Справа № 814/953/14
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

814/953/14

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

——————————————————————

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2014 р.

м.Одеса

Справа № 814/953/14

Категорія: 9.5

Головуючий в 1 інстанції: Мороз А. О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Джабурія О.І., Шляхтицького О.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 липня 2014 року у справі за адміністративним позовом Державної фінансової інспекції в Миколаївській області до спеціалізованої кредитно-фінансової господарської організації "Миколаївський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі" про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

08.04.2014р. Державна фінансова інспекція в Миколаївській області звернулася до суду з адміністративним позовом до спеціалізованої кредитно-фінансової господарської організації "Миколаївський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі" про зобов’язання виконати пункти 3,5 вимоги про усунення порушень від 19.12.2013р. № 14-07-14-14/8511. /т.2 а.с.33-35/

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 липня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нову про задоволення позовних вимог.

Згідно із п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки у судове засідання, належним чином повідомлені про розгляд справи, не прибули сторони, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем було проведено ревізію фінансово - господарської діяльності спеціалізованої кредитно-фінансової господарської організації "Миколаївський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі" за період за 2009-2012 роки та звітний місяць 2013 року, за результатами якої складений акт від 18.11.2013 року №14-24/55. /т.1 а.с.27-67/

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23 квітня 2011 № 499/2011, Державна фінансова інспекція України (далі - Держфінінспекція України) є Центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Відповідно до пп.4 п.4 зазначеного положення, Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідно до пункту 6 Положення, Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також, Положенням установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог про усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.

Відповідно до п.7,9 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», органу державного фінансового контролю надається право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Органу державного фінансового контролю надається право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, тоді як пред'явлення вимоги, яка покладає на відповідача обов'язок провести звірку взаєморозрахунків, відобразити дебіторську заборгованість та звернутись до суду із позовами, в спорі що розглядається, не відповідає завданням Інспекції та сутності виявлених нею порушень і не сприяє усуненню виявлених ревізією порушень.

Органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

При цьому, у органу державного фінансового контролю наявні права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

Отже, при встановленні органом державного фінансового контролю факту збитків, а в даному спорі інспекція вказує саме на спричинення Фондом збитків державі, якими є надані позичальникам кошти, єдиним належним засобом реагування з боку інспекції, є звернення до суду із позовом про стягнення з підконтрольної установи - відповідача, цих збитків.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідач звертався до прокуратури Врадіївського району Миколаївської області для того, щоб остання подала позови про стягнення з позичальників коштів, але прокурором було відмовлено в цьому зверненні відповідача, /т.1 а.с.240-249, т.2 а.с.1-11, 50/. Також відповідач подав суду акти звірки, більшість з яких з боку позичальників не підписані, у зв'язку із їх неявкою до відповідача, що не може свідчити про невиконання Фондом вимоги Інспекції, так як відповідач зробив все від нього залежне для проведення взаємозвірки і не може нести відповідальність за невиконання іншою стороною своїх обов'язків, а крім того Фонд не має законних засобів впливу на позичальників для примушення останніх провести звірку, яка можлива тільки за умови добросовісності позичальників. /т.2 а.с.54а-70/

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимога Державної фінансової інспекції не є належним засобом реагування з боку позивача на факти виявлених збитків, на підставі чого позовні вимоги не підлягають задоволенню.

За таких обставин, судова колегія вважає, що судом при вирішенні справи вірно застосовано норми матеріального та процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції в порядку ст.200 КАС України залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції у Миколаївській області залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п’ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.В. Крусян

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: О.І. Шляхтицький