Справа № 817/3959/14
Суддя: Кравчук Т.О.
Дата ухвалення: 2015-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/3959/14

26 січня 2015 року м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук Т.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до відділу Державної виконавчої служби Дубровицького районного управління юстиції
провизнання протиправною та скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:

До Рівненського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до відділу Державної виконавчої служби Дубровицького районного управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №45526502 від 21.11.2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорювана постанова прийнята всупереч нормам чинного законодавства та порушує права й інтереси позивача, оскільки виконавче провадження відкрито за виконавчим документом, строк пред'явлення якого до виконання закінчився.

Позивач у судове засідання не прибув, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачем позов не визнано з підстав, викладених у письмових запереченнях, згідно з якими постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №45526502 від 21.11.2014 року є законною, оскільки строк пред'явлення до виконання виконавчого документа не минув.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, подавши клопотання про розгляд справи без його участі.

Враховуючи подання клопотань про розгляд справи за їх відсутності всіма особами, які беруть участь у справі, суд згідно з частиною 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалою від 26.01.2015 року постановив про розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

В силу вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV (далі - Закон №606-XIV) державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 25 Закону N606-XIV державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Пропуск встановленого строку для пред'явлення документів до виконання згідно з пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону N606-XIV є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

В силу вимог пункту 1 частини 1 статті 22 Закону №606-XIV постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть бути пред'явлені до виконання протягом трьох місяців.

Судом встановлено, що 21.11.2014 року державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Дубровицького районного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №45526502 з виконання постанови №007469, виданої ВДАІ 25.07.2014 року, про стягнення з ОСОБА_1 850,00 грн. за адміністративне правопорушення.

З вказаної постанови про відкриття виконавчого провадження вбачається, що виконавчий документ вступив у законну силу 04.08.2014 року, заява про примусове виконання подана 18.11.2014 року.

Таким чином, постанова №007469 від 25.07.2014 року була звернута до виконання після закінчення строку пред'явлення до виконання, встановленого пунктом 1 частини 1 статті 22 Закону №606-XIV, що є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Згідно з положеннями статті 23 Закону №606-XIV строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, пред'явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У письмових запереченнях відповідач посилається на зазначену норму та вказує, що у даному випадку мало місце переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, оскільки вперше постанова від 25.07.2014 року №007469 була подана до виконання 16.09.2014 року.

Проте, жодних доказів у підтвердження вказаних обставин, відповідачем суду не надано.

Відповідно до частини 2 статті 25 Закону N606-XIV державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

В силу вимог пункту 1.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за №489/20802 (далі - Інструкція №512/5), під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення, зокрема, постанов.

Згідно з п.п.1.5.1 п.1.5 Інструкції №512/5, постанова як окремий документ містить такі обов'язкові реквізити:

а) вступну частину із зазначенням:

назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення;

найменування органу ДВС, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову;

назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа);

за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об'єднання виконавчих проваджень у зведене;

б) мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких державний виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на закон чи інший нормативно-правовий акт (статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт, на підставі якого видано постанову);

в) резолютивну частину із зазначенням:

прийнятого рішення державного виконавця;

прізвища, імені, по батькові фізичних осіб, повного найменування юридичних осіб, яким надсилається копія постанови;

строку і порядку оскарження постанови;

г) до постанов можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

Як вбачається з матеріалів справи, оспорювана постанова про відкриття виконавчого провадження від 21.11.2014 року, всупереч вимогам підпункту 1.5.1 пункту 1.5 Інструкції №512/5, не містить повного найменування органу, що видав виконавчий документ, повного найменування юридичної особи, якій надсилається копія постанови. Літерна абревіатура «ВДАІ» не може розцінюватися як таке повне найменування, оскільки відповідно до Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.1997 року №341, до складу Державтоінспекції входять ряд відділів (відділень), що забезпечують обслуговування адміністративних територій міст, районів, районів у містах.

Крім того, у зазначеній постанові про відкриття виконавчого провадження від 21.11.2014 року вказано, що виконавчий документ видав ВДАІ, як стягувач зазначена «держава/за матеріалами Дубровицького ВДАІ», в той час як згідно з письмовими запереченнями відповідача постанова від 25.07.2014 року №007469 видана ВДАІ Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області.

Таким чином, оспорювана постанова про відкриття виконавчого провадження прийнята поза способом, передбаченим чинним законодавством, є протиправною.

Відповідно до частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини 4 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали.

Згідно з частиною 6 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Ухвалою суду від 15.01.2015 року в порядку підготовки справи до судового розгляду від відповідача витребовувалися належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП №45526502.

Всупереч вимогам статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України ігноруючи ухвалу суду, відповідач не надав копії матеріалів виконавчого провадження, як суб'єкт владних повноважень не надав достатніх та беззаперечних доказів у підтвердження правомірності своїх дій.

За таких обставин, постанова державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дубровицького районного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження ВП №45526502 від 21.11.2014 року є незаконною та підлягає до скасування, а позов - до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

За подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у сумі 73,08 грн. Доказів понесення інших судових витрат позивач суду не надав. Таким чином, судові витрати щодо сплати судового збору у сумі 73,08 грн. підлягають присудженню з Державного бюджету на користь позивача.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 160-163, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №45526502 від 21.11.2014 року.

Присудити на користь позивача ОСОБА_1 із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 73,08 грн. (сімдесят три гривні 08 коп.).

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Кравчук Т.О.