Справа № 802/4232/14-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 р. м. Вінниця

Справа № 802/4232/14-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Вінницької об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась Вінницька об"єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - Вінницька ОДПІ) з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1) про стягнення податкового боргу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем рахується заборгованість перед бюджетом, яка виникла внаслідок несплати єдиного податку та складає 2064,60 грн.

В судове засідання позивач не з'явився, проте надав письмове клопотання за вх. №803 від 19.01.2015 року про розгляд справи без участі його представника, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі ( а.с. 20 ).

Відповідач в судове засідання також не з'явився. Про час, дату та місце судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином шляхом направлення ухвали та повістки за адресою місця реєстрації, проте, до суду повернувся конверт з відміткою відділення поштового зв'язку: "за закінченням терміну зберігання" ( а.с. 16-19 ).

З огляду на положення, закріплені в ч.4 ст.122 та ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, та те, що відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, без поважних причин не з'явився в судове засідання, не надав суду заперечень на позовну заяву, суд вважає за можливе розглянути справу в письмовому провадженні.

З"ясувавши доводи адміністративного позову та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд дійшов до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Як свідчать з матеріалів справи, ФОП ОСОБА_1 є платником єдиного податку та перебуває на спрощеній системі оподаткування ( а.с. 6 ).

На підставі поданих позивачем доказів, а саме витягу з облікової картки платника єдиного податку ( а.с. 10 ) та корінця податкової вимоги ( а.с. 7 ), судом встановлено, що за ФОП ОСОБА_1, станом на час розгляду справи в суді, рахується заборгованість по сплаті єдиного податку в сумі 2064,60 грн.

Пунктом 291.3 ст. 291 глави 1 розділу 14 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) визначено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Як вбачається з заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 30.09.2013 року та реєстраційної картки платника податків, ФОП ОСОБА_1 відноситься до другої групи платників єдиного податку зі ставкою єдиного податку 20 % розміру мінімальної заробітної плати ( а. с. 6, 9 ).

Пунктами 295.1, 295.2, 295.4 ст. 295 ПК України визначено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється органами державної податкової служби на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності. Сплата єдиного податку здійснюється за місцем податкової адреси.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Статтею 300 ПК України встановлено, що платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку.

Відповідно до п. 14.1.175 ст. 14 ПК України, сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, є податковим боргом суб'єкта господарювання.

З метою погашення податкового боргу, податковим органом сформовано та надіслано відповідачу податкову вимогу від 27.02.2014 року форми "Ф" № 521-25 на суму 917,60 грн. (а.с. 7). Проте вказана податкова вимога залишилась без виконання.

Відповідно до вимог п. 87.11 ст. 87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Беручи до уваги те, що заявлену до стягнення суму заборгованості відповідач у встановлені законодавством строки до бюджету не сплатив, наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, суд доходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення адміністративного позову.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) відповідно до частини 4 статті 94 КАС України стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до місцевого бюджету кошти в сумі 2064,60 грн. (дві тисячі шістдесят чотири грн. 60 коп.).

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя / підпис / Заброцька Людмила Олександрівна

Згідно з оригіналом

Суддя Секретар