Справа № 806/4057/14
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сичова О.П.
Суддя-доповідач:Жизневська А.В.
УХВАЛА

іменем України

"28" січня 2015 р. Справа № 806/4057/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Жизневської А.В.

суддів: Котік Т.С.

Малахової Н.М.,

при секретарі Сидорук М.М. ,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "08" грудня 2014 р. у справі за позовом приватного акціонерного товариства "Транснаціональна корпорація "Граніт" до Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області визнання недійсним податкового повідомлення-рішення , - ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2014 року позов задоволено. Визнано недійсним податкове повідомлення-рішення Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області № від 27.05.2014 р., яким приватному акціонерному товариству "Транснаціональна корпорація "Граніт" зменшено від'ємне значення податку на додану вартість в сумі 25234 грн. Стягнуто з державного бюджету на користь приватного акціонерного товариства "Транснаціональна корпорація "Граніт" 1827,00 грн. сплаченого судового збору.

Апелянт в апеляційній скарзі просить скасувати вказану постанову та прийняти нову про відмову у задоволені позову.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами проведеної Коростенською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області (далі-ОДПІ) невиїзної позапланової перевірки питання дотримання приватним акціонерним товариством "Транснаціональна корпорація "Граніт" (далі-Товариство) вимог податкового законодавства щодо правових взаємовідносин з приватним акціонерним товариством "Західукрвибухпром" за жовтень 2013 року та на підставі акту перевірки від 15.05.2014 року №594/22-01/32805271 винесено податкове повідомлення-рішення від 27 травня 2014 року №, яким Товариству зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 25234,00 грн.

Згідно вказаних документів Товариством порушено п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України в результаті чого завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (ряд.19) за жовтень 2013 року.

Суд встановив, що між ВАТ "Транснаціональна корпорація "Граніт" (Замовник) та ЗАТ "Західукрвибухпром" (Виконавець) укладено договір на виконання буровибухових робіт №29 від 01.12.2009 року (а.с.17-22).

За умовами вказаного договору Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе виконання буровибухових робіт по подрібненню гірської маси методом свердловинних зарядів у Коростень-Щорсівському родовищі гранітів. В комплекс робіт, які виконує Виконавець, входить буріння свердловини буровим станком ATLAS COPCO ROC L6, ТИТИОН-500, основні вибухові роботи по подрібненню гірничої маси свердловини зарядами та повне подрібнення негабариту до потрібних розмірів. Пунктом 1.4 зазначеного договору передбачено, що виконання буровибухових робіт іншою організацією допускається за згодою сторін. До договору виконання буровибухових робіт, сторонами укладено та підписано додаткові угоди (а.с.23-27).

Згідно акту перевірки, між ПАТ "Західукрвибухпром" та ТОВ "Будпром ЛТД" було підписано договір виконання бурових робіт № 01.10.13/03Б, згідно якого ТОВ "Будпром ЛТД" (Виконавець) зобов'язується виконати роботи з буріння свердловини власними буровими установками АТLAS CОРCО (буровий станок), а ПАТ "Західукрвибухпром" (Замовник) зобов'язується прийняти ці роботи та оплатити їх згідно даного Договору.

На виконання умов договору на виконання буровибухових робіт №29 від 01.12.2009 року складено акт про початок робіт, згідно якого сторони зафіксували, що 10.10.2013 року представником виконавця - ТОВ "Будпром ЛТД" було ввезено у ПАТ "ТНК"Граніт" техніку для проведення роботи по подрібненню негабаритних шматків гірничої породи/буріння свердловини (а.с.28). Також, складено акт (проміжковий) підтвердження об'ємів виконаних робіт та акти виконання вибухових (буровибухових) робіт по дільниці №21 (а.с.29-32). ПАТ "Західукрвибухпром" на виконання буровибухових робіт виписано податкові накладні: №45 від 15.10.2013 року, №100 від 16.10.2013 року та №125 від 31.10.2013 року (а.с.33-35).

Вказані податкові накладні відповідають вимогам ч.2 ст.9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року №996-XIV, із змінами і доповненнями, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, що не спростовано в ході проведення перевірки та в ході розгляду справи. Також, оплата ПАТ "Транснаціональна корпорація "Граніт" за виконані буровибухові роботи ПАТ "Західукрвибухпром" підтверджено наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями та актом звірки взаєморозрахунків.

Виходячи з аналізу правових норм - ч.ч.1,2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", пп. 2.1, 2.4 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704, суд вірно зазначив, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. А для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Суд вірно зазначив, що порядок та підстави формування платником податку податкового кредиту регламентується приписами ст.198 Податкового кодексу України, яких платник податків зобов'язаний дотримуватися, і за умови порушення яких, формування податкового кредиту може бути визнано неправомірним.

Виходячи з приписів п.п.201.1., 201.6. - 201.8., 201.10 ст.201 Податкового кодексу України суд встановив, що позивачем було виконано всі зобов'язання, які покладено на нього договором, укладеним з його контрагентом - ПАТ "Західукрвибухпром", а саме: прийнято надані послуги, сплачено виконавцю грошові кошти за послуги, про що свідчать представлені суду та досліджені при розгляді справи первинні документи і цей факт не спростовано представником податкового органу при судовому розгляді.

В ході розгляду справи з'ясовано, що надані позивачем документи не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст.44 Податкового кодексу України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704; далі за текстом - Положення №88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак враховуються судом як належні та допустимі докази реальності вчинення господарських операцій.

Щодо посилання Коростенської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Житомирській області на акт перевірки Житомирської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 09.01.2014 року № 11/22-01/32744298, в якому зазначено про правопорушення ПАТ "Західукрвибухпром", то судом з'ясовано відсутність зв'язку перевірки контрагента Товариства із виконанням зобов'язань перед ним та відсутність сумнівів податкового органу щодо їх реальності із господарськими операціями, які було досліджено у ході перевірки контрагента Товариства щодо тотожності предмету господарських відносин у вказаних підприємств. При цьому, оцінці при дослідженні факту здійснення господарської операції підлягають відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовано дані податкового обліку.

Суд вірно зазначив, що не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом. Проте, ОДПІ право позивача на формування податкового кредиту поставила у залежність від добросовісності його контрагента, що суперечить приписам податкового законодавства. Неприпустимість притягнення до відповідальності одного суб'єкта господарювання за неправомірні дії іншого підтверджується практикою Європейського Суду з прав людини. Європейський Суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом. Більш того, у разі наявності у державних органів інформації про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (Рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 у справі "Інтерсплав проти України").

Податковим органом, у відповідності до приписів ч.2 ст.71 КАС України, не надано доказів на підтвердження правомірності прийнятого ним рішення.

Суд першої інстанції належним чином з'ясував обставини справи, надав їм відповідну правову оцінку, постановив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Підстави для скасування такого рішення відсутні. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "08" грудня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.В. Жизневська

судді: Т.С. Котік

Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення виготовлено "28" січня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу Приватне акціонерне товариство "Транснаціональна корпорація "Граніт" вул.Броварська,40,с.Щорсівка,Коростенський район, Житомирська область,11570

3- відповідачу Коростенська об"єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області вул. Коротуна,3,м.Коростень,Коростенський район, Житомирська область,11500

- ,