Справа № 808/7416/14
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2015-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2015 року /15:32/Справа № 808/7416/14 ДО/808/746/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нестеренко Л.О. при секретарі Бабаченко В.С., за участю представника позивача Івлєвої М.В., представника третьої особи Гончаренка А.І., розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецька міжнародна школа «Григоріївська»

до Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі м.Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Донецька міжнародна школа «Григоріївська» (надалі - позивач або ТОВ «Донецька міжнародна школа «Григоріївська») звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі м.Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області (надалі - відповідач або ДПІ у Ворошиловському районі м.Донецька) в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 04.06.2014 за № про відсутність права на отримання суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 1252331 грн. 00 коп.

Позивачем у позові зазначено, що 04.06.2014 ТОВ «Донецька міжнародна школа «Григоріївська» отримала податкове повідомлення-рішення ДПІ у Ворошиловському районі м.Донецька від 04.06.2014 №, згідно якого відповідачем виявлена відсутність у позивача права на отримання бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за березень 2014 року у розмірі 1252331,00 грн. На думку відповідача, у позивача відповідно до п.200.5 ст.200 Податкового кодексу України та Акту про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість від 15.05.2014 №308/0562-15-01/37085687 відсутнє право на отримання суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, у зв'язку з чим позивачу було відмовлено у наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за березень 2014 року. Висновки відповідача ґрунтуються на тому, що у позивача за березень 2014 року нібито сформовано податковий кредит не за рахунок придбання або спорудження основних фондів, та що підприємство безпідставно проводить облік витрат на придбання або створення матеріальних активів (будівництво школи) на рахунку 15 «Капітальні інвестиції». Керуючись нормами Податкового кодексу України, позивач визначив суму бюджетного відшкодування 1252331 грн. у декларації за березень 2014р. та скористувався правом на її повернення. Відповідно, у податковій декларації з ПДВ за березень 2014р. заповнений рядок 23.1 «Сума, що підлягає відшкодуванню на рахунок платника у банку». За таких обставин висновки відповідача про буцімто порушення позивачем положень п.200.5 ст.200 Податкового кодексу України є, на думку позивача, необґрунтованими. Реєстрація позивача як платника ПДВ відбулась 20.05.2010. Обмеження щодо обсягів оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців також не застосовується, позаяк податковий кредит був сформований саме внаслідок спорудження основних фондів. Позивач зауважує, що не заповнення рядка 2.1 Додатку 3 до податкової декларації з ПДВ свідчить не про порушення законодавства, а про відсутність введених в експлуатацію основних фондів. Як зазначено вище, будівництво об'єкта на дату оскаржуваного рішення не завершено. Об'єкт нерухомості (будівля школи), станом на березень 2014 року не є введеним в експлуатацію. Позивач зареєстрував право власності на будівлю у червні 2014 року, про що свідчить Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 03.06.2014 №22480478. Відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку витрати на будівництво позивач обліковує як капітальні інвестиції (рахунок 15 «Капітальні інвестиції» Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій). Після завершення будівництва позивач планує використовувати цей об'єкт в оподатковуваних операціях у межах своєї господарської діяльності, об'єкт буде введений в експлуатацію, та набере статусу основних засобів.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час і місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибув. Заяв, клопотань не подавав.

