Справа № 810/7204/14
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2015 року 810/7204/14

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецремонт-Сервіс» до Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецремонт-Сервіс» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 14.08.2014 року № та № .

Позовні вимоги обґрунтовані правомірністю віднесення підприємством сум з податку на додану вартість та податку на прибуток, які виникли внаслідок оплати за товари, придбані у ТОВ «Лакі Вей». Спірні суми податкового кредиту з податку на додану вартість та податку на прибуток сформовані на підставі належно оформлених його контрагентом податкових накладних. Висновки відповідача про безтоварність та фіктивність господарських операцій позивач вважає недоведеними належними документальними доказами, відтак достатніми доказами виконання господарських зобов'язань за угодами з вказаним контрагентом вважає податкові накладні, банківські виписки тощо.

Представник відповідача в письмових запереченнях проти позову заперечив, вказуючи, що підставою для висновку про заниження податкових зобов'язань з податку на прибуток та податку на додану вартість було те, що господарські операції між позивачем та ТОВ «Лакі Вей» фактично не здійснювались, в зв'язку з чим наявність у позивача податкових накладних контрагента, не є, на думку податкового органу, безумовною підставою для віднесення зазначених у цих накладних сум до податкового кредиту з податку на додану вартість та одержання у зв'язку з цим податкової вигоди.

Відповідач вважає, що безтоварна господарська операція за угодами, в результаті яких занижуються податкові зобов'язання з податку на додану вартість та податку на прибуток та створюється можливість відшкодування податку на додану вартість з бюджету, завідомо суперечить інтересам держави і суспільства та є такою, що порушує публічний порядок.

В обґрунтування таких доводів відповідач посилається на ряд доказів, які долучені до матеріалів справи.

Отже, на думку відповідача, товари позивачем фактично у ТОВ «Лакі Вей» не придбавалися, а витрати на придбання товарів, які позивач відніс до складу валових, є надуманими, у зв'язку з чим відповідач вважає, що позивач не мав правових підстав для віднесення таких витрат до складу валових відповідно до вимог ст. 138, ст. 139 Податкового кодексу України та суми податку на додану вартість до складу податкового кредиту відповідно до ст. 198 Кодексу.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в період з 17.07.2014 по 23.07.2014 посадовою особою Васильківської ОДПІ на підставі наказу від 16.07.2014 № 483, направлення на проведення перевірки від 17.07.2014 р. № 463, виданих Васильківською ОДПІ, та постанови слідчого СВ ФР ДПІ у Дарницькому районі ГУ Міндоходів у м. Києві 24.06.2014 року про призначення перевірки, відповідно до п. п. 78.1.11 п.78.1 ст.78, п. п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Спецремонт-Сервіс» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Лакі Вей», (код за ) за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року, за результатами якої складено акт від 30.07.2014 року № 2578/10-07-22-01/31826751.

Відповідно до акту перевірки в ході її проведення встановлено факт порушення позивачем вимог п.138.2 ст.138, пп. 139.1.9 п.139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток підприємств на суму 7 895,00 грн., та п. 198.2 п. 198.3 п. 198.6 ст. 198 та п. 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 8 310,00 грн. Виявлені порушення пов'язані з безпідставним формуванням позивачем показників валових витрат та податкового кредиту за господарськими операціями з ТОВ «Лакі Вей», (код за ).

На підставі висновків акту перевірки 14.08.2014 року Васильківською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення №° , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 13 127 грн. (в тому числі 8310,00 грн. за основним платежем та 2077,5 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями) та № . яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 9 868.75 грн. (в тому числі 7895,00 грн. за основним платежем та 1973,75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями).

Визначальною передумовою нарахування ТОВ «Спецремонт-Сервіс» додаткових сум податкових зобов'язань став висновок відповідача про безпідставне формуванням підприємством показників валових витрат та податкового кредиту за господарськими операціями щодо поставки товару з ТОВ «Лакі Вей», що мають ознаки безтоварних, оскільки контрагент позивача є фіктивним підприємством, діяльність якого спрямована на незаконне ухиляння від сплати податків третіх осіб.

Судом встановлено, що 29.03.2013 року між позивачем та ТОВ «Лакі Вей» укладено усний договір на поставку товару (компенсатор, стартер, іскрогасник).

На доведення факту виконання умов договору та руху активів позивач посилається, зокрема, на: податкову накладну від 29.03.2013 року на суму 49 860,00 грн., в т.ч. ПДВ 8 310,000 грн., видаткову накладну від 29.03.2013 року № РН-0000068 на ту ж суму, рахунок-фактуру № СФ-0000142 від 29.03.2014 року та платіжне доручення № 343 від 03.04.2013 року про перерахування позивачем на користь ТОВ «Лакі Вей» грошових коштів в розмірі 49 860,00 грн.

