Справа № 205/5761/14-а
Суддя: Мовчан Д. В.
Дата ухвалення: 2014-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

25.12.2014 Єдиний унікальний номер 205/5761/14-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В. при секретарі Волкобоєвої А.О.

за участю: позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, представника відповідача - Сизова А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу адміністративної юрисдикції за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він, ОСОБА_1, працював з 13.01.1978 року по 20.05.1994 року в Дніпропетровському спеціалізованому управлінні № 1 «Дніпродомнаремонт», далі перейменовано у ВАТ ««Дніпродомнаремонт». Зазначає, що відповідно до Наказу від 12.01.1978 року його було прийнято на роботу з 13.01.1978 року електрослюсарем 5 розряду на дільницю заводу ім. Леніна, далі, наказом № 270 від 03.10.1985 року присвоєно 6 розряд електрослюсаря, а наказом № 275 від 02.10.1987 року присвоєно 5 розряд електромонтера по ремонту і обслуговуванню електрообладнання, наказом № 23 к від 12.04.1994 року його переведено електромонтером по ремонту та обслуговуванню електрообладнання 5 розряду до спеціалізованої механотрубопровідної дільниці № 3 по ремонту агломераційного та металургійного обладнання та печей. Відповідно до наказу № 163 від 20.05.1994 року позивач був звільнений згідно п. 5 ст.36 КЗпП України.

Позивач вказує що у 2014 році він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для призначенні йому пенсії на пільгових умовах, де відповідачем було направлено його документи на розгляд Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області. Таким чином, Головним Управлінням Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області були розглянуті документи ОСОБА_1 на Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах та зазначено в рішенні про результати розгляду такої заяви від 03.06.2014 року за № 12818/09/30 про те, що для підтвердження періоду роботи з 13.01.1978 року по 20.05.1994 року для зарахування до пільгового стажу за Списком № 2, немає підстав.

У зв'язку з чим, позивач змушений звернутися до суду і просити суд в уточненій позовній заяві зобов'язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області підтвердити ОСОБА_1 період роботи з 13.01.1978 року по 20.05.1994 року (16 років 04 місяці 07 днів) в ДСУ № 1 треста «Дніпродомнаремонт» для зарахування до пільгового стажу за Списком № 2, та зобов'язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2, а саме: з 27.09.2012 року.

Позивач (його представник) у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали, та просили позов задовольнити повністю з викладених в уточненій позовній заяві підстав. Після оголошення перерви в судове засідання не з'явилися, надали суду письмову заяву, в якій просили завершити розгляд справи без їх участі та задовольнити уточнений позов в повному обсязі.

Представник відповідача Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в судовому засіданні проти позову заперечувала в повному обсязі, вважає його безпідставним та необґрунтованим. Після оголошення перерви в судове засідання не з'явилася, також, надала суду письмову заяву, в якій просила завершити розгляд справи без її участі та відмовити позивачу в задоволені позову в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, знаходить позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи адміністративний позов частково, суд виходив з наступного.

Судом встановлено, що відповідно записів трудової книжки, позивач з 13.01.1978 року по 20.05.1994 року працював в Дніпропетровському спеціалізованому управлінні № 1 «Дніпродомнаремонт». Так, відповідно до Наказу від 12.01.1978 року його було прийнято на роботу з 13.01.1978 року електрослюсарем 5 розряду на дільницю заводу ім. Леніна, далі, наказом № 270 від 03.10.1985 року йому присвоєно 6 розряд електрослюсаря, а наказом № 275 від 02.10.1987 року присвоєно 5 розряд електромонтера по ремонту і обслуговуванню електрообладнання, наказом № 23 к від 12.04.1994 року його було переведено електромонтером по ремонту та обслуговуванню електрообладнання 5 розряду до спеціалізованої механотрубопровідної дільниці № 3 по ремонту агломераційного та металургійного обладнання та печей. Відповідно до наказу № 163 від 20.05.1994 року позивач був звільнений згідно п. 5 ст.36 КЗпП України.

Судом також встановлено, що 27 вересня 2012 року позивач звернувся до Управління Пенсійного Фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська щодо призначення йому, ОСОБА_1, пенсії на пільгових умовах, відповідно до п. «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 15 травня 1992 «2356-ХІІ, однак в задоволенні таких вимог позивачу було відмовлено.

