Справа № 591/9065/14-а
Суддя: Сибільов О. В.
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/9065/14-а
Провадження № 2-а/591/33/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 року Зарічний районний суд м. Суми у складі:

головуючого - судді Сибільова О.В.,

за участю секретаря - Кірілової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Сумської міської ради, третя особа: Управління майна комунальної власності Сумської міської ради,

про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом і свої вимоги, підтримані в судовому засіданні, мотивувала тим, що 03 червня 2008 року між позивачкою та відповідачем було укладено договір оренди нерухомого майна за № УМКВ-0186, предметом якого виступає нежитлове підвальне приміщення розташоване за адресою АДРЕСА_1. 18 грудня 2013 року Сумською міською радою 6-го скликання на 36-ій сесії було прийнято рішення № 2911- МР "Про внесення змін до рішення Сумської міської ради від 24 квітня 2013 року № 2289-МР "Про затвердження переліку об'єктів нерухомого майна комунальної власності територіальної громади". Даним рішенням в п. 1.5., було визнано, що зокрема п. 957 (стосовно нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1), рішення Сумської міської ради від 24 квітня 2013 року № 2289-МР - є таким, що втратив чинність.

П. 957 рішення Сумської міської ради від 24 квітня 2013 року № 2289-МР було передбачено, що орендоване позивачкою приміщення загальною площею 336,9 м. кв., що знаходяться за адресою АДРЕСА_1, включене до переліку майна комунальної власності.

Підставою для прийняття рішення Сумської міської ради від 18 грудня 2013 року № 2911- МР (п. 957), слугувало судове рішення - (постанова) Зарічного районного суду м. Суми від 14 лютого 2013 року по справі № 1805/9968/2012. Разом з тим, 4 листопада 2014 року Вищий адміністративний суд України частково задовольнив вимоги ФОП ОСОБА_1 та скасував постанову Зарічного районного суду м. Суми від 14 лютого 2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду 11 лютого 2014 року по справі № 1805/9968/2012, а справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції. Відтак, на сьогоднішній день не існує жодної підстави для скасування п. 957 рішення Сумської міської ради від 24 квітня 2013 року № 2289-МР, що визначається нечинним рішенням Сумської МР від 18 грудня 2013 року №2911-МР.

За таких обставин, просить визнати протиправним та скасувати рішення 36-ої сесії Сумської міської ради 6-го скликання від 18 грудня 2013 року № 2911- МР "Про внесення змін до рішення Сумської міської ради від 24 квітня 2013 року № 2289-МР "Про затвердження переліку об'єктів нерухомого майна комунальної власності територіальної громади", а саме в частині п. 1.5, яким визнано втратившим чинність п. 957 (стосовно нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 з переліку майна комунальної власності) додатку до рішення Сумської міської ради від 24 квітня 2013 року № 2289-МР.

Позивачка та її представник, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача та третьої особи позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити, в зв'язку з необґрунтованістю та безпідставністю вимог, зазначивши, що позов подано неналежною особою, оскільки договірних стосунків між позивачем та відповідачем стосовно спірного приміщення не існує, а також його подано поза межами строків, передбачених ст. 99 КАС України.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши надані сторонами докази, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню в зв'язку з наступним.

По-перше, слід зазначити про те, що на думку суду клопотання позивача про відновлення строку для звернення з цим позовом підлягає задоволенню, а процесуальні строки поновленню.

Таких висновків суд дійшов з огляду на наступне. Предметом розгляду цієї справи є обставини, які зумовлюють наявність або відсутність підстав для скасування оспорюваного рішення. Такими обставинами (предметом позову) є прийняття Вищим адміністративним судом України 04 листопада 2014 року ухвали, якою скасовані судові рішення, що слугували підставою для винесення спірного рішення відповідачем.

Беручи до уваги ту обставину, що наявність підстав для звернення з цим позовом у позивача виникла саме після прийняття ВАС України 04 листопада 2014 року наведеної ухвали, отже саме з цього моменту позивач дізнався про порушення його прав та інтересів і саме з цього моменту у нього виникли підстави для звернення за захистом своїх прав. Відтак строки звернення до суду, встановлені ст. 99 КАС України, підлягають відновленню.

По-друге, судом встановлено, що 03 червня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди нерухомого майна за № УМКВ-0186, предметом якого і виступає нежитлове підвальне приміщення, що за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 14-16).