Представник 3-ї особи в судовому засіданні проти позову заперечує, подав до суду письмові заперечення, в яких зазначено, що обставини викладені в позові, не відповідають дійсності, а позовні вимоги не є законодавчо обґрунтованими та, як наслідок, не підлягають задоволенню, оскільки 15.05.2014 ДПІ у Ворошиловському районі м.Донецька проведена камеральна перевірка даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «Донецька міжнародна Школа Григоріївська», за результатами якої складено акт №17355/10/05-62-15-01 від 30.05.2014. Встановлено, що позивачем здійснено неправомірне замовлення на отримання бюджетного відшкодування, як наслідок підприємству відмовлено в наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 1252331,00 грн. З'ясовано, що позивачем надано до інспекції податкову звітність (декларація № від 16.04.2014) з податку на додану вартість за березень 2014р., згідно якої підприємством заявлено на бюджетне відшкодування 1252331,00 грн. Причиною виникнення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту, у лютому 2014р., є операції придбання основних фондів, придбання послуг для здійснення фінансово-господарської діяльності, у тому числі послуги, отримані від нерезидента, місце постачання яких визначено на митній території України, які є необхідними для будівництва Донецької міжнародної школи «Григоріївська» з центром раннього розвитку та енергоцентром по пр.Богдана Хмельницького на сході 3-го міського ставку. Згідно даних Балансу (звіту про фінансовий результат), затвердженого наказом Міністерства фінансів України №73 від 07.02.2013 станом на 31.12.2013 первинна вартість основних засобів ТОВ «Донецька міжнародна Школа Григоріївська» склала 8620,0 тис.грн., залишкова - 8230,0 тис.грн. За 2013р., сума обсягу придбань у підприємства склала 111456571,0грн. (рядок 10.1А). Таким чином, облік витрат на придбання або створення матеріальних і нематеріальних необоротних активів підприємством ведеться на рахунку 15 «Капітальні інвестиції» та не зараховано на баланс власного збудованого об'єкта за дебетом рахунку «Основні засоби», який призначено для обліку й узагальнення інформації про наявність та рух об'єктів і майнових комплексів, що віднесені до складу основних засобів у бухгалтерському обліку. Враховуючи вищевикладене у ТОВ «Донецька міжнародна Школа Григоріївська» податковий кредит складено не за рахунок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів, а тому в порушення п.200.5 ст.200 Податкового кодексу України позивач не має права на отримання бюджетного відшкодування у зв'язку з тим, що обсяг оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців є меншим (6107,8 тис.грн.), ніж заявлена сума бюджетного відшкодування (16939,6 тис.грв.). Тому, підприємство не має права на отримання бюджетного відшкодування. Аналізом результатів опрацювання податкових декларацій за лютий 2014р. (згідно із Додатком 2 (Д2) до декларації за березень 2014р.) виявлено у платника податку від'ємного значення ПДВ (рядок 19 декларації) у сумі 100.тис.грн. і більше за 12 останніх місяців, у деклараціях за квітень- грудень 2013р. та січень-березень 2014. Тому просить у позові позивачу відмовити.

Вислухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов позивача є таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Позивач зареєстрований як юридична особа за адресою: 83001, Донецька область, м.Донецьк, вул.Постишева, буд.117; має ідентифікаційний код 37085687.

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість №100284519 ТОВ «Донецька міжнародна школа «Григоріївська» зареєстроване як платник податку на додану вартість, індивідуальний податковий номер 26.

15.05.2014 відповідачем проведена камеральна перевірка податкової звітності з податку на додану вартість, за результатами якої складено Акт №308/0562-15-01/37085687.

У висновках Акту перевірки №308/0562-15-01/37085687 від 15.05.2014 зазначено наступне: «… у наслідку камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість за березень 2014 року ТОВ ДМШ «Григоріївська» було встановлено неправомірне замовлення на отримання бюджетного відшкодування, у наслідок чого підприємству відмовлено в наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 1252331 грн. 00 коп. …».

Результатом розгляду відповідачем Акту камеральної перевірки №308/0562-15-01/37085687 від 15.05.2014 стало складення 04.06.2014 відносно ТОВ «Донецька міжнародна школа «Григоріївська» податкового повідомлення-рішення №, яким позивачу відмовлено у наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1252331 грн. 00 коп. за декларацією березня 2014 року, поданої 16.04.2014 (вх.№).

Вказане податкове повідомлення-рішення залишено без змін Рішенням про результати розгляду скарги №2631/6/99-99-10-01-15 від 01.09.2014 Державною фіскальною службою України (ДФС України).

