Справа № 872/2572/13
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

02 жовтня 2014 рокусправа № 2а/0470/10903/12

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк"

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2012р. у справі № 2а/0470/10903/12

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк"

до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Кіровоградській області

про визнанням незаконним та скасування рішення № 000114 від 22.08.2012 року ,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі по тексту - позивач) звернулося до адміністративного суду з позовом про визнанням незаконним та скасування рішення Інспекції з питань захисту прав споживачів у Кіровоградській області (далі по тексту - відповідач) № 000114 від 22.08.2012 року, яким на позивача накладено штрафні санкції за порушення ч.5 ст.8 Закону України "Про рекламу" у розмірі 1700,00 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначалось, що рішення Інспекції № 000114 від 22.08.2012 року незаконне. Позивач стверджує, що ним не було порушено законодавство України з питань реклами, оскільки розміщення матеріалів з ознайомчою інформацією для інформування держателів встановленої групи платіжних карт не може вважатися рекламою, а тому необхідність зазначати відомості про дату початку та дату закінчення знижки відсутня.

Постановою суду першої інстанції в задоволені позову відмовлено. При цьому суд зазначив, що доводи позивача спростовуються матеріалами перевірки.

Не погодившись з висновками суду першої інстанції, позивач оскаржує постанову суду в апеляційному порядку. Апелянт вважає судове рішення незаконним, просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов. На обґрунтування апеляційних вимог зазначається, що приймаючи постанову, суд першої інстанції не встановив та не дослідив належним чином фактичні обставини, невірно застосував норми процесуального та матеріального права. Апелянт вказує, що не порушував чинного законодавства України з питань реклами.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, 04.05.2012 року посадовою особою Інспекції з питань захисту прав споживачів у Кіровоградській області під час здійснення перевірки за дотриманням законодавства про рекламу було виявлено порушення вимог частини 5 статті 8 Закону України "Про рекламу". За результатами перевірки складено протокол №000080 про порушення законодавства про рекламу, до якого додано копії фотографій у кількості 5 штук. Під час перевірки відповідачем встановлено факт розміщення зовнішньої та внутрішньої реклами КБ "Приватбанк" на магазинах роздрібної торгівлі («ТіліМіліТрямдія», «Valers», «Хутро» в м.Кіровограді), а саме: "Visa Infinite скидка 7%, Visa MasterCard скидка 7%, Visa MasterCard скидка 5%, тиражем 750 примірників без зазначення дати початку і закінчення знижки на послуги (а.с.21).

Цього ж дня виконуючим обов'язки начальника Інспекції з питань захисту прав споживачів у Кіровоградській області прийнято рішення від 04.05.2012 про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу відносно КБ "ПриватБанк" .

Матеріали справи підтверджують, що 16 травня 2012 року відповідачем на адресу позивача направлено повідомлення №655/22, яким проінформовано про дату та час розгляду справи про застосування штрафної санкції за порушення законодавства про рекламу та запропоновано КБ "ПриватБанк" надати документи, що підтверджують виготовлення та розміщення вказаної вище реклами (договори, акти виконаних робіт та розрахункові документи по оплаті її виготовлення та встановлення, розміщення, оренди місця розміщення реклами). Повідомлення начальника Інспекції з питань захисту прав споживачів у Кіровоградській області №655/22 від 16 травня 2012 року отримано уповноваженою особою позивача 21.05.2012 року, що підтверджується листом Кіровоградської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошти" №218/26-04 від 17.08.2012 року (а.с.26).

24 травня 2012 року комісією Інспекції з питань захисту прав споживачів у Кіровоградській області складено протокол засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу № 000090, згідно з яким вирішено за порушення позивачем законодавства про рекламу прийняти рішення про накладення штрафу (а.с.28).

З матеріалів справи також вбачається, що термін розгляду справи продовжувався з метою встановлення власника реклами, оскільки позивачем не було надано відповідних документів (а.с.29).

22 серпня 2012 року Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Кіровоградській області прийнято рішення № 000114 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, згідно з яким за недотримання встановлених законодавством про рекламу вимог щодо розміщення реклами та ненадання інформації з документальним підтвердженням щодо вартості розміщеної реклами на позивача накладено штраф у розмірі 1700,00 грн. (а.с.6).

Зазначене рішення направлено супровідним листом №1367/22 від 23.08.2012 року на адресу позивача та було ним отримано 30.08.2012 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.30).

Аналіз матеріалів справи та норм права, які регулюють спірні правовідносини, показав наступне.

Засади рекламної діяльності в Україні, а також відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами, регулюються Законом України від 03.07.1996 року № 270/96-ВР "Про рекламу".

Так, за визначенням ст.1 Закону України "Про рекламу" реклама - це інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо такої особи чи товару; при цьому знижка - це тимчасове зменшення ціни товару, яке надається покупцям (споживачам).

Законом України "Про рекламу" визначені також випадки, в яких розміщення інформації не вважається рекламою. Зокрема, частиною 7 статті 8 даного Закону встановлено, що розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці, не вважається рекламою.

Як вбачається з матеріалів справи, виявлені вивіски були розміщені не на будівлі/споруді, де знаходиться відділення банку та саме де надаються такі послуги.

Відповідно до частини 5 статті 8 Закону України від 03.07.1996 року № 270/96-ВР "Про рекламу" реклама про знижку цін на продукцію, про розпродаж повинна містити відомості про місце, дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, розпродаж, а також про співвідношення розміру знижки до попередньої ціни реалізації товару.

Норми частини 6 статті 27 Закону України "Про рекламу" (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваного рішення) передбачають, що за неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами спеціально уповноваженому центральному органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальним органам, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу визначається Постановою КМУ від 26.05.04р. №693 (далі - Порядок), де врегульовано питання накладення уповноваженими особами Держспоживінспекції та її територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - територіальні органи) штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав).

Пунктом 9 Порядку встановлено, що підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або Держспоживінспекції та її територіальних органів.

Суд першої інстанції вірно визначився, що факт розміщення позивачем зовнішньої та внутрішньої реклами на вищевказаних об'єктах без зазначення дати початку і закінчення знижки є порушенням вищевказаних норм Закону.

Доводи позивача не спростовують висновків суду, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення. Висновки суду першої інстанції відповідають матеріалам справи. Судове рішення прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права. За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206 Кодексу адміністративного судочинства України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2012р. у справі № 2а/0470/10903/12 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2012р. у справі № 2а/0470/10903/12 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.254 КАС України та може бути оскаржена згідно зі ст.212 КАС України.

Головуючий: О.А. Проценко

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна