Справа № 760/19869/14-а
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Мамчура Я.С. та Шостака О.О.,

при секретарі - Дроздовій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва, за участю третьої особи - Публічного акціонерного товариства «Київський завод газового устаткування та приладів», про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов'язати призначити пенсію з 18 березня 2013 року.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2014 року вказаний адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема апелянт вказує на те, що при проведенні зустрічної перевірки ПАТ «Київський завод газового устаткування та приладів» було виявлено відсутність первинних документів, на підставі яких видано уточнюючу довідку про періоди роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Під час судового засідання представник відповідача підтримала свою апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити з підстав, викладених в ній.

Позивач та його представник в судовому засіданні заперечували проти апеляційної скарги та просили суд відмовити в її задоволенні посилаються на те, що судом першої інстанції було винесене законне і обґрунтоване рішення, а підстави для його зміни чи скасування - відсутні.

Представник третьої особи пояснив, що вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників, які беруть участь у справі, а також свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва залишити без задоволення, а постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2014 року - без змін виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 14 травня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1.

Листом від 08 серпня 2014 року № 10635/06 Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва позивачу було повідомлено про відсутність підстав для призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки за місцем роботи ОСОБА_2 не збереглися первинні документи, що підтверджують факт роботи в умовах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що наявні в матеріалах справи письмові докази є достатніми для підтвердження права позивача на призначення пенсії, передбаченої п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 для вирішення питання про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» надав до Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва, зокрема трудову книжку та довідки ПАТ «Київський завод газового устаткування та приладів» від 12 червня 2013 року № 10 і від 18 вересня 2013 року № 30.

Під час проведення перевірки підстав видачі вказаних довідок відповідачем було встановлено, що відповідно до акту від 25 жовтня 1999 року в архіві ПАТ «Київський завод газового устаткування та приладів» сталася пожежа, внаслідок якої документи відділу кадрів та бухгалтерські книги по нарахуванню заробітної плати за 1970-1995 року були пошкоджені та не підлягають відновленню.

У зв'язку з цим відповідач дійшов висновку про те, що довідки ПАТ «Київський завод газового устаткування та приладів» від 12 червня 2013 року № 10 і від 18 вересня 2013 року № 30 були видані безпідставно та не можуть бути підставою для призначення пенсії на пільгових умовах.

У відповідності до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Таким чином, для призначення ОСОБА_2 пенсії на пільгових умовах необхідно встановити наявність у нього стажу роботи не менше 10 років на роботах, передбачених списком № 1, підтвердити, що відповідну роботу він виконував протягом повного робочого дня, а також перевірити проведення атестації робочого місця.

У відповідності до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМ України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_2 у період з 17 листопада 1988 року по 01 серпня 1991 року працював у ПАТ «Київський завод газового устаткування та приладів» на посаді обрубника кольорових металів і сплавів, а з 01 серпня 1991 року по 02 липня 2001 року - ливарником кольорових металів і сплавів. Загальний період роботи позивача на вказаних посадах складає 12 років, 11 місяців та 22 дні.

Такі ж відомості про роботу позивача зазначені у довідках ПАТ «Київський завод газового устаткування та приладів» від 12 червня 2013 року № 10 і від 18 вересня 2013 року № 30.

Відповідно до постанови КМ України від 11 березня 1994 року № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» вказаним видам робіт присвоєно коди « 1071200а-13410» та « 1110100а-15379», а їх виконання надає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

За таких обставин колегія суддів вважає, що факт наявності у позивача спеціального трудового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - підтверджений.

Виконання ОСОБА_2 роботи обрубника та ливарника кольорових металів і сплавів протягом повного робочого дня вбачається із наступного.

У відповідності до ч. 3 ст. 24 КЗпП України укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Згідно ч. 1 ст. 56 КЗпП України за угодою між працівником і власником або уповноваженим ним органом може встановлюватись як при прийнятті на роботу, так і згодом неповний робочий день або неповний робочий тиждень.

З наведених норм права вбачається, що у разі прийняття особи на роботу з неповним робочим днем, такі відомості зазначається в наказі (розпорядженні) про прийняття на роботу, переведення на іншу посаду тощо.

Положеннями п. 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20 червня 1974 року № 162, норми якої були чинними на внесення частини записів до трудової книжки ОСОБА_2 та п. 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, передбачено, що усі записи в трудовій книжці, зокрема про прийняття на роботу повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

У трудовій книжці позивача відсутні посилання на те, що він працював неповний робочий день.

У відповідності до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України показаннями свідка є повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Під час апеляційного розгляду справи було допитано в якості свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Вказані особи пояснили, що працювали з ОСОБА_2 на одному підприємстві, знайомі з ним та підтверджують його роботу на посадах обрубника та ливарника кольорових металів і сплавів у період з 1988 року по 2001 рік. Також свідки підтвердили, що позивач працював на умовах повного робочого дня.

На підтвердження того, що вказані особи дійсно володіють зазначеною інформацією, судом було витребувано копії паспортів, трудових книжок та пенсійних посвідчень свідків.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що виконання ОСОБА_2 роботи обрубника та ливарника кольорових металів і сплавів також підтверджене належними доказами.

Проведення атестації робочих місць на ПАТ «Київський завод газового устаткування та приладів» підтверджується наказами № 25 від 25 вересня 1993 року та № 38 від 07 серпня 2003 року, а також не заперечується відповідачем.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 має право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Як на підставу для задоволення своїх вимог відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що довідки ПАТ «Київський завод газового устаткування та приладів» від 12 червня 2013 року № 10 і від 18 вересня 2013 року № 30 були видані безпідставно, оскільки первинні документи про роботу позивача на підприємстві відсутні.

Разом з тим, у вказаних довідках зазначено, що вони видані, в тому числі на підставі трудової книжки ОСОБА_2, яка, як раніше зазначалося, є основним документом, що підтверджує стаж роботи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в постанові від 13 жовтня 2014 року, та не можуть бути підставами для її скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам та прийнято законне і обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва залишити без задоволення, а постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2014 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні апеляційної скарги Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва - відмовити.

Постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді Я.С. Мамчур

О.О. Шостак

Головуючий суддя Горяйнов А.М.

Судді: Мамчур Я.С

Шостак О.О.