За змістом Акту камеральної перевірки №308/0562-15-01/37085687 від 15.05.2014: «…згідно з пп.14.1.18 п.14.1 ст.14 порушено п.200.5 ст.200 Податкового кодексу України - не має права на отримання бюджетного відшкодування у розмірі 1252331 грн. 00 коп. …». У акті також зазначено: «…причиною виникнення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту, у лютому 2014р. є операції придбання основних фондів, придбання послуг для здійснення фінансово-господарської діяльності, у тому числі послуги, отримані від нерезидента, місце постачання яких визначено на митній території України, що є необхідним для будівництва Донецької міжнародної школи «Григоріївська» з центром раннього розвитку та енергоцентром по пр. Богдана Хмельницького на сході 3-го міського ставку. Відповідно до п.7.2 ст.7 Наказу Державної податкової служби України №522 від 19.06.2012 під час перевірки з питань правомірності декларування від'ємного значення з ПДВ одне з головних напрямків, які підлягають ретельному дослідженню - це придбання (спорудження) основних фондів (засобів) . Слід враховувати, що зарахування на баланс власного збудованого об'єкта відображається за дебетом рахунка 10 «Основні засоби» та кредитом рахунка 15 «Капітальні інвестиції». Якщо, частка збудованого об'єкта призначена платником для продажу, то зарахування на баланс відображається за дебетом рахунка 28 «Товари» та кредитом рахунка 15 «Капітальні інвестиції», тобто не обліковується як основний засіб (відповідно до Інструкції №291). Згідно даних Балансу (звіту про фінансовий результат), затвердженого наказом Міністерства фінансів України №73 від 07.02.2013 станом на 31.12.2013 первинна вартість основних засобів ТОВ ДМШ «ГРИГОРІЇВСЬКА» склала 8620,0 тис.грн., залишкова - 8230.0 тис.грн. За 2013р. сума обсягу придбань у підприємства склала 111456571,0грн. (рядок 10.1А) Таким чином, облік витрат на придбання або створення матеріальних і нематеріальних необоротних активів підприємством ведеться на рахунку 15 «Капітальні інвестиції» та не зараховано на баланс власного збудованого об'єкта за дебетом рахунку 10 «Основні засоби», який призначено для обліку й узагальнення інформації про наявність та рух об'єктів і майнових комплексів, що віднесені до складу основних засобів у бухгалтерському обліку. Враховуючи вищевикладене, у ТОВ ДМШ «ГРИГОРІЇВСЬКА» податковий кредит складено не за рахунок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів, а тому в порушення п.200.5 ст.200 Податкового кодексу України не має права на отримання бюджетного відшкодування у зв'язку з тим, що обсяг оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші (6107,8 тис.грн.), ніж заявлена сума бюджетного відшкодування (16939,6 тис.грн.). Тому, підприємство не має права на отримання бюджетного відшкодування. …».

Судом досліджена податкова звітність позивача, подана за періоди, за які сформовано податковий кредит з податку на додану вартість, відшкодування якого з бюджету становить предмет спору у справі. Так, у Податковій декларації з податку на додану вартість за 03 місяць 2014 року (звітна) позивачем у рядку 19 «Від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду» зазначено 2104538 грн. 00 коп.; у рядку 22 «Залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, за вирахуванням позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду» зазначено 10159885 грн. 00 коп. У рядках 23 (23.1) позивачем зазначена сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню у сумі 1252331 грн. 00 коп. При цьому, податкову звітність з податку на додану вартість за попередні звітні (податкові) періоди сторони до суду - не надали.

Також позивачем надано до суду: Довідку про залишок суми від'ємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періоді, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (Д2); Розрахунок суми бюджетного відшкодування (Д3); Заяву про повернення суми бюджетного відшкодування (Д4), у якій зазначена сума, аналогічна сумі, визначеній у рядках 23 (23.1) Податкової декларації за 03 місяць 2014 року. Судом також досліджено Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за 03 місяць 2014 року, у Розділі ІІ якого зазначено: Усього за звітний період, у тому числі: придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів сума податку на додану вартість визначена - 2084070 грн. 00 коп.