В даному випадку способом реалізації відповідачем владних управлінських функцій як суб'єктом владних повноважень є розпорядження щодо призначення (перерахунку) або рішення про відмову у призначенні (перерахунку) пенсії.

Спірним періодом у трудовій діяльності позивача, який Головне Управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області не зарахувало до пільгового стажу позивача за Списком № 2, є, з 13.01.1978 року по 20.05.1994 року (тобто 16 років 04 місяці 07 днів).

Відповідно до ч.1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до розділу XXХII «Загальні професії» Списку № 2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року за № 1173, правом на пільгову пенсію користуються електрики чергові та ремонтні.

Згідно п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

У відповідності до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Згідно ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно роз'яснень Державного комітету Ради міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати від 02.04.1976 року № 5/8 електрослюсарі (в.ч. чергові) по ремонту і обслуговуванню обладнання користуються правом на пільгове забезпечення за Списком № 2, як електрики чергові і ремонтні.

Згідно п. 20 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого Постановою КМУ № 637 від 12 серпня 1993 року, у випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємства.

Таким чином суд відхиляє посилання відповідача щодо необхідності надання уточнюючої довідки для підтвердження трудового стажу, адже у даному випадку уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу не потрібні так як у трудовій книжці позивача наявні відомості, які із урахуванням приписів вказаних нормативно-правових актів, діючих на час трудової діяльності позивача, визначають його право на пенсію на пільгових умовах.

Окрім цього, зайнятість позивача у спірний період на посадах, пов'язаних із ремонтом металургійного обладнання також підтверджується поясненнями допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, та ОСОБА_7 які надали аналогічні за своїм змістом пояснення щодо того, що вони разом із позивачем працювали на аналогічних посадах, характер праці був пов'язаний із обслуговуванням металургійного обладнання, і зараз такі свідки отримують пенсії на пільгових умовах через їх колишню повну зайнятість із шкідливими і важкими умовами праці. Матеріалами справи, зокрема відомостями на отримання заробітної плати, підтверджується зайнятість позивача на вказаних посадах повний робочий день.

Стосовно доводів відповідача щодо відсутності документів про проведення атестації робочого місця позивача, суд зазначає про наступне. Відповідно до п.п.2 п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442 відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника, у зв'язку із чим суд зазначає, що законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її не проведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Враховуючи, що в трудовій книжці позивача містяться записи про роботу, яка відповідає Списку № 2, затвердженому постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, а також з урахуванням наявності інших документів, які підтверджують наявність у позивача стажу за Списком № 2, суд доходить висновку про неправомірність відмови позивачу у включенні до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, зазначеного спірного періоду роботи.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне зобов'язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області призначити позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням пільгового стажу позивача за Списком № 2 у період його трудової діяльності з 13.01.1978 року по 20.05.1994 року включно.

Разом з цим, відповідно до статті 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється (з 31.07.2010 р.) шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

В позові про поновлення строку звернення до суду питання не ставилося та судом не розглядалося. Отже, вимоги позивача за межами 6-ти місячного строку звернення до суду слід залишити без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Позивач звернувся до суду 04.07.2014 року, однак просить вимоги задовольнити починаючи з 27.09.2012 року. З урахуванням ст. 99, 100 КАС України, вимоги позивача за період з 27.09.2012 року по 03.01.2014 року слід залишити без розгляду, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст.19 Конституції України, Закону України «Про державний бюджет України на 2012 рік», Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 5, 12, 17, 86 ,128, 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії- задовольнити частково.

2. Зобов'язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 з 04.01.2014 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням пільгового стажу позивача за Списком № 2, у період його трудової діяльності з 13.01.1978 року по 20.05.1994 року включно.

3. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управлінням Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії у вигляді нарахування пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, за період з 27.09.2012 року по 03.01.2014 року, - залишити без розгляду.

Постанова суду може бути оскаржена до Апеляційного Адміністративного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цієї постанови.

У разі складання постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови в письмовому провадженні апеляція, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанови суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України .

Суддя: Д. В. Мовчан