Справа № 370/1646/14-а
Суддя: Устимчук М. Ю.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" вересня 2014 р. Справа № 370/1646/14-а

Макарівський районний суд Київської області в складі головуючого судді Устимчук М.Ю., при секретарі Лизі Л.М. в залі суду смт. Макарів Київської області розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації Київської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії , -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації Київської області (далі відповідач) та просила суд визнати бездіяльність відповідача протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що вона є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії та інвалідом 2-ої групи довічно по захворюванню, пов'язаному з наслідками Чорнобильської катастрофи.

В ст. 13 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року визначено, що держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов'язується відшкодувати її за :

1) пошкодження здоров'я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

А статтею 48 цього Закону передбачені компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській AEC та сім'ям за втрату годувальника.

Так, цією нормою Закону визначена щорічна одноразова допомога на оздоровлення, інвалідам І і ІІ групи інвалідності 1 категорії та учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській AEC 2 категорії, яка виплачується в розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Отже, оскільки вона належить до постраждалих від наслідків аварії на ЧАЕС, є інвалідом ІІ групи, захворювання якого пов'язано з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, тому має право вимагати проведення перерахунку та виплату щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до вищезазначених норм.

Проте, всупереч вищезазначеним нормам Закону позивач отримує щорічну допомогу на оздоровлення в значно нижчих розмірах.

В кінці грудня 2013 року з метою перерахунку та виплату недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення позивач звернулася до Управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації Київської області.

Проте, у перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення їй було відмовлено, оскільки розміри нарахованої щорічної допомоги на оздоровлення відповідають нормам законодавства та зроблені відповідно до порядку їх розрахунку.

Зазначену відмову у здійсненні перерахунку та виплаті недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення вважає незаконною, оскільки вона суперечить Конституції України та вищезазначеним нормам законодавства України. В позові просила також розглянути справу у її відсутність, заявлені вимоги підтримала.

Оскільки представник відповідача подала заяву про розгляд справи у письмовому провадженні, подала також свої письмові заперечення, то суд вважає за можливе розгляд справи здійснити в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі матеріалів.

Відповідно до ст. 41 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на нижчевикладене.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 належить до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорії 1), серії НОМЕР_1, виданим Київською обласною державною адміністрацією 03 квітня 2009 року.

19 березня 2009 року Київською обласною спеціалізованою MCEK ОСОБА_1 було визнано інвалідом другої групи довічно з 06 березня 2009 року, що підтверджується довідкою MCEK серії КИО-1 за № 330964. Причиною встановленої інвалідності є захворювання, які пов'язані з впливом наслідків аварії на ЧАЕС.

В ст. 13 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року визначено, що держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов'язується відшкодувати її за :

1) пошкодження здоров'я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

А статтею 48 цього Закону передбачені компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській AEC та сім'ям за втрату годувальника.

Так, цією нормою Закону визначена щорічна одноразова допомога на оздоровлення, інвалідам І і ІІ групи інвалідності 1 категорії та учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській AEC 2 категорії, яка виплачується в розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Отже, оскільки позивач належить до постраждалих від наслідків аварії на ЧАЕС, є інвалідом ІІ групи, захворювання якого пов'язано з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, тому має право вимагати проведення перерахунку та виплату щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до вищезазначених норм.

Так, згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» з 01 січня по 30 листопада 2013 року мінімальний розмір заробітної плати становив 1147 гривень.

А тому, виходячи з зазначених мінімальних розмірів заробітних плат, позивач має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення виходячи з вищевикладених розмірів заробітних плат.

Проте, згідно довідки наданої відповідачем всупереч вищезазначеним нормам Закону позивач отримує щорічну допомогу на оздоровлення в значно нижчих розмірах, а саме, в сумі 120 грн.

В кінці грудня 2013 року з метою перерахунку та виплату недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення позивач звернулася до Управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації Київської області.

