Справа № 809/165/15
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2015-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2015 р. Справа № 809/165/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Главача І.А.,

за участю секретаря судового засідання - Куриша Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Державної податкової інспекції у Снятинському районі Головного управління державної фіскальної служби в Івано-Франківській області

до відповідача: ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу у сумі 954,26 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Снятинському районі Головного управління державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (надалі - позивач, ДПІ у Снятинському районі) звернулася до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 954,26 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що за відповідачем рахується податкова заборгованість перед бюджетом, яка виникла у зв'язку з несплатою податкового зобов'язання з плати за землю, а саме земельного податку, визначеного податковим повідомленням-рішенням форми «Ф» № 82556-15 від 27.06.2014 року, у сумі 953,54 грн. та нарахованої пені у сумі 0,72 грн.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Просив позов задовольнити повністю.

Відповідач у судове засідання не з'явився, кореспонденція, надіслана відповідачу за адресою місця проживання останнього, повернулася на адресу суду з відміткою працівника поштового зв'язку «адресат перебуває за кордоном».

Згідно частини 11 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

З урахуванням наведеного, суд приходить висновку, що відповідач повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, та вбачає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів за відсутності представника позивача та відповідача.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши і оцінивши докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 у відповідності до статті 269 Податкового кодексу України являється платником земельного податку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпунктом 9.1.10 пункту 9.1 статті 9 Податкового кодексу України у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, встановлено, що до загальнодержавних податків та зборів належить, зокрема, плата за землю.

Статтею 269 Податкового кодексу України встановлено, що платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно пункту 270.1 статті 270 даного Кодексу об'єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні (підпункт 270.1.1); земельні частки (паї), які перебувають у власності (підпункт 270.1.2).

Відповідно до статті 286 цього ж Кодексу підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (пункт 28.6.1).

Нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу (пункт 286.5).

Судом встановлено, що ДПІ у Снятинському районі на виконання вимог пункту 286.5 Податкового кодексу України винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ф» № 82556-15 від 27.06.2014 року, згідно якого ОСОБА_1 визначено суму грошового зобов'язання із земельного податку у розмірі 1 028,51 грн. (а.с.5).

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Із корінця податкового повідомлення-рішення форми «Ф» № 82556-15 від 27.06.2014 року вбачається, що останнє отримано відповідачем особисто 27.06.2014 року (а.с.5).

З матеріалів справи вбачається, що вказане податкове повідомлення-рішення від 27.06.2014 року відповідачем не оскаржене, а отже є узгодженим. Як наслідок, визначена згідно даного податкового повідомлення-рішення сума податкового зобов'язання із земельного податку у розмірі 1 028,51 грн. підлягала сплаті ОСОБА_1 у строк, визначений пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України.

Згідно частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно пункту 36.1 статті 36 цього Кодексу податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Однак, у судовому засіданні встановлено, що у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем визначеного Законом обов'язку, за останнім залишається непогашеною заборгованість зі сплати земельного податку у сумі 953,54 грн.

У відповідності до вимог абзацу 1 пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 статті 59 цього Кодексу встановлено, що у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом з'ясовано, що позивачем на виконання вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України надіслано відповідачу за адресою місця проживання податкову вимогу форми «Ф» № 895-25 від 29.08.2014 року. Однак, кореспонденція повернулася на адресу ДПІ у Снятинському районі у зв'язку з тим, що адресат перебуває за кордоном (а.с.7).

Згідно пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг (абзац 2).

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення (абзац 3).

З урахуванням наведеного , суд дійшов висновку про те, що податкова вимога форми «Ф» № 895-25 від 29.08.2014 року вручена відповідачу.

Крім того, судом встановлено, що позивачем на виконання вимог статті 129 Податкового кодексу України нараховано відповідачу пеню у сумі 0,72 грн.

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 цієї статті встановлено, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що податкове зобов'язання зі сплати земельного податку земельного податку, визначеного податковим повідомленням-рішенням форми «Ф» № 82556-15 від 27.06.2014 року, у сумі 953,54 грн., а також нарахованої пеня у сумі 0,72 грн., є податковим боргом відповідача, який ним не сплачено.

Наявність податкового боргу підтверджується довідкою ДПІ у Снятинському районі від 15.12.2014 року та іншими матеріалами справи (а.с.8).

Підстав для звільнення відповідача від сплати заборгованості судом не встановлено.

Доказів сплати податкового боргу відповідач суду не представив, чим фактично не заперечив наявність заборгованості, яка є предметом спору у даній справі.

За таких обставин, податковий борг у сумі 954,26 грн. підлягає стягненню у судовому порядку.

Статтею 87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Згідно пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до пункту 95.2 статті 95 даного Кодексу стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Враховуючи наведене, а також те, що вищевказана заборгованість відповідачем на момент розгляду справи не сплачена, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) в дохід держави 954 (дев"ятсот п"ятдесят чотири) грн. 26 коп. податкового боргу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Главач І.А.

Постанова складена в повному обсязі 27.01.2015 року.