Справа № 824/3125/14-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/3125/14-а

11:00

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брезіної Т.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Хміля С.Р.,

представника позивача Федоняк Ю.В.,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Хотинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб в сумі 3397,80 грн.

Позиція позивача. На обґрунтування адміністративного позову позивач зазначив, що ОСОБА_2 є платником єдиного податку з фізичних осіб та має заборгованість в сумі 3397,80 грн. Податковий борг виник у зв'язку з несплатою підприємцем узгодженого податкового зобов'язання згідно виданого свідоцтва: за липень - грудень 2012 р. на загальну суму 1290 грн., за січень-грудень 2013 р. на загальну суму 2752.80 грн. Станом на 17.05.2012 р. відповідачем частково внесено плату по єдиному податку в сумі 645 грн.

Таким чином, позивач стверджує, що загальна сума заборгованості ОСОБА_2 по основному платежу з єдиного податку становить 3397.80 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі посилаючись на обставини викладені в позові.

Позиція відповідача. До суду надійшли письмові заперечення ОСОБА_2, в яких він зазначає, що в жовтні 2012 р. звернувся із заявою додержавного реєстратора про припинення фізичної особи-підприємця. Крім цього стверджує, що тривалий час перебував на лікуванні і довести до кінця процес припинення фізичної особи-підприємця не мав можливості через хворобу.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення адміністративного позову. Відповідач в судовому засіданні заявив клопотання про виклик в судове засідання у якості свідка ОСОБА_3 - державного реєстратора реєстраційної служби Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області. Судом було відхилено заявлене відповідачем клопотання та як вважає, що відсутня потреба допиту свідка - державного реєстратора. Оскільки витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, який знаходиться в матеріалах справи, склав та підписав державний реєстратор ОСОБА_3, а відтак інформація зазначена у витязі не підтвердила процес припинення фізичної особи-підприємця відповідача на момент виникнення спірних правовідносин.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець 31.01.2007 року за № 0001976 та взятий на облік Хотинською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області, як платник податків 01.02.2007 року за № 67 (а.с.3,5).

На підставі заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 15.05.2012 року поданої до Хотинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області, відповідач просив перевести його на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності з 01.07.2012 року. (а.с.6).

Відповідно до розрахунку заборгованість відповідача по сплаті єдиного податку станом на 23.10.2014 р. складає 3397,80 грн. (а.с.10).

Податковим органом було направлено відповідачу податкову вимогу від 21.11.2012 року №185 про сплату боргу (а.с.11). Однак, протягом встановлених законодавством термінів сплати заборгованості фізична особа-підприємець ОСОБА_2 не погасив борг.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.293.1, 293.2 ст. 293 Податкового кодексу України ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та у відсотках до доходу (відсоткові ставки). Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць, зокрема, для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно п.295.1 ст. 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Відповідно до п.295.2 ст. 295 Податкового кодексу України нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється органами державної податкової служби на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Згідно ст. 300 Податкового кодексу України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Як встановлено судом, податковий борг по єдиному податку виник у зв'язку з несплатою відповідачем податкового зобов'язання за липень - грудень 2012 р. на загальну суму 1290 грн. та за січень-грудень 2013 р. на загальну суму 2752,80 грн.

Отже, відповідач зобов'язання по єдиному податку належним чином не виконував, як вбачається з розрахунку суми позову, заборгованість відповідача становить 3397,80 грн., та на день винесення постанови не погашена.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 11.12.2014 р. ОСОБА_2 перебуває на обліку фізичних осіб-підприємців, дані про перебування відповідача в процесі припинення підприємницької діяльності відсутні. (а.с. 42)

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем доведено суду правомірність заявлених вимог.

Відповідно із вимогами ч. 4 ст. 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного та керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, іден. код НОМЕР_1) податковий борг по сплаті єдиного податку з фізичних осіб в сумі 3397,80 грн. (три тисячі дев'яносто сім гривень вісімдесят копійок) в дохід місцевого бюджету.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються статтями 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Т.М. Брезіна

Постанова в повному обсязі складена 29 січня 2015 р.