В той же час, наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що ТОВ «Лакі Вей», () зареєстроване рішенням Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області від 02.08.2012р. № 0047073. Керівник та головний бухгалтер в одній особі ОСОБА_1 Місцезнаходження підприємства відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію: - 08600, Київська область, м. Васильків, вул. Грушевського, буд. 15.

Станом на 30.07.2014 року відповідно до відомостей з ЄДР щодо ТОВ «Лакі Вей» внесено запис про припинення, але не знято з обліку (КОР не пусті).

В провадженні слідчого відділу фінансових розслідувань ДПІ у Дарницькому районі ГУ Міндоходів у м. Києві знаходиться кримінальне провадження №0000029 від 11.04.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.205, ч. 3 ст. 212 КК України, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В ході проведення слідчо-оперативних заходів в рамках вказаного кримінального провадження ліквідовано «конвертаційний центр», який діяв під керівництвом групи осіб у складі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та надавав послуги підприємствам реально діючого сектору економіки з формування незаконного податкового кредиту та переведення безготівкових коштів у готівку на території міста Києва, Київської та Хмельницької областей.

Так, в період 2012-2014 років ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надавали підприємствам реально діючого сектору економіки України послуги по безпідставному формуванню податкового кредиту та валових витрат за рахунок проведення безтоварних фінансово-господарських операцій з фіктивними підприємствами ТОВ «Аван Буд» (), ТОВ «Арагон Трейд» (), ТОВ «Буд Інвестментз» (), ТОВ «Варгус» (), ТОВ «Голдмарк Трейд» (), ТОВ «Компанія Гаре» (), ПП «Ніка Сервіс» (), ТОВ «Яніта Україна» (), ТОВ «Спец консалт» (), ТОВ «Афіна інвест» (), ТОВ «Лакі Вей» () та іншими.

Під час проведення заходів по кримінальному провадженню встановлено та допитано в якості свідка ОСОБА_4, який є співзасновником ТОВ «Лакі Вей» (). Під час допиту останній повідомив про непричетність до реєстрації та ведення фінансово-господарської діяльності зазначеного підприємства, підприємство зареєстрував на прохання невідомих осіб за грошову винагороду, наміру вести діяльність не мав.

В ході аналізу податкової звітності ТОВ «Лакі Вей» () було встановлено, що за період 2012-2013 років підприємство сформувало податковий кредит ряду СГД реально діючого сектору економіки одним з яких є ТОВ «Спецремонт-Сервіс» (31826751).

Крім цього, вироком від 03.11.2014 року в кримінальній справі № 757/24631/14-к, який набрав законної сили 03.12.2014 року, Печерський районний суд міста Києва затвердив угоду від 26.08.2014 року між старшим прокурором прокуратури Дарницького району міста Києва Навозенком О.І. та громадянином ОСОБА_4 про визнання винуватості.

ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.27, ч. 1 ст.205, ч. 1 ст. 358 КК України, і на підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у виді 2 років обмеження волі.

Таким чином, Васильківською ОДПІ встановлено, що операції ТОВ «Лакі Вей» не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складський приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, підстав відсутності доказів використання як силових агрегатів Wola HI2 так і їх ремонту з використанням придбаного у ТОВ «Лакі Вей» товару.

Наведені обставини та досліджені судом документальні докази у їх сукупності, суд вважає достатніми для висновку про те, що господарські операції з постачання товарів між позивачем та контрагентом ТОВ «Лакі Вей» фактично не мали реального характеру, їх виконання оформлено лише документально без мети на реальне настання правових наслідків, що обумовлені господарським договором.

Відповідно до положень пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

За вимогами п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції , одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 цього ж Закону).

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати податковий кредит та валові витрати у зв'язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) та на підставі відповідних розрахункових, платіжних та інших документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Беручи до уваги сумнівність ведення господарської діяльності ТОВ «Лакі Вей» в рамках правового поля, зважаючи на обставини, виявлені в рамках кримінального провадження, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відомості про фактичне виконання укладених договорів є недостовірні, а документи, які підтверджують такі відомості є наслідками укладення фіктивних угод.

Враховуючи наведені обставини, з огляду на викладені вище законодавчі норми, суд вважає, що документи податкового та бухгалтерського обліку, складені в результаті операцій між ТОВ «Лакі Вей» та позивачем, не підтверджують права останнього на податковий кредит та валові витрати.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач виконав покладений на нього обов'язок КАС України, надав усі докази в підтвердження обґрунтованості своїх дій, навів обґрунтовані доводи в підтвердження правомірності спірних рішень.

Позивач не надав до суду жодних доказів для спростування висновків, викладених у акті перевірки та не довів правомірності віднесення спірних сум до податкового кредиту з ПДВ та валових витрат.

Таким чином, суд дійшов думки, що приймаючи податкові повідомлення-рішення №° та № , Васильківська ОДПІ діяла в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і Законами України, зокрема на виконання вимог ст. ст. 139, 200 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Київський окружний адміністративний суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Василенко Г.Ю.