Справа № 727/4057/13-а (2а/727/99/13)
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2015 року м. Київ К/800/52556/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Заїки М.М.,

суддів Загороднього А.Ф.,

Стародуба О.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 червня 2013 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях про визнання протиправною відмови у виплаті щомісячного довічного грошового утримання та зобов'язання здійснити таку виплату,

встановила:

У травні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях про визнання протиправною відмови у виплаті щомісячного довічного грошового утримання та зобов'язання здійснити таку виплату.

Постановою постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 червня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2013 року, позовні вимоги задоволено частково. Позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях про зобов'язання здійснити виплату щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90% від грошового утримання діючого судді апеляційного суду Чернівецької області на підставі довідок апеляційного суду Чернівецької області від 15 березня 2013 року за №№ 19, 20, 21, 22, 23, 24 відповідно до статті 129, частини третьої статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням проведених виплат без обмеження граничного розміру, в частині вимог за період з 01 січня 2012 року по 13 листопада 2012 року, залишено без розгляду. Визнано протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях від 29 березня 2013 року щодо виплати ОСОБА_2 щомісячного довічного грошового утримання відповідно до статті 129, частини третьої статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях здійснити позивачу виплату щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90% від грошового утримання діючого судді апеляційного суду Чернівецької області на підставі довідок апеляційного суду Чернівецької області від 15 березня 2013 року за №№ 19, 20, 21, 22, 23, 24, відповідно до статті 129, частини третьої статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням проведених виплат без обмеження граничного розміру з 14 листопада 2012 року. На підставі частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України допущено негайне виконання постанови у межах суми стягнень за один місяць.

У касаційній скарзі начальник управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях просить рішення судів першої та апеляційної інстанції скасувати, а за справою ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо правильності застосування ними норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Постановою Верховної Ради України від 23 грудня 2010 року №2866-VІ ОСОБА_2 звільнено з посади судді апеляційного суду Чернівецької області у зв'язку з поданням заяви про відставку. На підставі зазначеної Постанови Верховної Ради України наказом голови апеляційного суду Чернівецької області від 31 грудня 2010 року її було звільнено з посади судді з 31 грудня 2010 року.

У січні 2011 року управлінням Пенсійного фонду України в м. Чернівцях ОСОБА_2, як судді у відставці, призначено щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90 відсотків заробітку працюючого судді за відповідною посадою відповідно до статті 43 Закону України «Про статус суддів», яка була чинною на час виходу її у відставку.

19 березня 2013 року ОСОБА_2 звернулась до управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях з клопотанням про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання відповідно до частини третьої статті 138 Закону України «Про судоустрій у статус суддів» у зв'язку з підвищенням суддівської винагороди з 01 січня 2012 року.

Листом від 29 березня 2013 року №76-с-11 управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях відмовило позивачу у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з тих підстав, що згідно частини четвертої статті 138 Закону України «Про судоустрій у статус суддів» проведення такого перерахунку передбачено виключно для суддів Конституційного Суду України.

Відповідно до Конституції України та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» гарантії самостійності та незалежності суддів забезпечуються особливим порядком фінансування, належним матеріальним та соціальним забезпеченням суддів.

Правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів врегульовані Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року.

Призначення та нарахування щомісячного довічного грошового утримання, призначеного судді у відставці, проводиться згідно вимог статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до вимог частини першої статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 роки, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу», або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Крім того, частиною третьою статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

В подальшому Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року №3668-VІ, який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, частини третю та п'яту статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» було викладено в новій редакції, відповідно до якої щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді.

Максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Проте рішенням Конституційного Суду України №3-рп/2013 від 03 червня 2013 року частина третя, перше, друге, третє речення частини п'ятої статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Аналіз наведених норм Законів та рішення Конституційного Суду України свідчить про те, що до 01 жовтня 2011 року довічне грошове утримання судді у відставці визначалося у розмірах, передбачених частиною третьою статті 138 у редакції Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а з 01 жовтня 2011 року до 03 червня 2013 року розмір зазначених виплат визначався за правилами статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

При цьому Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року не пов'язує визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді із розміром заробітної плати, яку суддя отримував до виходу у відставку, а визначає у відсотковому розмірі до грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. Тобто, при збільшенні розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, перерахунку підлягає розмір щомісячного довічного утримання судді для приведення його у відповідність вимогам частини третьої статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Крім того, Верховний Суд України в постанові від 10 грудня 2013 року у справі №21-420а13 висловив правову позицію, відповідно до якої при перерахунку пенсії має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках, і яка діяла на момент призначення пенсії, а не при перерахунку вже призначеної пенсії.

Разом з тим, враховуючи положення статей 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився і апеляційний суд, правомірно застосував положення статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи, оскільки ОСОБА_2 звернулась з пропуском шестимісячного строку звернення до суду, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку щодо протиправності відмови управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях здійснити позивачу перерахунок щомісячного довічного утримання судді у відповідності до вимог частини третьої статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» з 14 листопада 2012 року.

Враховуючи викладене, доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло б призвести до невірного вирішення спору, а тому оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 червня 2013 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях про визнання протиправною відмови у виплаті щомісячного довічного грошового утримання та зобов'язання здійснити таку виплату - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя М.М. Заїка

судді: А.Ф. Загородній

О.П. Стародуб