Справа № 826/20477/14
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2015-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 січня 2015 року 12:50 № 826/20477/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шулежка В.П.,

за участю секретаря судового засідання Пасічнюк С.В.,

за участю сторін:

представника позивача - Жолудева М.С.,

представника відповідача - Головіної О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом дочірнього підприємства «Артек» до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось дочірнє підприємство «Артек» (надалі - ДП «Артек», позивач) до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів (надалі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №100270001/2014/000143/2 від 03.09.2014р.

Свої позовні вимоги ДП «Артек» обґрунтовує тим, що відповідач неправомірно застосував резервний метод визначення митної вартості товару, оскільки, відповідно до положень чинного законодавства України повинен був застосовуватись основний метод визначення митної вартості товару - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

Позивач стверджує, що ним надано відповідачу для митного оформлення товару документи, що передбачені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України. Подані документи чітко ідентифікували товар та містили об'єктивні та достовірні дані, що піддавалися обчисленню, які чітко підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору, згідно з вимогами ч.ч. 4, 5 ст. 58 Митного кодексу України.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

В судовому засіданні судом допущено заміну неналежного відповідача на належного, а саме Київську міжрегіональну митницю Міндоходів замінено на Київську міську митницю ДФС (надалі - Київська міська митниця, відповідач).

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував з підстав, зазначених у письмових запереченнях та зазначив суду, що документи, подані позивачем для визначення митної вартості товару, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а отже, оскаржуване рішення прийнято митним органом у відповідності до вимог чинного законодавства.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

Для здійснення митного оформлення товару, що надійшов на адресу ДП «Артек» в межах зовнішньоекономічного контракту №AM 14SY0326/AR/001 від 26.03.2014p., останнім до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів, М/п «Столичний» подано вантажну митну декларацію №100270001.2014.216448.001 від 02.09.2014р., згідно якої позивачем заявлена митна вартість відповідного товару на підставі основного методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

На підтвердження вартості товару ДП «Артек» подані наступні документи: контракт №AM 14SY0326/AR/001 від 26.03.2014р. з Додатком №1 до нього; проформа-інвойс №WT2014SY042 від 23.05.2014p.; CMR № 4178 від 01.09.2014p.; коносамент № SUNE1407324 від 29.07.2014p.; пакувальний лист б/н від 23.05.2014p.; платіжне доручення №25 від 06.06.2014p.; паспорт безпеки від 05.01.2014p.; лист ДСУ з контролю за наркотиками №09/02-2968 від 08.08.2014p.; ВМД країни відправлення №12367193 від 25.07.2014p. договір транспортного експедирування № 03/01-13 від 03.01.2013р. та довідку про транспортні витрати б/н від 01.09.2014р.

Під час контролю за правильністю визначення декларантом митної вартості товару у митного органу, виникли сумніви стосовно достовірності наданих декларантом до митного оформлення відомостей необхідних для підтвердження заявленої митної вартості частини товару. Так, під час проведення консультацій ДП «Артек» відповідно до вимог ст. 53 МКУ зобов'язано протягом 10 календарних днів надати додаткові документи згідно Запиту (повідомлення) митного органу від 02.09.2014р.

Незважаючи на надані документи митний орган здійснив коригування митної вартості товару, шляхом прийняття відповідного рішення №100270001/2014/000143/2 від 03.09.2014р. у зв'язку з тим, що документи, подані для визначення митної вартості товару відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Оскаржуване рішення про коригування митної вартості прийнято на товар «Молекулярне сито A558 являє собою синтетичний цеоліт з розміром пір 3 Ангстрем», виробник - «Hongkong Witiger Limited», торговельна марка - «ARtec», країни виробництва - Китай.

Вказаний товар випущений у вільний обіг шляхом надання гарантій відповідно до ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України за електронною митною декларацією від 03.09.2014р. №100270001/2014/216580.

Окрім того, позивач звернувся до відповідача із листом від 19.11.2014р. №139 щодо перегляду рішення про коригування митної вартості №100270001/2014/000143/2 від 03.09.2014р. на зазначений товар.

Позивачем також надані додаткові документи, що підтверджують митну вартість задекларовану безпосередньо ДП «Артек», а саме: прайс-лист виробника; бухгалтерські накладні ДП «Артек» № Д504 від 27.10.2014р. та № Д489 від 20.10.2014p.; податкові накладні № 142 від 13.10.2014р. та № 343 від 24.10.2014p.; договір транспортного експедирування № 180714 від 18.07.2014p.; заявка ДП «Артек» № 21/07 від 21.07.2014p.; акт надання послуг № 121 від 03.09.2014р.; податкова накладна №2 від 03.09.2014p.; експертний висновок ДП «Держзовнішінформ» № 11/1262 від 21.11.2014р. та інформацію щодо цін до подібних товарів.

