Справа № 820/20627/14
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2015-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

30 січня 2015 р. № 820/20627/14

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Зінченка А.В.,

при секретарі - Алавердян Е.А.

за участі представників сторін:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - Коваленко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до державної податкової інспекції у Московському районі м.Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області про визнання дій неправомірними, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ФО-П ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив визнати неправомірними дії ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача щодо правомірності формування податкового зобов'язання та податкового кредиту із платниками податків контрагентами за період з 01.07.2014 по 31.07.2014 р., за результатами якої було складено акт перевірки від 17.12.2014 р. №4329/20-34-17-03-07/НОМЕР_1.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, в обґрунтування яких зазначив, що 17.12.2014 року, Державною податковою інспекцією у Московському районі м. Харкова було складено Акт №4329/20-34-17-03-07/НОМЕР_1 про результати документальної позапланової виїзної перевірки позивача, щодо щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача щодо правомірності формування податкового зобов'язання та податкового кредиту із платниками податків контрагентами за період з 01.07.2014 по 31.07.2014 р.

В ході перевірки було встановлено не підтвердження факту реального вчинення господарських операцій ФОП ОСОБА_3 із ТОВ «ФІЛАКАС» та покупцями.

Позивач не згоден з зазначеними вище висновкам акту перевірки, вважає що ДПІ не додержано вимог діючого законодавства при проведенні документальної перевірки позивача через те, що висновки акту перевірки базуються на припущеннях, доводи податкового органу щодо відсутності реального характеру відповідних операцій не підтверджені належними доказами.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та вказав, що дії перевіряючих відповідають вимогам діючого законодавства, перевірка проведена на законних підставах, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Суб'єкт підприємницької діяльності ФО-П ОСОБА_3 зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності від 22.02.2002р., отримав свідоцтво про державну реєстрацію НОМЕР_2.

На податковому обліку перебуває в ДПІ у Московському районі м.Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області з 28.02.2002 року за №12923.

На підставі п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України ДПІ у Московському районі м.Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області було прийнято наказ №1833 від 11.12.2014р. про проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача.

Наказ №1833 від 11.12.2014р. та направлення на перевірку №2362 від 11.12.2014р. та №2363 від 11.12.2014р. вручені під особистий підпис ОСОБА_3, що підтверджується підписом платника.

Суд зазначає, що позивачем та його представником в судовому засіданні не було заявлено позовних вимог щодо незаконності цього наказу та не зазначалось щодо незаконності підстав його винесення.

Посадові особи Відповідача були допущені до перевірки позивачем, про що свідчить заява позивача від 15.12.2014 року.

Відповідно до пп. 20.1.4 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків в порядку, встановленому цим Кодексом.

Також суд вказує, що статтею 72 визначено перелік заходів із збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання органами державної податкової служби покладених на них функцій та завдань.

Для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності державної податкової служби використовується інформація, що надійшла: від платників податків та податкових агентів; від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та Національного банку України; від банків, інших фінансових установ - інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків; від органів влади інших держав, міжнародних організацій або нерезидентів; від підрозділів податкової служби та митних органів - за результатами податкового контролю; для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності також використовується інша інформація, оприлюднена як така, що підлягає оприлюдненню відповідно до законодавства та/або добровільно чи за запитом надана органу державної податкової служби в установленому законом порядку.

А згідно ст. 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Пункт 79.2. ст.79 вказаного Кодексу визначає, що документальна позапланова виїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

У пункті 79.3 ст.79 Кодексу вказано, що присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов'язкова.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податкова інспекція є органом державної влади і відповідно її діяльність має підпорядковуватись вимогам наведеної норми Конституції України та вимогам Податкового кодексу України. Право податкової інспекції на проведення перевірки підлягає законодавчим обмеженням та реалізується з дотриманням порядку, встановленого законом.

Дії суб'єкта владних повноважень є такими що порушують права і свободи особи в тому разі, які вони, по-перше, вчинені з перевищенням визначених законом повноважень, та, по-друге, є юридично значимими, тобто мають безпосередній вплив та стан суб'єктивних прав та обов'язків особи.

Однак дії контролюючого органу з проведення перевірки не відповідають наведеним критеріям, позаяк такі дії є лише службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх посадових обов'язків із збирання доказової інформації щодо дотримання суб'єктом господарювання вимог чинного законодавства. Тому саме по собі проведення перевірки не створює для суб'єкта господарювання жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав.

Слід також зазначити, що оспорювані за цим позовом процедурні дії податкового органу з проведення перевірки не мають самостійного правового значення, оскільки не являють собою остаточне волевиявлення владного суб'єкта; в подальшому з урахуванням вчинених дій податковим органом може бути прийнято рішення стосовно прав та обов'язків позивача.

Згідно абз. 2 п. 3 розд. І Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України № 984 від 22.12.2010 року, акт - це службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

А відповідно до пп. 6.1 п. 6 розд. ІІ Порядку у висновку акту зазначається опис виявлених перевіркою порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, з посиланням на підпункти, пункти, статті законодавчих актів або загальний висновок щодо відсутності таких порушень.

Суд вказує, що відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином судом в судовому засіданні не встановлено жодних порушень прав позивача під час проведення вищезазначеної перевірки.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв'язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з положеннями ст. 94 КАС України, у разі відмови у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати з відповідача не присуджуються.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 6-14, 71, 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до державної податкової інспекції у Московському районі м.Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області про визнання дій неправомірними - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Постанова в повному обсязі виготовлена 03 лютого 2015 року.

Суддя А.В. Зінченко