Справа № 2а-1970/259/12
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року Справа № 69868/12

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Ніколіна В.В., Старунського Д.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Підволочиському районі на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.02.2012 року у справі за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Підволочиському районі до Державної фінансової інспекції у Тернопільській області про визнання неправомірною та скасування вимоги,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2012 року Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Підволочиському районі звернулось до суду з позовом до Державної фінансової інспекції в Тернопільській області про визнання незаконною та скасування вимоги про усунення порушень законодавства, виявлених ревізією.

З врахуванням уточнення позовних вимог, позивач просив визнати неправомірним та скасувати п. 1 вимоги Тернопільської об'єднаної державної фінансової інспекції Державної фінансової інспекції в Тернопільській області, викладеної у її листі від 13.01.2012р. № 19-17-13-14/78 «Про усунення порушень законодавства, виявлених ревізією», в частині нарахування і виплати потерпілим особам та особам, які мають на це право, індексації страхових виплат та вжиття заходів стосовно утримання зайво виплачених сум індексації, визнати неправомірним в повному обсязі і скасувати п. 2 зазначеної вимоги.

Посилався на те, що відповідачем порушено Порядок здійснення державного нагляду у сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2003 року №1845 (далі - Порядок 1845), оскільки перевірка віднесена до компетенції Міністерства праці України. Тому, відповідно до п.19 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами до компетенції Державної фінансової інспекції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року №550 (далі Порядку проведення інспектування), відповідач повинен був інформувати про виявлені порушення Мінпраці для відповідного реагування, а не самостійно виносити вимогу.

Крім цього, проведений фінансовою інспекцією розрахунок суми недоотриманих страхових виплат внаслідок неправильного проведення їх індексації є необґрунтованим, оскільки відповідачем не вказано, на підставі яких показників проводився розрахунок: розмір заробітку (пенсії), ступінь втрати працездатності, кількість утриманців, індекс споживчих цін, тощо.

Щодо визначення базового місяця при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення, то в даному випадку Фонд діяв на підставі рекомендацій Мінпраці (листи від 24.04.2008 №3872/0/14-08/10 та від 13.02.2009 №1574/0/14-09/10), а також на підставі листів виконавчої дирекції Фонду від 14.05.2008 №892-08-1 та від 01.04.2009 №278-08-2.

Міністерство соціальної політики України своїм листом від 30.11.2011р. №11843/0/14-11/10 надало роз'яснення Державній фінансовій інспекції стосовно проведення потерпілим індексації щомісячних страхових виплат Фондом.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.02.2012 року позивачу в задоволенні позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржило Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Підволочиському районі, яке в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що судом при вирішенні справи не було враховано особливості здійснення державного нагляду за діяльністю Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, оскільки видання приписів щодо усунення порушень законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування щодо призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних пільг віднесено до компетенції Державної інспекції України з питань праці. Позивач в розумінні ст. 2 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» не є об'єктом контролю як некомерційна самоврядна організація. Оскаржувані вимоги відповідача щодо доплати страхових виплат потерпілим торкаються інтересів третіх осіб, а не держави. Держфінінспекція допустила порушення при плануванні ревізії у Фонді соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань та його робочих органах на місцях. Суд безпідставно прийшов до висновку про підтвердження суми індексації страхових виплат потерпілим розрахунками відповідача та не взяв до уваги, що роз'яснення щодо індексації грошових доходів населення надає Мінпраці.

Представник апелянта подав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження, а інші особи, які беруть участь в справі, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, проте в судове засідання не прибули, що є підставою для її розгляду в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню підлягає з таких підстав.

Як видно з матеріалів справи, відповідно до п. 1.2.2.2 плану контрольно-ревізійної роботи на IV квартал 2011 року КРВ в м. Тернополі та Тернопільському районі проведено планову ревізію цільового та законного використання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Підволочиському районі за період з 01.07.2010 по 30.09.2011року та ревізію дотримання вимог чинного законодавства при розрахунку сум індексації щомісячних страхових виплат потерпілим особам та особам, які мають на це право, за період з 01.01.2008 по 30.09.2011 року.

