Справа № 205/10392/14-а
Суддя: Мовчан Д. В.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В. при секретарі Волкобоєвої А.О.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - Дульдієр І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську справу адміністративної юрисдикції за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він, ОСОБА_3, працював, а саме: у Публічному акціонерному товаристві «Дніпроважмаш» у період з 23.07.1975 року по 08.01.1976 року - електрогазозварником, з 09.01.1976 року по 01.03.1976 року - електрозварником, з 01.03.1976 року по 31.05.1977 року - газорізальником, з 28.11.1977 року по 31.03.1979 року - електрозварником, з 01.04.1979 року по 31.08.1981 року - електрозварником; у Публічному акціонерному товаристві «Дніпропетровський меблевий комбінат» у період з 02.03.1982 року по 26.05.1983 року - електрозварником; у Публічному акціонерному товаристві «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» у період з 08.06.1983 року по 05.04.1984 року - гальваніком, з 06.04.1984 року по 23.06.1984 року - електрозварником ручної зварки; у Публічному акціонерному товаристві «Васіл - Спорт» у період з 09.07.1984 року по 14.03.1986 року, що передбачено розділом ХХХІІ Списку № 2, затвердженого постановою ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року за № 1173. Таким чином, позивач зазначає, що його стаж роботи складає 10 років 1 місяць 18 днів. У зв'язку з чим, позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська (далі - Відповідач) із заявою для призначення йому пенсії на пільгових умовах за Списком № 2. Однак, 27 січня 2014 року отримав письмову відповідь відповідача за вих. № 413/10-54 з рішенням про відмову у зарахуванні до стажу, який дає право на призначення пільгової пенсії період роботи з 23.07.1975 року по 08.01.1976 року, з 09.01.1976 року по 01.03.1976року, з 28.11.1977 року по 31.03.1979 року, та з 01.04.1979 року по 31.08.1981 року у Публічному акціонерному товаристві «Дніпроважмаш», з 02.03.1982 року по 26.05.1983 року у Публічному акціонерному товаристві «Дніпропетровський меблевий комбінат» на посаді електрогазозварника.

Позивач вважає, що відмова відповідача є протиправною, необґрунтованою та такою, що суперечить нормам чинного законодавства, у зв'язку з чим змушений звернутися до суду та просити суд зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська призначити йому, ОСОБА_3, пенсію за віком на пільгових умовах, за Списком № 2, у тому числі за весь строк її неотримання, починаючи з 30.10.2013 року та визнати дії відповідача протиправними та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська від 27.01.2014 року за вих. № 413/10-54.

Представник позивача судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеному в адміністративному позові, та просив позов задовольнити повністю з викладених у позовній заяві підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечувала, просила відмовити у задоволенні адміністративного позову за його необґрунтованістю.

Суд, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, знаходить позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України), завдання Кодексу адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень, з боку у тому числі, органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_3 звернувся 30 жовтня 2013 року до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.

Також із матеріалів справи вбачається, що Листом від 27.01.2014 року за № 413/10-54, йому, ОСОБА_3, було відмовлено в здійснені призначення пенсії за Списком № 2, відтак між сторонами виник публічно-правовий спір.

Способом реалізації відповідачем владних управлінських функцій як суб'єктом владних повноважень є розпорядження щодо призначення (перерахунку) або рішення про відмову у призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого сам самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Стаття 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначає, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до абз.3 п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення».

При цьому, ч.4 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлює, що порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Пункт «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачає, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Разом з цим, із матеріалів, які були надані позивачем та його представником вбачається, що його трудовий стаж на вказаних в позовній заяві посадах, складає 10 років 1 місяць і 18 днів, в той час як на призначення особі при досягненні 55 років пільгової пенсії за Списком №2 законодавством визначений стаж на менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах із шкідливими і важкими умовами праці.

Разом із цим, відповідно до вимог ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років.

