Справа № 213/1652/13-а (2-а/213/6/14)
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 жовтня 2014 рокусправа № 213/1652/13-а (2-а/213/6/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Нагорної Л.М. Юхименка О.В.

за участю секретаря: Горшкова В.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1
на ухвалу Інгулецького районного суду Дніпропетровської області від 10.07.2014 року у справі №213/1652/13-а; 2-а/213/6/14
за позовом до за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: про ОСОБА_1 1.Широківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області 2.Господпрського товариства з обмеженою відповідальністю «АгроПіргасап» 1.Управлінння громадської безпеки Головного управління МВС України в Дніпропетровській області 2.Головного управління МВС України в Дніпропетровській області 3.Товариства з обмеженою відповідальністю «АгроПИРГАСАП» 4.ОСОБА_2 5.ОСОБА_3 6.Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 липня 2014 року у справі №213/1652/13-а;2-а/213/6/14 в задоволенні клопотання ОСОБА_1 (далі по тексту -позивач) про забезпечення адміністративного позову відмовлено. (а.с.26-27)

Ухвала мотивована тим, що обґрунтування позивача базуються виключно на припущеннях останнього, не доводяться належними та допустимими доказами, і, як наслідок, у суду відсутні підстави для ухвалення судового рішення про забезпечення позову.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Інгулецького районного суду Дніпропетровської області від 10.07.2014 року у справі №213/1652/13-а; 2-а/213/6/14 і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. (а.с.31-40)

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з'ясував обставини справи , чим порушив норми матеріального та процесуального права.

Відповідач та треті особи про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися у встановленому порядку, своїх представників для участі у її розгляді не направили.

За таких обставин, з урахуванням думки позивача, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представників осіб, які беруть участь у справі.

Позивач у судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі, просив скасувати ухвалу Інгулецького районного суду Дніпропетровської області від 10.07.2014 року у справі № 213/1651/13-а; 2-а/213/6/14 та винести нову ухвалу про заходи забезпечення адміністративного позову

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до приписів ст. 195 КАС України, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.12.2013 року, під час розгляду по суті заявлених позивачем вимог, ОСОБА_1 заявляв клопотання про забезпечення позову шляхом заборони ТОВ "АгроПИРГАСАП" та іншим особам вчиняти певні дії по припиненню та ліквідації ТОВ "АгроПИРГАСАП" з місцезнаходженням будь-де.

Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 03.01.2014 року у справі № 2013/1652/13-а; 2-а/213/6/14 клопотання було задоволено частково та заборонено ТОВ "АгроПИРГАСАП" вчиняти будь-які дії та здійснювати будь-які заходи щодо припинення та ліквідації зазначеного товариства.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.05.2014 року оскаржувана ухвала суду першої інстанції скасована та постановлена нова ухвала про відмову у задоволенні клопотання з огляду на його необґрунтованість та відсутність доказів для підтвердження заявленого клопотання.

З матеріалів справи вбачається, що 18.06.2014 р. ОСОБА_1 повторно звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про забезпечення його адміністративного позову певними діями задля унеможливлення уникнення виникнення відповідальності за скоєнні порушення його прав та свобод.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що обґрунтування позивача щодо необхідності забезпечення позову базуються виключно на припущеннях останнього, крім того, рішення стосовно заяви позивача з тих же мотивів і в той самий спосіб вже виносилось.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне

Відповідно до ч.1 ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Згідно п.17 Постанови Пленуму ВАСУ від 06.03.2008 р. № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" судам необхідно враховувати, що згідно з частинами третьою та четвертою статті 117 КАС України забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: 1) зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборона вчиняти певні дії.

Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним. В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що позивач має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч. 1 ст. 117 КАС України. З цією метою обов'язковим є надання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення адміністративного позову.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не було надано доказів, які б беззаперечно та переконливо вказували на очевидну небезпеку заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі та не зазначено.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи, оскаржуване судове рішення у даній справі прийнято без порушення норм процесуального права, і тому ухвалу суду першої інстанції від 05 березня 2013 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги позивача не можуть бути підставою для скасування законної ухвали суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.ст.195,196,199,200,205,206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

ухвалиВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Інгулецького районного суду Дніпропетровської області від 10.07.2014 року у справі №213/1652/13-а; 2-а/213/6/14 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, а в разі складання рішення в повному обсязі відповідно до ст. 160 зазначеного кодексу - з дня складання рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено - 27 жовтня 2014 року.

Головуючий: В.В. Мельник

Суддя: Л.М. Нагорна

Суддя: О.В. Юхименко