Справа № 826/20399/14
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2015-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2015 року № 826/20399/14

В приміщенні Окружного адміністративного суду міста Києва за адресою у м. Києві по вул. Великій Васильківській, 81-а, Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого Бояринцевої М.А., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовом Київського міського центру зайнятості
до ОСОБА_1
про стягнення коштів,
ВСТАНОВИВ:

Київський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 коштів у сумі 9 852,61 грн.

Ухвалою суду від 25 грудня 2014 року відкрито скорочене провадження у справі та зобов'язано відповідача у десятиденний строк з дня одержання копії цієї ухвали, але не пізніше 23 січня 2015 року подати до суду заперечення проти позову та всі докази на їх підтвердження.

12 січня 2015 року позивач через канцелярію суду подала заяву, в якій зазначає, що з 22 жовтня 2007 року по 12 березня 2009 року займалась підприємницькою діяльністю, проте подавала заяву про припинення такої діяльності. Перед тим як звернутися до Дарницького районного центру зайнятості працювала паспортисткою та інших доходів не мала. На даний час безробітна. Після подачі заяви про припинення підприємницької діяльності протягом п'яти років листів від Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дарницького району м. Києва не отримувала.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на закони України "Про зайнятість населення", "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" та зазначає, що ОСОБА_1 незаконно отримала матеріальну допомогу по безробіттю в розмірі 9 852, 61 грн., оскільки під час перебування на обліку в Дарницькому районному центрі зайнятості як безробітна була зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

28 січня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до Дарницького районного центру зайнятості в м. Києві із заявою про надання статусу безробітного відповідно до Закону України "Про зайнятість населення" з призначенням допомоги по безробіттю у розмірі, передбаченому Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Наказом Дарницького районного центру зайнятості в м. Києві № НТ140204 від 4 лютого 2014 року ОСОБА_1 надано статус безробітної та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 4 лютого 2014 року по 29 січня 2015 року.

Наказом Дарницького районного центру зайнятості в м. Києві № НТ140910 від 10 вересня 2014 року припинено ОСОБА_1 виплату допомоги по безробіттю у зв'язку з призначенням виплати безробітному на підставі документів, що містять неправдиві відомості відповідно до підпункту 8 пункту 1 статті 31 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та припинено реєстрацію безробітного у зв'язку з встановленням факту подання особою недостовірних даних, на підставі яких прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття відповідно до абзацу дев'ятнадцятого підпункту 1 пункту 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, та вирішено повернути виплачені кошти за період з 4 лютого 2014 року по 14 серпня 2014 року у розмірі 9 852, 61 грн.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України від 02.03.2000 № 1533-III "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1533-ІІІ) право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно статті 23 Закону № 1533-ІІІ застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 22 цього Закону, розмір допомоги по безробіттю визначається у відсотках до їх середньої заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затверджений Кабінетом Міністрів України, залежно від страхового стажу: до 2 років - 50 відсотків; від 2 до 6 років - 55 відсотків; від 6 до 10 років - 60 відсотків; понад 10 років - 70 відсотків.

У відповідності до підпункту 8 частини першої статті 31 Закону № 1533-ІІІ виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості.

Згідно абзацу дев'ятнадцятого підпункту 1 пункту 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року № 198, територіальний орган припиняє реєстрацію особи, як безробітного з дня встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг, що мав місце протягом періоду реєстрації.

У відповідності до пункту 6.14. Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20 листопада 2000 року № 307, якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин.

Дарницьким районним центром зайнятості виявлено, що ОСОБА_1 під час реєстрації та протягом перебування на обліку безробітної не повідомила спеціаліста на прийомі та приховала факт реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності, про що складено акт № 47 від 10.09.2014 року.

В матеріалах справи міститься копія заяви від 12 березня 2009 року ОСОБА_1 про припинення підприємницькою діяльності, номер запису про державну реєстрацію - 0015950, заява прийнята державним реєстратором 12 березня 2009 року. Проте про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця від 15 серпня 2014 року містить дані про внесення запису № 2015950 проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особі-підприємця ОСОБА_1 15.08.2014 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 46 Закону України від 15.05.2003 № 755-ІV "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" (в редакції, яка діяла на час звернення відповідачки із заявою про припинення підприємницької діяльності, далі - Закон № 755-ІV) державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця проводиться у разі прийняття фізичною особою - підприємцем рішення про припинення підприємницької діяльності.

Відповідно до частини сьомої статті 47 Закону № 755-IV державний реєстратор за відсутності підстав для залишення документів, які подані для внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення фізичної особи - підприємця щодо припинення нею підприємницької діяльності, без розгляду зобов'язаний не пізніше наступного робочого дня з дати надходження цих документів внести до Єдиного державного реєстру запис про рішення щодо припинення нею підприємницької діяльності та в той же день передати органам статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування повідомлення про внесення такого запису. У разі залишення документів без розгляду, державний реєстратор повідомляє про це особу в день надходження документів (частина шоста статті 47 Закону).

Фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця (частина третя статті 46 Закону № 755-ІV).

За відсутності підстав для залишення документів, які передбачені частиною тринадцятою цієї статті, без розгляду державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця (частина пя"тнадцята статті 47 Закону).

Як вбачається з матеріалів справи державним реєстратором Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації прийнято заяву про припинення державної реєстрації підприємницької діяльності відповідача 12 березня 2009 року. Доказів залишення зазначених документів державним реєстратором без розгляду матеріали справи не містять.

Виходячи з системного аналізу норм Закону № 755-IV, обов"язок щодо повідомлення особи про залишення без розгляду документів та/або прийняття рішення про внесення запису про припинення підприємницької діяльності фізичної ооби-підприємця покладено на державного реєстратора. Таким чином, відповідач не була обізнана про відсутність внесення запису до Єдиного державного реєстру про припинення підприємницької діяльності. Доказів зворотнього суду не пред"явлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність доказів щодо приховування відповідачем факту реєстрації суб"єктом підприємницької діяльності, а тому рішення позивача про подання особою неправдивих відомостей та припинення виплати допомоги по безробіттю є передчасним.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позову та стягнення коштів з ОСОБА_1 відповідно до пп. 8 пункту 1 статті 31 Закону України "Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Керуючись статтями 98, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленим статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя М.А. Бояринцева