Справа № 2027/10690/12
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 р.Справа № 2027/10690/12
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Курило Л.В. , Присяжнюк О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова на Постанову Московського районного суду м. Харкова від 18.12.2014р. по справі № 2027/10690/12

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві , Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова

про нарахування, перерахунок та виплата підвищення до пенсії як дитині війни,

ВСТАНОВИЛА:

За наслідками розгляду справи в порядку скороченого провадження постановою Московського районного суду м. Харкова від 18.12.2014 р. позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано противоправною бездіяльність УПФ України в Ленінському районі м. Полтави щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії у відповідності до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 28.04.2011 р. по 31.05.2011 р., включно.

Зобов'язано УПФ України у Ленінському районі м. Полтави здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її у відповідності з положеннями ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсій страхування", та провести виплати з 28.04.2011 р. по 31.05.2011 р., включно, з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнати противоправною бездіяльність УПФ України в Московському районі м. Харкова щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії у відповідності до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 01.06.2011 р. по 22.07.2011 р., включно.

Зобов'язано Управління пенсійного фонду України у Московському районі м. Харкова здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її у відповідності з положеннями ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсій страхування", та провести виплати з 01.06.2011 р. по 22.07.2011 р., включно, з урахуванням раніше виплачених сум.

Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (далі відповідач), не погодившись з постановою суду подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Московського районного суду м. Харкова від 18.12.2014 р. та винести нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Виходячи з приписів ст. 183-2 КАС України вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України оскаржувана постанову переглянута в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що позивач з 01.06.2011 р. перебуває на пенсійному обліку в УПФ України в Московському районі м. Харкова, відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має статус дитини війни.

Задовольняючи позовні вимоги за період з 01.06.2011 р. по 22.07.2011 р., суд першої інстанції застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, надавши перевагу ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" над постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 р. № 1381 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення", як нормативно-правовому акту, що має вищу юридичну силу.

Також судом визначено розмір мінімальної пенсії за віком, виходячи із приписів ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки іншими законами такий розмір не врегульовано.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Закон України "Про соціальний захист дітей війни" установлює правовий статус дітей війни і визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" , дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" ( в редакції Закону до 19.06.2011 р.) обмежень щодо застосування ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" встановлено не було.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що за період з 01.06.2011 року по 22.07.2011 року нарахування та виплата дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Виходячи з системного аналізу ч.2 ст.19 Конституції України, ч. 2 ст. 3 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та приписів ч.4 ст.9 КАС України, відповідач у період з 01.06.20101року по 22.07.2011 року не мав підстав застосовувати постанову Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р. за № 530 та був зобов'язаний діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", який має вищу юридичну силу ніж зазначена постанова, нараховувати та здійснювати позивачу доплату до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Щодо доводів апеляційної скарги про неврахування Закону України " Про Державний бюджет України на 2011р." колегія суддів зазначає наступне.

14 червня 2011 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", який набрав чинності 19 червня 2011 року.

Зазначеним Законом доповнено Прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" пунктом 4, яким установлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог Закону України від 14 червня 2011 року № 3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" 6 липня 2011 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 745 "Про встановлення деяких виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", яка набрала чинності 23 липня 2011 року.

З огляду на викладене, до набрання чинності зазначеною постановою Кабінету Міністрів України, тобто до 23 липня 2011 року, застосуванню підлягали положення статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 року визнано таким, що відповідає Конституції України пункт 4 розділу VII "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік".

Виходячи з зазначено УПФ України в Московському районі м. Харкова за період з 01.06.2011 р. по 22.07.2011 р. не мало підстав застосовувати постанову Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. № 530 , та було зобов'язано проводити виплати у розмірах, встановлених ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", який має вищу юридичну силу ніж зазначена постанова, нараховувати та здійснювати позивачу доплату до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Доводи апеляційної скарги щодо не врахування судом першої інстанції постанови КМУ № 745 від 06.07.2011р. , якою встановлено розмір доплати до пенсії дітям війни, колегія суддів вважає помилковими, тому як зазначена постанова уряду набрала законної сили 23.07.2011р., проте як судом вирішено позовні вимоги за інший період, зокрема з 01.06.2011р. по 22.07.2011р., а саме за час, коли ця постанова не набрала чинності.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що про неправомірність дій відповідача за період з 01.06.2011 р. по 22.07.2011 р.

Щодо доводів апеляційної скарги про необґрунтоване застосування до спірних правовідносин ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", колегія суддів зазначає наступне.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги положення ч. 3 ст.28 зазначеного Закону, згідно якої мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст.46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 183-2, 195, 197, 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст.ст. 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова залишити без задоволення.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 18.12.2014р. по справі № 2027/10690/12 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Русанова В.Б.
Судді Курило Л.В. Присяжнюк О.В.