Київська міжрегіональна митниця листом від 27.11.2014р. вих. № 13122/1/26-70-63-04 повідомила ДП «Артек» про відсутність підстав для перегляду та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 100270001/2014/000143/2 від 03.09.2014р.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Згідно ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до Митного кодексу України відомості про митну вартість товарів використовуються для: нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Статтею 52 Митного кодексу України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до ч.8 ст.52 Митного кодексу України у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

При цьому, відповідно ст. 53 Митного кодексу України документами які підтверджують митну вартість товарів є: - декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.5 і ч.6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; - зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; - рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; - копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів зазначених у ч.2 та ч.3 цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст.58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст.55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному ст.345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.2-4 ст.53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органів доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Отже, аналіз вищевказаних норм свідчить про те, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до графи 33 рішення про коригування митної вартості товарів №100270001/2014/000143/2 від 03.09.2014р. підставами для коригування митної вартості є неповнота відомостей поданих декларантом, зокрема, у наданих документах містяться розбіжності.

Так, в рішенні про коригування митної вартості товарів митний орган вказує, що згідно коносамента № SUNE1407324 від 29.07.2014р. експедитором є ТОВ «Фривей Логистикс Групп», а довідка про транспортні витрати видана іншим перевізником ПП «Івент-Транс».

В той же час, позивач надав митному органу документи, з яких вбачається, що транспортно-експедиційне обслуговування вантажу здійснював експедитор ПП «Івент-Транс» згідно заявки на транспортне обслуговування № 21/07 від 21.07.2014р. та договору № 03/01-13 від 03.01.2013р. На виконання п 3.1.2 цього договору, для виконання перевезення вантажу, був задіяний перевізник ТОВ «Фривей Логистикс Групп», про що свідчить наданий митному органу договір №180714 від 18.07.2014р., укладений між ПП «Івент-Транс» та ТОВ «Фривей Логистикс Групп».

Таким чином ДП «Артек» надав довідку про транспортні витрати б/н від 01.09.2014р. від експедитора ПП «Івент-Транс» з яким має договірні відносини. Для підтвердження сплати транспортно-експедиційних послуг ПП «Івент-Транс» позивачем наданий акт надання послуг №121 від 03.09.2014p., податкова накладна №2 від 03.09.2014р.

Окрім того, рахунки № 231 та №232 від 02.09.2014р. підтверджують транспортні витрати, обумовлені перевезенням вантажу в рамках коносамента № SUNE1407324 від 29.07.2014р.

В той же час, страхування вантажу не здійснювалось, оскільки це не було обов'язковою умовою договору.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, посилання відповідача про розбіжність у наданих документах щодо зазначеного експедитора як на підставу для прийняття рішення про коригування митної вартості товару необґрунтованими і такими, що спростовуються наданими позивачем доказами.

Також, відповідач зазначив ряд недоліків у експертному висновку ДП «Держзовнішінформ» №11/1262 від 21.11.2014p., а саме: при складенні висновку експерт посилався на інформацію отриману від «Hongkong Witiger Limited», не врахована кон'юнктура ринку, тобто експерт посилався виключно на цінову політику фірми-виробника зорієнтовану для ДП «Артек».

З цього приводу позивач пояснив суду, що в процесі складення відповідного висновку експертом використані, окрім індивідуальної інформації щодо поставки відповідної партії товару, всі необхідні зовнішні джерела інформації достатні для складення експертного висновку щодо відповідності визначення митної вартості, заявленої декларантом.

Окрім того, суд зазначає, що посилання митного органу на наявність недоліків у такому висновку, не створює підстав для визначення такого висновку невідповідним, за умови підтвердження всіх даних та обставин наведених у ньому.

Також, митний орган вказує, що наданий прайс-лист виробника не має заголовку документу «прайс-лист», дати створення та періоду дії даного документу, при цьому в ньому не вказано загальний перелік продукції, який представлений виробником продукції для реалізації.

З цього приводу суд зазначає, що прайс-листи продукції складаються виробником товару у процесі здійснення його господарської діяльності та не є технічними, товаросупровідними документами або документами, що засвідчують якість товару. Відповідно, відомості на які посилається митний орган, взагалі не мають міститься у прайс-листі. Обов'язкової вимоги щодо отримання від суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності - виробника товару вказаної вище документації чинним законодавством, що регулює порядок виконання зовнішньоекономічних операцій, не передбачено.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що в оскаржуваному рішенні відсутні обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

В той же час, дослідивши надані позивачем відповідні документи, суд вважає їх такими, що в повній мірі ідентифікують оцінюваний товар та містять об'єктивні і достовірні дані, які піддаються обчисленню та підтверджують його ціну, що підлягає сплаті на користь продавця, тобто підтверджують митну вартість зазначеного позивачем товару за ціною договору.

У ході судового розгляду справи відповідач не спростував правильності визначення митної вартості товарів, а також відсутність можливості у митного органу визначити митну вартість даного товару на підставі наданих позивачем документів за правилами, визначеними статтею 58 Митного кодексу України.

Беручи до уваги вищезазначене, суд дійшов висновку, що митний орган неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за резервним методом та прийняв рішення про коригування митної вартості товару, з огляду на що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідач, як суб'єкт владних повноважень не виконав покладений на нього законом обов'язок і не довів правомірність винесення оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, беручи до уваги той факт, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази правомірності винесення оскаржуваного рішення, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і наявність підстав для їх задоволення.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов дочірнього підприємства «Артек» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товари № 100270001/2014/000143/2 від 03.09.2014 року.

Присудити з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань на користь дочірнього підприємства «Артек» () понесені ним витраті: по сплаті судового збору у розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружногс адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів : дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Повний текст постанови складений та підписаний 23.01.2015 р.

Суддя В.П. Шулежко