Справа № 804/20818/14
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції про визнання незаконною та скасування постанови, зобов'язання вчинити певні дії, -
25 грудня 2014 р. ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції (далі - відповідач) з вимогами, про:
- визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції від 26.09.2011 р. про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 1-64 від 24.12.2009 р., виданим Апеляційним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_3 морального збитку на користь ОСОБА_2 у сумі 103 028,61 грн. та повернення виконавчого листа суду на підставі п. 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку зі смертю боржника;
- зобов'язання державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції відновити виконавче провадження за виконавчим листом № 1-64 від 24.12.2009 р., виданим Апеляційним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_3 морального збитку на користь ОСОБА_2 у сумі 103 028,61 грн.
Позивач в судове засідання не з'явилась, від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності. В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві зазначено наступне. Державним виконавцем не було вжито всіх передбачених законодавством заходів щодо виконання виконавчого листа № 1-64 від 24.12.2009 р., виданого Апеляційним судом Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_3 морального збитку на користь ОСОБА_2 у сумі 103 028,61 грн. В даному випадку виконавче провадження не може бути закінченим у зв'язку зі смертю боржника, оскільки у ОСОБА_3 є спадкоємці. Таким чином, зобов'язання боржника має бути виконано іншими особами - спадкоємцями. В зв'язку з наведеним, постанова про закінчення виконавчого провадження від 26.09.2011 р. суперечить вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню.
Відповідач - державний виконавець Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції,в судове засідання не з'явився, заперечень на позов не надав, про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Ухвалою суду від 06.01.2015 р. до участі у справі як другого відповідача залучено Довгинцівський відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції.
Відповідач - Довгинцівський відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, якіберуть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Позивачем в позовній заяві викладено клопотання про поновлення строку звернення до суду. З приводу вказаного клопотання суд зазначає наступне. В позові заявлено вимогу про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції від 26.09.2011 р. До суду позовну заяву подано 19.12.2014 р. (дата здачі документів до відділення поштового зв'язку). В матеріалах справи міститься супровідний лист Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції про направлення позивачу оскаржуваної постанови від 02.12.2014 р. Будь-яких інших доказів отримання постанови позивачем відповідачами до суду не надано. 11.12.2014 р. ОСОБА_2 звернулась до Довгинцівського районного суду з позовом про оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження від 26.09.2011 р. Ухвалою суду від 15.12.2014 р. відмовлено у відкритті провадження по справі, позивачу роз'яснено про оскарження рішення державного виконавця за правилами адміністративного судочинства. В зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та необхідність поновлення строку звернення до суду з зазначеним позовом.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
24.12.2009 р. Апеляційним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист по кримінальній справі про стягнення з ОСОБА_3 матеріального збитку в сумі 3 028,61 грн. та моральної шкоди у сумі 103 028,61 грн. на користь ОСОБА_2.
26.09.2011 р. державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції винесено постанову ВП № 20171667 про закінчення виконавчого провадження.
Відповідно до вказаної постанови підставою для закінчення виконавчого провадження стала смерть боржника 10.01.2011 р.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 р. виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).
Згідно до п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.
У випадках, передбачених пунктами 1-6, 8, 9, 11-13 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.
Відповідно до ч. 2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Згідно до ч. 1 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.
Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно до п.п. 1, 3, ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Оцінивши усі докази, надані суду, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Положеннями ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено як підставу для закінчення виконавчого провадження, зокрема,смерть боржника, якщо виконання його обов'язків у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.
З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова винесена державним виконавцем у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 01-64 від 24.12.2009 р., виданого в кримінальній справі.
Таким чином зобов'язання виникли у боржника внаслідок вчинення цією особою злочину та застосування покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Покарання за вчинений особою злочин завжди носить особистий характер, тобто призначення кримінального покарання і його виконання можливі тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні злочину. Воно не може бути покладене на інших осіб, навіть близьких родичів, хоча, безумовно, зачіпає і їх інтереси.
Таким чином, постанова державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції від 26.09.2011 р. ВП № 20171667 про закінчення виконавчого провадження відповідає вимогам п.п. 1, 3, ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_2 не обґрунтованими та такими, які не підлягають задоволенню.
Згідно ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова або службова особа).
Керуючись ст.ст. 9, 11, 17, 69-72, 86, 94,158-163, 167, 181, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції про визнання незаконною та скасування постанови, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 21.01.15 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді О.С. Рябчук О.С.Рябчук М.М.Бухтіярова