04, 05, 06, 08, 06, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 22, 24, 25,. 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32 (абз. 2 п. 4.4 Вимог ДСТУ 4163-2003).

Відбитком печатки організації засвідчують на документі підпис відповідальної особи. Перелік документів, на які ставлять відбиток печатки, визначає організація на підставі нормативно-правових актів. Його додають в інструкції з діловодства організації (п. 5. Вимог ДСТУ 4163-2003).

Таким чином, Вимогами ДСТУ 4163-2003 не передбачено обов'язкового використання відбитку печатки на документах, а отже відсутність печатки відповідача на наказі про проведення перевірки не може бути самостійною підставою для визнання судом такого наказу незаконним і його скасування.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку податковим органом доведено правомірність своїх дій.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог і відсутність підстав для їх задоволення.

Враховуючи положення ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України відшкодування судового збору позивачу не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.П. Шулежко