В обґрунтування витрат коштів позивачем надані оборотно-сальдові відомості по рахунку 6412 за березень 2014 року.

Крім того, 06.03.2014 позивачем подано відповідачу уточнюючу податкову звітність за грудень 2013 року, в тому числі й Довідку про залишок суми від'ємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періоді, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (Д2); Розрахунок суми бюджетного відшкодування (Д3). Причини подачі цієї звітності підкріплені позивачем Реєстрами виданих та отриманих податкових накладних за відповідні звітні (податкові) періоди.

Платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації (п.200.7 ст.200 Податкового кодексу України).

Відповідно до вимог п.200.10 ст.200 Податкового кодексу України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Згідно з п.200.11 ст.200 Податкового кодексу України за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки. Перелік достатніх підстав, які надають право податковим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку , встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що відповідач без проведення документальної позапланової виїзної перевірки, без документального з'ясування підстав до формування податкового кредиту з податку на додану вартість за березень 2014 року та попередні звітні (податкові) періоди, без витребування у ТОВ «Донецька міжнародна школа «Григоріївська» відповідних документів у Акті камеральної перевірки №308/0562-15-01/37085687 від 15.05.2014 - констатував факти стану бухгалтерського обліку вказаного суб'єкта господарювання, а також факти складання податкового кредиту не за рахунок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів, що суперечить вимогам ст.76, п.200.11 ст.200 Податкового кодексу України.

Як з'ясовано судом і не заперечується сторонами, позивач здійснював господарську діяльність щодо будівництва міжнародної школи «Григоріївска» та облаштування прилеглої території. Об'єкт нерухомості (будівля школи), станом на березень 2014 року не був введеним в експлуатацію. Позивач у червні 2014 року зареєстрував право власності на «будівлю міжнародної школи «Григоріївска» з центром раннього розвитку» за адресою: Донецька область, м.Донецьк, пр-т Богдана Хмельницького, буд.74В, про що свідчать Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 03.06.2014 індексний номер: 22480478; Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

У абз.8 п.4 «Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби"» затвердженого 27.04.2000 наказом Міністерства фінансів України №92, зареєстрованого 18.05.2000 в Міністерстві юстиції України за №288/4509, зазначено, що основні засоби - це матеріальні активи, які підприємство/установа утримує з метою використання їх у процесі виробництва/діяльності або постачання товарів, надання послуг, здавання в оренду іншим особам або для здійснення адміністративних і соціально-культурних функцій, очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких більше одного року (або операційного циклу, якщо він довший за рік).

Відповідно до абз.9 п.4 «Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби"» об'єкт основних засобів - це: закінчений пристрій з усіма пристосуваннями і приладдям до нього; конструктивно відокремлений предмет, призначений для виконання певних самостійних функцій; відокремлений комплекс конструктивно з'єднаних предметів однакового або різного призначення, що мають для їх обслуговування загальні пристосування, приладдя, керування та єдиний фундамент, унаслідок чого кожен предмет може виконувати свої функції, а комплекс - певну роботу тільки в складі комплексу, а не самостійно; інший актив, що відповідає визначенню основних засобів, або частина такого активу, що контролюється підприємством/установою.

Як передбачено пп.«а» пп.14.1.81 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України інвестиції - господарські операції, які передбачають придбання основних засобів, нематеріальних активів, корпоративних прав та/або цінних паперів в обмін на кошти або майно. Інвестиції поділяються на: а) капітальні інвестиції - господарські операції, що передбачають придбання будинків, споруд, інших об'єктів нерухомої власності, інших основних засобів і нематеріальних активів, що підлягають амортизації відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідачем документально не доведено, що ТОВ «Донецька міжнародна школа «Григоріївська» саме придбавала «будівлю міжнародної школи «Григоріївська» з центром раннього розвитку», а не побудувала її власними силами і на власні кошти.

З Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області (Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Донецькій області) відповідачем не витребовувались відомості про стан будівельних робіт, їх завершення, обсяг виконаних робіт щодо «будівлі міжнародної школи «Григоріївська» з центром раннього розвитку». Документально відповідачем не доведено наявність підстав внесення за звітний (податковий) період березня 2014 року не завершеного будівництвом об'єкта основних засобів у рядок 2.1 Розрахунку суми бюджетного відшкодування (Д3).

Як зазначено у п.3 «Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності»», затвердженого 07.02.2013 наказом Міністерства фінансів України №73, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.02.2013 за №336/22868 звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) - це звіт про доходи, витрати, фінансові результати та сукупний дохід. Додатком 1 до «Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності» затверджено Баланс (Звіт про фінансовий стан), Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) тощо. Вказані документи не містять у собі інформації щодо формування податкового кредиту з податку на додану вартість і стану його відшкодування.

Звідси, документи подані позивачем з урахуванням обставин справи, предмету доказування, свідчать про те, що стан синтетичного бухгалтерського обліку позивача за звітні (податкові) періоди 2014 року, які становлять предмет спору у справі, не суперечить «Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №291 від 30.11.1999, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.12.1999 за №892/4185, як про те зазначено у Акті камеральної перевірки №308/0562-15-01/37085687 від 15.05.2014.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 04.06.2014 підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

1.Відповідно до ст.2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Одним із основних принципів, на яких ґрунтується бухгалтерський облік та фінансова звітність, відповідно до ст.4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є принцип превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Як зазначено у ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідачем не доведено дослідження будь-яких первинних документів ТОВ «Донецька міжнародна школа «Григоріївська» для встановлення правомірності чи то безпідставності подачі позивачем Заяви про повернення суми бюджетного відшкодування (Д4) за звітний (податковий) період березня 2014 року. Підстав невикористання можливості проведення документальної позапланової виїзної перевірки п.200.11 ст.200 Податкового кодексу України відповідачем у суді не обґрунтовано; об'єктивних доводів представник Головне управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області суду не навів.

Разом з цим, надані позивачем до суду докази, регістри бухгалтерського обліку та фінансової звітності, документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів підтверджують правомірність формування ним податкового кредиту з податку на додану вартість та визначення суми бюджетного відшкодування по операціям з будівництва «будівлі міжнародної школи «Григоріївска» з центром раннього розвитку» за відповідні періоди, оподаткування яких становить предмет спору у справі.

2.Як зазначено у пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пп.14.1.18 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу;

Згідно з пп.«а»-«б» п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності).

Відповідно до п.200.1-200.3 ст.200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Досліджені судом документи, реєстри надають право ТОВ «Донецька міжнародна школа «Григоріївська» на формування податкового кредиту та визначення суми бюджетного відшкодування за відповідні звітні (податкові) періоди.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача обґрунтовують свою правову позицію по справі приписами пп.4.6.6 п.4.6 розділу V «Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого 25.01.2011 наказом Державної податкової служби України №41, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.02.2011 за №197/18935, в якому зазначено, що залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (відображається у рядку 24 декларації поточного звітного (податкового) періоду та переноситься до рядка 21.2 декларації наступного звітного (податкового) періоду).

Разом з цим, п.3 наказу Міністерства фінансів України №1492 від 25.11.2011 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» визнано таким, що втратив чинність, наказ Державної податкової адміністрації України від 25.01.2011 №41 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», зареєстрований у Міністерстві юстиції України 16.02.2011 за №197/18935. Отже, відповідач, Головне управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області посилаються на нормативний документ, який під час подачі позивачем Податковій декларації з податку на додану вартість за 03 місяць 2014 року (вх.№ від 16.04.2014) та під час складання Акту камеральної перевірки №308/0562-15-01/37085687 від 15.05.2014 - вже втратив чинність.

