Справа № П/811/983/14
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П/811/983/14

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 грудня 2014 року

справа № П/811/983/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Юхименка О.В. Нагорної Л.М.

за участю секретаря: Лащенка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу

Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград»

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 травня 2014 року у справі №П/811/983/14

за позовом

Кіровоградської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області

до

про

Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград»

стягнення коштів за податковим боргом,-

ВСТАНОВИВ:

Кіровоградська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області (далі по тексту - позивач) звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» (далі по тексту – відповідач), в якому просила стягнути з відповідача, який має податковий борг, кошти з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу в розмірі 9 944 742,09 грн. (а.с.4-5)

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2014 року відкрито провадження в адміністративній справі №П/811/983/14. (а.с.1)

Позивач, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві, зазначив, що відповідачем самостійно визначено податкове зобов'язання податку на додану вартість в розмірі 9944742,09 грн., яке в добровільному порядку не сплачено.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 травня 2014 року у справі №П/811/983/14 адміністративний позов задоволено. (суддя – Жук Р.В.) (а.с.79-80)

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що відповідач у встановлений законом строк не сплатив податковий борг.

Відповідач – Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград», не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції у даній адміністративній справі, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 травня 2014 року у справі №П/811/983/14 та відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що статтею 96 Податкового кодексу України встановлені особливості погашення податкового боргу державних підприємств, які не підлягають приватизації та комунальних підприємств.

Позивач та відповідач про час і місце розгляду справи повідомлялися у встановленому порядку, своїх представників для участі у її розгляді не направили.

За таких обставин, колегія суддів вважає можливим розглянути справу без участі представників зазначених сторін.

У судовому засіданні, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград» є юридичною особою, зареєстрованою Виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради 18 грудня 1992 року, яка перебуває на обліку позивача як платник податків. Засновником вказаного підприємства, відповідно до його статуту, є Кіровоградська обласна рада.

Позивач зазначає, що податковий борг відповідача з податку на додану вартість становить 9944742,09 грн.

З матеріалів справи вбачається, що податковим органом було сформовано податкову вимогу №1/281 від 26 жовтня 2011 року, яку отримано відповідачем 01 грудня 2011 року та податкову вимогу №2/1242 від 31 грудня 2011 року, яку отримано відповідачем 10 квітня 2002 року.

Відповідно до статті 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Правовідносини щодо погашення податкового боргу державних або комунальних підприємств регулюються спеціальними нормами, зокрема, статтею 96 Податкового кодексу України, що зумовлено особливою метою створення таких підприємств, які, у більшості випадків, пов'язані із здійсненням соціальних функцій (комунальні підприємства) та із захистом загальнодержавних інтересів (казенні підприємства).

Статтею 96 Податкового кодексу України передбачено, що у разі, якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, орган державної податкової служби зобов'язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків. Рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради; затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу; ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії; прийняття сесією відповідної ради рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків.

Відповідь щодо прийняття одного із зазначених рішень надсилається органу державної податкової служби протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення.

У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог орган державної податкової служби зобов'язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

Керуючись загальними принципами трактування приписів законодавства та з урахуванням специфіки дії норм спеціального законодавства, вказані норми законів передбачають особливий порядок погашення податкового боргу, виходячи з принципу збереження цілісних майнових комплексів названих підприємств та участі у процесі погашення органів виконавчої влади, до сфери управління яких належить платник податків.

Виходячи з наведеного, колегія суддів звертає увагу на те, що обов'язок органу державної податкової служби на звернення із поданням в порядку пункту 96.1 статті 96 ПК України до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади до сфери управління якого належить майно платника податків - комунального підприємства боржника виникає виключно після продажу внесеного в податкову заставу майна такого підприємства і лише за умови недостатності суми коштів, отриманих від такого продажу для покриття податкового боргу.

Матеріали справи свідчать про відсутність обставин, передбачених п. 96.1 ст. 96 Податкового кодексу України, зокрема, щодо недостатності суми коштів, отриманої від продажу внесеного в податкову заставу майна Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград», для погашення його податкового боргу, оскільки жодних доказів такого продажу або неможливості його проведення податковим органом не надано.

Також в матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до Кіровоградської обласної ради із відповідним поданням, згідно п. 96.1 ст. 96 Податкового кодексу України, внесення якого також є обов’язковою передумовою для звернення до суду з позовом.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що позивачем не вживалися будь-які заходи, які б підтверджували, що ним було виконано повний перелік дій, встановлених законодавчими актами, щодо порядку стягнення податкового боргу з комунального підприємства.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки законодавством встановлено особливий порядок звернення стягнення податкового боргу відповідача, дотримання якого не було доведено позивачем, підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи були порушені норми матеріального права, зроблені судом першої інстанції висновки не відповідають фактичним обставинам справи і тому вимоги апеляційної скарги відповідача підлягають задоволенню, а постанова Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 травня 2014 року у справі №П/811/983/14 – скасуванню.

Враховуючи викладене, керуючись ч.3 ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» – задовольнити.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 травня 2014 року у справі №П/811/983/14 – скасувати.

В задоволенні адміністративного позову Кіровоградської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області – відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, а в разі складання рішення в повному обсязі відповідно до ст. 160 зазначеного кодексу – з дня складання рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено – 22 грудня 2014 року.

Головуючий: В.В. Мельник

Суддя: О.В. Юхименко

Суддя: Л.М. Нагорна