Ревізією дотримання порядку проведення індексації щомісячних страхових виплат їх одержувачам, проведеної за період з 01.01.2008 по 30.09.2011 року, встановлено, що в порушення п.18 ст.34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 № 1105-ХІУ, п. 1.16 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27.04.2007 № 24, ст.4 та ст.6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-ХІІ (у редакції від 06.02.2003 № 491-IV) та п.1, п,4, п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок) внаслідок неправильного визначення базового місяця за період з 01.05.2008 по 30.09.2011року 68-ми громадянам проведено нарахування індексації грошових доходів (страхових виплат) в заниженому розмірі та за березень - грудень 2008 року, січень - жовтень 2009 року та березень - квітень 2011 року 8 громадянам - в завищеному розмірі.

Позивачем безпідставно, на думку контролюючого органу, березень 2008 року та березень 2009 року визначено базовими для всіх осіб без врахування зростання сум щомісячних страхових виплат на суму меншу, ніж нарахована на той час індексація, та встановлено доплату фіксованих сум індексації за лютий 2008 року та лютий 2009 року.

Вказане порушення призвело до недоотримання індексації щомісячних страхових виплат потерпілим особам та особам, які мають на це право, на суму 149679,25 грн. (травень - грудень 2008 року - 13274,35 грн., 2009 рік -37251,49 грн., 2010 рік - 49875,98 грн., січень - вересень 2011 року -49277,43 грн.), та зайвої її плати на суму 1444,83 грн. (березень - грудень 2008 року - 1049,71 грн., січень - жовтень 2009 року - 329,72 грн., березень - квітень 2011 року - 65,4 грн.).

З метою усунення виявлених під час ревізії порушень законодавства відповідачем направлено позивачу лист від 13.01.2012р. № 19-17-13-14/78 «Про усунення порушень законодавства, виявлених ревізією», в якому вимагалося:

опрацювати матеріали, ревізії та вжити заходи щодо усунення виявлених порушень, розглянути питання щодо притягнення до відповідальності винних осіб;

провести донарахування індексації щомісячних страхових виплат потерпілим особам та особам, які мають на це право, в сумі 149679,25 грн. та здійснити її виплату;

відобразити дебіторську заборгованість в сумі 1444,83 грн. Вжити заходів щодо відшкодування цих коштів, в тому числі й шляхом пред'явлення цивільних позовів до винних осіб.

Положенням про Державну фінансову інспекцію її визначено як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України та який входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Державна фінансова інспекція утворена шляхом реорганізації Головного контрольно-ревізійного управління України відповідно до Указу Президента України від 9 грудня 2010 року № 1085/2010 року.

Частиною першою статті 2 Закону № 2939-ХІІ встановлено, що головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно, виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

Пункт 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» закріплює право контролюючого органу пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів.

Процедуру здійснення державного нагляду у сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (далі - страхування від нещасного випадку), визначає Порядок нагляду у сфері соціального страхування (пункт 1 цього Порядку).

За правилами пункту 2 зазначеного Порядку державний нагляд у сфері соціального страхування від нещасного випадку здійснюють Мінпраці, Держпромгірнагляд, Держфінінспекція та їхні територіальні органи.

Згідно з абзацом першим пункту 3 Порядку нагляду у сфері соціального страхування контроль за додержанням страхувальниками законодавства про страхування від нещасного випадку здійснюється органами державного нагляду відповідно до законодавства та їх компетенції. У межах своєї компетенції такі органи надають і обов'язкові до виконання подання щодо усунення порушень, виявлених під час перевірки (пункт 14 цього Порядку).

Пунктом 8 зазначеного Порядку до компетенції Держфінінспекції по нагляду у сфері соціального страхування віднесено перевірку фінансової діяльності виконавчої дирекції Фонду та її робочих органів, а саме: перерахування, облік і цільове використання страхових коштів, матеріальних цінностей, їх збереження, стан і достовірність бухгалтерського обліку та фінансової звітності; розміщення тимчасово вільних коштів, у тому числі резерву коштів Фонду; використання і збереження державного та комунального майна, в тому числі переданого в користування.