Проте, у перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення позивачу було відмовлено, оскільки розміри нарахованої щорічної допомоги на оздоровлення відповідають нормам законодавства та зроблені відповідно до порядку їх розрахунку.

Відмовляючи у перерахунку та виплатів недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення Управління соціального захисту населення Макарівської РДА Київської області послалося на загальні норми Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та на постанову Кабінету Міністрів України за № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щ не відповідає Конституції України та суперечить п.2 Постанови Верховної Ради України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» №42/96ВР від 06.06.и1996 року.

В ст. 46 Конституції України зазначено, що громадяни України мають право на соціальний захист ... Пенсії та інші види виплат ... не нижче прожиткового мінімуму встановленого законом.

Крім того, зазначена відмова суперечить ст.71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до якого дія його положень не може призупинятися іншими законами, крім внесенням змін до цього Закону...

А в ст. 1 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 5 жовтня 2000 року визначено, що державні соціальні гарантії, це встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, розміри інших видів соціальних виплат, встановлені законами та іншими нормативно-правовими актами, які забезпечують рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму. Статтею 17 цього Закону передбачено, що до основних державних соціальних гарантій включаються мінімальний розмір заробітної плати. Частиною другою зазначеної статті також передбачено, що основні державні соціальні гарантії, які є основним джерелом існування, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого законом. А ст. 19 зазначає, що виключно законами України визначаються мінімальний розмір заробітної плати.

Разом з тим, Управлінням соціального захисту населення Макарівської РДА Київської області проігноровано правову позицію сформульовну Конституційним Судом України (рішення за № 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року та за № 8-рп/2005 від 11 жовтня 2005 року по справі № 1- 21/2005), пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень. Так, у рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до діючих законів за ст.22 Конституції України не допускається. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 дійшов до висновку, що Законом України про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об'єктивних причин це створює протиріччя в законодавстві, і як наслідок скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони та інші нормативні акти або їх окремі положення, що визнаються неконституційними, втрачають чинність для ухвалення рішення Конституційним Судом України.

Виходячи з загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при розрахунку щорічної допомоги на оздоровлення Управління соціального захисту населення Макарівської РДА Київської області, повинно виходити із вимог ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виплачувати її в розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відмова Управління соціального захисту населення Макарівської РДА Київської області позивачу у перерахунку та виплаті недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення є незаконною, такою що суперечить законодавству України.

Згідно ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В своїх запереченнях відповідач зазначив, що ОСОБА_1 11.12.2013 року звернулася до Управління соціального захисту населення Макарівської РДА щодо перерахунку та виплати недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за 2013 рік відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». 09.01.2014 року Позивачу був відправлений лист в якому було відмовлено управлінням соціального захисту населення Макарівської РДА в перерахунку та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення за 2013 рік так, як відповідно до Постанови КМУ «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 562 від 12.07.2005 року 27.12.2013 року було виплачено 120 гривень за 2013 рік. Також вказали, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого Кодексом адміністративного судачинства України або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Ta відповідно до п. 4 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України - якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення субє'кта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень. Просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись також на те, що позивач пропустила строк звернення до суду.

Враховуючи те, що про право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат позивач дізналася в кінці 2013 році, а офіційно з листа відповідача лише у січні 2014 року, тому вважається, що позивач не пропустив строк звернення до суду з адміністративним позовом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України , -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації Київської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати бездіяльність Управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації Київської області щодо здійснення ОСОБА_1 перерахунку та виплаті неоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру 5 мінімальних заробітних плат, що розраховуються з розміру мінімальної заробітної плати встановленої на момент виплати протиправною.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації Київської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за 2013 рік відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру 5 мінімальних заробітних плат, що розраховуються з розміру мінімальної заробітної плати встановленої на момент виплати з 01.01.2013 року.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації Київської області проводити подальшу виплату ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення, а особами, що не були присутні при її проголошенні - з моменту отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили по закінченню строку на її оскарження, у разі, якщо не подано апеляційну скаргу. В інакшому випадку - після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.Ю. Устимчук