Справа № 202/5018/14-а; 2-а/0202/79/2014
Суддя: Бєсєда Г. В.
Дата ухвалення: 2014-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/5018/14-а
№2-а/0202/79/2014
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 вересня 2014 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Бєсєди Г.В.

при секретарі: Подгородному П.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, Державної Казначейської служби України, третя особа: Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач ОСОБА_1 з позовною заявою до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, Державної Казначейської служби України, в якій просив суд встановити наявність або відсутність у відповідачів компетенції на виконання виконавчого листа у справі № 2/29731/13-а відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо виконання судових рішень»; зобов'язати відповідачів виконати виконавчий лист по справі № 202/29731/13-а відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо виконання судових рішень».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2013 року було змінено спосіб та порядок виконання судового рішення по справі № 2а-371/2011. Виконавчий лист було направлено для виконання до виконавчої служби, однак 05.09.2013 року від виконавчої служби ним була отримана постанова про повернення виконавчого документу стягувачу, у зв'язку з тим, що набрав чинності Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». 02.12.2013 року до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ним була направлена заява про примусове виконання рішення суду, однак 04.12.2013 року була винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження. Також 27.01.2014 року постановою державного відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області виконавця було відмовлено у відкритті виконавчого провадження. Також він звертався до Державної Казначейської служби України, яка теж не виконала виконавчий лист.

Позивач в судове засідання не з'явився, просив суд розглядати справу без його участі та позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

Представник відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, просив суд розглядати справу без участі їх представника, в письмових запереченнях, які були направлені до суду, просив суд в задоволенні адміністративного позову в частині зобов'язання відповідача 1 - відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області виконати виконавчий лист по справі № 202/29731/13-а відповідно до закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» відмовити в повному обсязі. Наголошував, що державні виконавці позбавлені можливості проводити списання коштів за виконавчими документами за якими боржниками є державні органи, тому стягувачам необхідно подавати такі документи безпосередньо до органів Державної казначейської служби. Зазначив, що на підставі положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 року та Порядку виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 грошові кошти стягуються за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою КПККВК 3504040 «Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою».

Представник Державної казначейської служби України в судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений в установленому законом порядку, причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, письмові заперечення до суду не направив.

Представник третьої особи - Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська також не з'явився в судове засідання, про час та місце проведення судового засідання повідомлений в установленому законом порядку, причини неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2013 року по справі № 202/29731/2014, змінено спосіб та порядок виконання судового рішення - постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2012 року № 2а-371/2011 та вирішено стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Амур-нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська на користь ОСОБА_1 суми перерахованої державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяної здоров'ю відповідно до вимог ст. 50, п. 4 ст. 54 , п. 3 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме державної пенсії - у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком із застосуванням положень ч. 1 ст. 28 Закону України про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 27 червня 2010 року з врахуванням отриманих сум, в розмірі 36 170,88 грн.

На виконання зазначеної ухвали був виданий Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 15.08.2013 року по справі № 202/29731/13-а виконавчий лист.

Представник позивача - ОСОБА_2 16 грудня 2013 року звернувся до Державної Казначейської служби України із заявою про виконання судового рішення, в якій просив перерахувати йому грошові кошти на його рахунок.

Також із заявою про примусове виконання виконавчого листа, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська по справі № 202/29731/13-а від 15.08.2013 року, 24.01.2014 року до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області звернувся представник стягувача.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області від 27.01.2014 року було відмовлено у відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 202/29731/13-а, виданого 15.08.2013 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про зміну способу та порядку виконання судового рішення - постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2012 року по справі № 2а-371/2011.

У відповідності до ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України

Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України (ч. 1 ст. 255 КАС України).

Положеннями Конституції України, зокрема, статтею 95, визначено, що виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Згідно змісту ч. 2 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження", рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

У відповідності до ст. 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду. Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" цей Закон набирає чинності з 1 січня 2013 року. Виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

У відповідності до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо виконання судових рішень" від 19.09.2013 року - виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Отже, кінцевим результатом виконання судового рішення по цій справі є виплата позивачеві коштів державним органом, що підпадає під компетенцію Державної казначейської служби України.

Крім того, пунктом 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників № 845 від 03 серпня 2011 року передбачено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Однак, в даному випадку позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання Державної Казначейської служби України виконати виконавчий лист по справі № 202/29731/13-а відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», суд вважає передчасними та відповідно такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845.

Пунктом 6 зазначеного Порядку визначений порядок та перелік документів необхідних для подання у відповідний орган Казначейства.

Відповідно до пункту 24 зазначеного Порядку стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник.

Як вбачається із доданих документів до адміністративного позову представник стягувача звернувся безпосередньо до Державної Казначейської служби України, тобто не у відповідності до вимог зазначеного вище пункту Порядку виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників.

Крім цього, матеріали справи містять тільки відповідь заступника голови Державної Казначейської служби України на скаргу ОСОБА_2, а не відмову у прийнятті чи повернення виконавчого документу у відповідності до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників № 845 від 03 серпня 2011 року.

Отже, на даний час правових підстав для задоволення позовної вимоги щодо зобов'язання Державної Казначейської служби України виконати виконавчий лист по справі 3 202/29731/13-а також суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, Державної Казначейської служби України, третя особа: Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська про зобов'язання вчинити певні дії, а саме виконати виконавчий лист по справі № 202/29731/13-а відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Г.В. Бєсєда