Справа № 368/1363/13-а
Суддя: Шевченко І. І.
Дата ухвалення: 2013-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кагарлицький районний суд Київської області
3 м. м. Кагарлик Кагарлицький район Київська область Україна 9200
Справа № 368/1363/13-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2013 року Кагарлицький районний суд Київської області під головуванням судді Шевченко І.І., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Кагарлик справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора ВДАІ Кагарлицького РВ ГУ МВС України в Київській області Сінгаєвського Юрія Анатолійовича про скасування постанову по справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

позивач просить суд скасувати визнати незаконною та скасувати постанову АА2 № 476407 по справі про адміністративне правопорушення від 15 липня 2013 року про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення штрафу в сумі 255 грн. та провадження по справі закрити, посилаючись на те, що 15 липня 2013 року, керуючи автомобілем ВАЗ-2105, державний номер НОМЕР_2 у м. Кагарлик по вул. Свердлова, він здійснив вимушену аварійну зупинку в зоні дії дорожнього знаку „Зупинку заборонено", за що старшим інспектором ВДАІ Кагарлицького РВ ГУ МВС України в Київській області Сінгаєвським Юрієм Анатолійовичем була складена постанова АА2 № 476407 по справі про адміністративне правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Він не погоджуюсь із вищезазначеною постановою , оскільки вона була складена без урахування обставин по даній справі, що мають істотне значення.

Згідно правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, а саме пунктом 15.9 д передбачено, що зупинка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Ним було здійснено вимушену зупинку в зоні дії знаку «Зупинку заборонено», і його автомобіль не перешкоджав руху інших транспортних засобів, не створював перешкоду для руху пішоходів, не створював аварійної ситуації. Крім того, на автомобілі було увімкнено аварійну світлову сигналізацію.

Також відповідачем було складено протокол без будь-яких підтверджуючих документів та свідків, які могли б підтвердити порушення ним вимог дорожнього знаку 3.34 „Зупинку заборонено", тобто на власний розсуд відповідачем складено протокол без підтверджуючих даних, тобто не довів в його діях склад адміністративного правопорушення.

Крім того, п. 2.2 „Інструкції з організації провадження та діловодства у справах про адміністративні порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху", затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України від 22.10 2003 № 1217, зазначено, що „з урахуванням потреби в більш повних доказах у справі про адміністративне правопорушення необхідно прагнути до залучення свідків будь-якого правопорушення".

Статтею 251 КупАП у протоколі про адміністративне правопорушення визначено, що: „Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм І стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами".

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України, місцевим загальним як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) Позивача (ч. 2 ст. 19 КАС України).

Відповідно до ч. 3 Постанови від 06.03.2008 р. № 2 Пленуму Вищого адміністративного суду, до правових актів Індивідуальної дії належать також рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності, які прийняті суб'єктами владних повноважень (крім суду) та рішення державних виконавців чи/або інших посадових осіб органів державної виконавчої служби під час здійснення ними виконавчого провадження.

Позивач в судове засідання не з'явився та подав до суду заяву, в якій просить проводити засідання у його відсутність, свої позовні вимоги підтримує повністю, постанову скасувати та провадження по справі закрити.

Відповідач в судове засідання не з'явився та подав до суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити у його відсутність, проти позову заперечує.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заявлений позов задовольнити частково.

В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 15 липня 2013 року відповідачем складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, у зв'язку з порушенням п. 33.3, 33.4 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП .

На підставі вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення 15.07.2013 року старшим інспектором ВДАІ Кагарлицького РВ ГУ МВС України в Київській області Сінгаєвським Юрієм Анатолійовичем було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АА2 № 476407, якою притягнув до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.122 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Позивачу ставиться в провину те, що він керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2105», реєстраційний номер НОМЕР_1, в м. Кагарлику по вул.. Свердлова здійснив зупинку транспортного засобу в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка заборонено», чим порушив вимоги п. 33.3, 33.4 Правил дорожнього руху.

Відповідно частини 2 статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.ст. 245, 246 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Стаття 268 КУпАП передбачає, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

З врахуванням наведених обставин, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до переконання, що у діях позивача наявний склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, однак враховуючи конкретні обставини, за яких було вчинено правопорушення, особу порушника, характер вчиненого правопорушення, яким не було створено перешкод іншим учасникам дорожнього руху, вважає, що дане правопорушення слід визнати малозначним.

Відповідно до ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважені вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та скасовує постанову і закриває справу.

Таким чином, враховуючи малозначність вчиненого правопорушення, суд приходить до висновку, що постанову серії АА2 № 476407 від 15.07.2013 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності необхідно скасувати, звільнити його від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи викладене, керуючись ст.. 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, «Інструкції з організації провадження та діловодства у правах про адміністративні порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх справ України, Правила дорожнього руху України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, суд, -

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до старшого інспектора ВДАІ Кагарлицького РВ ГУ МВС України в Київській області Сінгаєвського Юрія Анатолійовича про скасування постанову по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову АА2 № 476407 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. скасувати та провадження по справі закрити, застосувавши ст.. 22 КУпАП, обмежитися усним зауваженням.

Рішення суду є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя І. І. Шевченко