Як зокрема, зазначено у пп.6 п.4 «Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого 13.11.2013 наказом Міністерства доходів і зборів України №678, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 11.12.2013 за №2094/24626 (який діяв на час подання позивачем податкової звітності за березень 2014 року і втратив чинність на підставі п.2 наказу Міністерства фінансів України №966 від 23.09.2014), якщо в наступному звітному податковому періоді різниця між сумою податкових зобов'язань і сумою податкового кредиту з урахуванням залишку такого від'ємного значення минулого звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, має від'ємне значення (рядок 22 декларації), до декларації 0110 подається (Д2) (додаток 2). Платники, які заповнили рядок 22 декларації 0110 та відповідно до статті 200 розділу V Кодексу мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та подають до декларації 0110 (Д3) (додаток 3). Значення рядка 3 (Д3) (додаток 3) переноситься до рядка 23 декларації 0110 за поточний звітний (податковий) період. Залежно від обраного платником напряму повернення суми бюджетного відшкодування (на рахунок цього платника у банку або у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних податкових періодів) така сума вказується або в рядку 23.1, або у рядку 23.2, або частково розподіляється у рядках 23.1 та 23.2 податкової декларації 0110.

Як зазначено у п.200.5 ст.200 Податкового кодексу України не мають права на отримання бюджетного відшкодування особи, які: були зареєстровані як платники цього податку менш ніж за 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява на бюджетне відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів); мали обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів).

Акт камеральної перевірки №308/0562-15-01/37085687 від 15.05.2014, податкове повідомлення-рішення №, складене 04.06.2014 відповідачем, містять посилання саме на п.200.5 ст.200 Податкового кодексу України. Однак, документального підтвердження того, що ТОВ «Донецька міжнародна школа «Григоріївська» мало обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів), або того, що позивач був зареєстрований як платник податку на додану вартість менш ніж за 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява на бюджетне відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів) відповідачем, третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача до суду - не надано.

За приписами пп.«в» п.200.14 ст.200 Податкового кодексу України якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: в) у разі з'ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Як, зокрема, зазначено у пп.«б» п.2.1 «Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків», затвердженого 28.11.2012 наказом Міністерства фінансів України №1236, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.12.2012 за №2135/22447, орган державної податкової служби визначає суму нарахування (зменшення) грошового зобов'язання, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість та складає податкове повідомлення-рішення у випадках, якщо: б) дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Відповідно до п.2.2 «Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків» у випадках, зазначених у пункті 2.1 цього розділу, відповідний структурний підрозділ органу державної податкової служби складає податкове повідомлення-рішення: за формою згідно з додатком 7 про відмову у наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість (форма "В3").

З урахуванням зазначеного, досліджених документів, суд прийшов до висновку, що відповідачем не доведено порушення ТОВ «Донецька міжнародна школа «Григоріївська» податкового законодавства України, як то зазначено в Акті камеральної перевірки №308/0562-15-01/37085687 від 15.05.2014. Отже, підстави, викладені у пп.«б» п.2.1., п.2.2 «Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків» для складання податкового повідомлення-рішення № від 04.06.2014 - були відсутні.

Звідси є протиправним складання відповідачем 04.06.2014 податкового повідомлення-рішення №, яким ТОВ «Донецька міжнародна школа «Григоріївська» відмовлено у наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1252331 грн. 00 коп. за декларацією березня 2014 року, поданої 16.04.2014 (вх.№).

З урахуванням приписів ч.3 ст.2 КАС України суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення №, складене 04.06.2014 відповідачем необґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є не правомірним і підлягає скасуванню.

У ч.2 ст.71 КАС України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Донецька міжнародна школа «Григоріївська» підлягають задоволенню у повному обсязі. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги, з урахуванням вищезазначеного.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 17, 71, 94, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов позивача задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.06.2014 № про відсутність права на отримання суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за березень 2014 року у розмірі 1252331 грн. 00 коп., винесене Державною податковою інспекцією у Ворошиловському районі м.Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецька міжнародна школа «Григоріївська».

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецька міжнародна школа «Григоріївська» судові витрати у розмірі 4872 грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.О. Нестеренко