У відповідності до норм ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Судом встановлено, що на час звернення позивача до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська із заявою про призначення пенсії, він досяг 57- річного віку.

Суд зазначає, що однією з основних умов зарахування певного періоду роботи до роботи, яка дає право на пенсію на пільгових умовах за Списками № 1 та № 2 є: по-перше: наявність професії і виробництва у Списках, чинних на період роботи особи, по-друге, підтвердження шкідливих умов праці працівника безпосередньо на робочому місці за результатами атестації; по-третє, зайнятість на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці повний робочий день. Відсутність хоча б однієї з цих умов не дає працівникові права на пенсію за віком.

Суд погоджується з доводами відповідача Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська в тому, що до пільгового стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників можливо зарахувати наступні періоди роботи: з 01.03.1976 року по 31.05.1977 року - газорізальником у Публічному акціонерному товаристві «Дніпроважмаш», з 08.06.1983 року по 05.04.1984 року - гальваніком у Публічному акціонерному товаристві «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод», з 06.04.1984 року по 23.06.1984 року - електрозварником ручної зварки у Публічному акціонерному товаристві «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод», з 09.07.1984 року по 14.03.1986 року - електрозварником ручної зварки у Публічному акціонерному товаристві «Васіл-Спорт».

Однак, суд не може погодитися із доводами позивача стосовно факту пільгової роботи, у тому числі, за період роботи з 02.03.1982 року по 26.05.1983 року - електрозварником у Публічному акціонерному товаристві «Дніпропетровському меблевому комбінаті. Відповідно до п.3 Порядку застосування Списків №1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні пенсії за віком на пільгових умовах затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політки України від 18.11.2005 року №383, при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме до 01 січня 1992 року були чинні Списки № 1 і 2, затверджені постановою ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року за № 1173. Згідно розділу ХХХІІ «загальні професії» Списку № 2, затвердженого постановою ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року за № 1173, правом на пільгову пенсію користуються газозварники та електрозварники. Однак, згідно з цією постановою та роз'ясненнями по застосуванню цих списків правом на пільгову пенсію користуються тільки електрозварники ручного зварювання, електрозварники напівавтоматичного зварюванні під шаром флюсу. Електрозварникам, зайнятим на контактному та точечному зварюванні, а також на стиковому зварюванні, пенсії призначаються на загальних підставах. Однак ані в матеріалах даної адміністративної справи, ані в матеріалах пенсійної справи не містяться жодного доказу, що позивач, працюючи на такій посаді фактично виконував трудові обов'язки повний робочий день у зі шкідливих і важких умовах праці, які притаманні роботам з ручного зварювання, напівавтоматичного зварюванні під шаром флюсу.

Стосовно періоду роботи з 23.07.1975 року по 08.01.1976 року - електрогазозварником у Публічному акціонерному товаристві «Дніпроважмаш», з 09.01.1976 року по 01.03.1976 року - електрозварником у Публічному акціонерному товаристві «Дніпроважмаш», з 28.11.1977 року по 31.03.1979 року - електрозварником у Публічному акціонерному товаристві «Дніпроважмаш», з 02.03.1982 року по 26.05.1983 року - електрозварником у Публічному акціонерному товаристві «Дніпропетровському меблевому комбінаті», суд зазначає, що такий спірний період дорівнює 03 роки 1 місяць 13 днів, що у своєї сукупності не дає право на зменшення пенсійного віку позивачеві, передбаченого статтею 12 цього Закону, до 57 років (із розрахунку на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи).

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_3 є безпідставними і не обґрунтованими, у зв'язку із чим не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 46 Конституції України, ст. 12, 13, 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. ст. 3, 6-15, 17, 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, - відмовити.

·

Постанова суду може бути оскаржена до Апеляційного Адміністративного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цієї постанови.

У разі складання постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови в письмовому провадженні апеляція, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанови суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України .

Суддя: Д. В. Мовчан