Головним органом у системі органів державного нагляду щодо забезпечення здійснення державного нагляду за додержанням Фондом законодавства про страхування від нещасного випадку відповідно до абзацу третього пункту 3 Порядку нагляду у сфері соціального страхування є Мінпраці. Саме до його компетенції пунктом 6 цього Порядку віднесено перевірку питань додержання встановленого порядку щодо: управління страхуванням від нещасних випадків; здійснення страхування від нещасних випадків та проведення реєстрації страхувальників; розрахунку розміру, збирання та акумулювання страхових внесків страхувальників, у тому числі щодо обґрунтованості встановлення знижки до страхових внесків (за низький рівень травматизму, професійної захворюваності та належний стан охорони праці) чи надбавки (за високий рівень травматизму, професійної захворюваності та неналежний стан охорони праці) страхувальників; здійснення застрахованим та особам, які перебувають на їх утриманні, страхових виплат і надання соціальних послуг; виконання обов'язків, пов'язаних з координацією страхової діяльності.

За змістом частини шостої статті 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» порядок проведення Держфінінспекцією державного фінансового аудиту та інспектування встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За правилами пунктів 45, 46 Порядку проведення інспектування у міру виявлення ревізією порушень законодавства посадові особи органу державної контрольно-ревізійної служби, не чекаючи закінчення ревізії, мають право усно рекомендувати керівникам об'єкта контролю невідкладно вжити заходів для їх усунення та запобігання у подальшому. Якщо ж вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Разом із тим, пунктом 19 Порядку проведення інспектування встановлено, що якщо під час ревізії Держфінінспекцією виявлено факти порушення законодавства, вжиття заходів щодо яких не належить до компетенції контролюючого органу (зокрема, з питань обігу готівки, валютних операцій, формування об'єкта та/або бази оподаткування, ціноутворення, управління державним майном, дотримання антимонопольного законодавства та інших), посадові особи контролюючого органу невідкладно письмово повідомляють про це керівнику контролюючого органу чи його заступнику, які забезпечують інформування відповідних державних органів про такі факти.

З огляду на встановлене у статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» право Держфінінспекції пред'являти вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства лише з питань збереження і використання державної власності та фінансів, а також на межі компетенції Держфінінспекції щодо контролю за додержанням страхувальниками законодавства про страхування від нещасного випадку, визначені Порядком нагляду у сфері соціального страхування, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність у Держфінінспекції повноважень заявляти вимогу про усунення виявлених у ході ревізії цільового та законного використання коштів Фонду порушень порядку індексації страхових виплат шляхом перерахунку і донарахування сум індексації.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постановах від 08.07.2014 р. у справі №21-251а14 та від 30.09.2014 року у справі №21-409а14, яка відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України є обов'язковою для судів при вирішенні аналогічних спорів.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що висновок суду першої інстанції у справі, що розглядається, про правомірність п.п. 1, 2 оскаржуваної вимоги Інспекції, викладеної у її листі від 13.01.2012 року № 19-17-13-14/78 «Про усунення порушень законодавства, виявлених ревізією», ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, що відповідно до ст. 202 КАС України є підставою для її скасування та прийняття нової постанови про задоволення позовних вимог.

Тому оскаржувана постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову з наведених підстав.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Підволочиському районі задовольнити.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.02.2012 року в справі № 2а-1970/259/12 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Визнати неправомірним і скасувати п. 1 вимоги Тернопільської об'єднаної державної фінансової інспекції Державної фінансової інспекції в Тернопільській області, викладеної у її листі від 13.01.2012 року № 19-17-13-14/78 «Про усунення порушень законодавства, виявлених ревізією» в частині нарахування і виплати потерпілим особам та особам, які мають на це право, індексації страхових виплат та вжиття заходів стосовно утримання зайво виплачених сум індексації.

Визнати неправомірним і скасувати п. 2 вимоги Тернопільської об'єднаної державної фінансової інспекції Державної фінансової інспекції в Тернопільській області, викладеної у її листі від 13.01.2012 року № 19-17-13-14/78 «Про усунення порушень законодавства, виявлених ревізією».

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : В.В, Ніколін

Д.М. Старунський