24 квітня 2013 року Сумською міською радою 6 скликання прийнято рішення № 2289-МР "Про затвердження переліку об'єктів нерухомого майна комунальної власності територіальної громади" (а.с. 7-8).

Пунктом 957 рішення Сумської міської ради від 24 квітня 2013 року № 2289-МР було передбачено, що орендоване позивачкою приміщення загальною площею 336,9 м.кв., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, включене до переліку майна комунальної власності.

В подальшому 18 грудня 2013 року Сумською міською радою 6-го скликання на 36-ій сесії було прийнято рішення № 2911- МР "Про внесення змін до рішення Сумської міської ради від 24 квітня 2013 року № 2289-МР "Про затвердження переліку об'єктів нерухомого майна комунальної власності територіальної громади".

Даним рішенням в п. 1.5. визнано, що п. 957 рішення Сумської міської ради від 24 квітня 2013 року № 2289-МР є таким, що втратив чинність (а.с. 6).

Підставою для прийняття рішення Сумської міської ради від 18 грудня 2013 року № 2911-МР в цій частині слугувало судове рішення - постанова Зарічного районного суду м. Суми від 14 лютого 2013 року по справі № 1805/9968/2012 (а.с. 22-24).

Будь-яких переконливих доказів суду на обґрунтування тих обставин, що для прийняття спірного рішення існували і інші обставини, відповідачем суду надано не було.

04 листопада 2014 року Вищий адміністративний суд України, частково задовольнивши вимоги позивачки, скасував постанову Зарічного районного суду м. Суми від 14 лютого 2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2014 року по справі № 1805/9968/2012, а справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с. 39-40).

На час розгляду справи судовий розгляд адміністративної справи № 1805/9968/2012 тривав.

Оскільки між позивачем та відповідачем існують спірні правовідносини, пов'язані з користуванням наведеним нежитловим приміщенням, в 2008 році укладався договір оренди цього майна, тому непереконливими є доводи представника відповідача, що позов подано неналежною особою, оскільки за приписами ч. 1 ст. 6 КАС України у позивачки є всі підстави вважати порушеними свої права оскарженим рішенням відповідача.

Ст. 140 Конституції України передбачено право органів місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції та законів України.

Згідно ст. 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в України", місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах, зокрема, законності, гласності, колегіальності, правової, організаційної та матеріально-фінансової самостійності в межах повноважень, визначених цим та іншими законами; підзвітності та відповідальності перед територіальними громадами їх органів та посадових осіб.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в України", сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Беручи до уваги те, що станом на 18 грудня 2013 року (дата прийняття оскаржуваного рішення) відповідач був зобов'язаний виконати судове рішення, яке набрало законної сили та прийняв оспорюване рішення, тому підстав для його визнання в судовому порядку протиправним немає, отже позов в цій частині задоволений не може бути.

Ч. 2 ст. 71 КАС України, передбачає, що в адміністративних справах, про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги ту обставину, що на момент розгляду справи відпали обставини, які слугували підставою для винесення оспорюваного рішення суб'єкта владних повноважень (скасоване судове рішення касаційною інстанцією), відповідач був зобов'язаний скасувати спірне рішення, але таких дій не вчинив, будь-яких доказів на підтвердження законності винесеного рішення чи на його обґрунтування суду надано не було, тому вимоги позивача в частині часткового скасування рішення відповідача від 18 грудня 2013 року № 2911-МР, належить задовольнити.

Таким чином, позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню.

На підставі ст. 140 Конституції України, ст.ст. 4, 25, п. 30 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування", керуючись ст.ст. 2, 7-9, 11, 69-71, 159-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати п. 1.5 рішення Сумської міської ради № 2911-МР від 18 грудня 2013 року "Про внесення змін до рішення Сумської міської ради від 24 квітня 2013 року № 2289-МР "Про затвердження переліку об'єктів нерухомого майна комунальної власності територіальної громади м. Суми (зі змінами)" в частині втрати чинності п. 957 (стосовно нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1) додатку до рішення Сумської міської ради № 2289-МР від 24 квітня 2013 року.

В задоволенні інших вимог відмовити, в зв'язку з їх необґрунтованістю.

Постанову суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі скарги в десятиденний строк з дня отримання її копії. Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Сибільов