Справа № 826/17281/14
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2015-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 січня 2015 року № 826/17281/14

Окружний адміністративний суд міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 81-а у складі головуючого судді Бояринцевой М.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк"
до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_1 третя особа, яка не заявляє самостіних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "УніКредитБанк"
про скасування постанови та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" звернулося до суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 28.02.14 р. ВП № 42289064 в частині накладення арешту на домоволодіння, загальною площею 173,3 кв.м, житловою площею 73,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (два під літерою "А") та складається в цілому з житлового будинку під літерою "А", гаражу - "Б", № 1, 2 - огорожі, 1 - мостіння, а також земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок, площею 0,0640 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: :41:024:0009, що належить ОСОБА_1; зобов'язання звільнити з-під арешту заставлене майно, а саме: домоволодіння, загальною площею 173,3 кв.м, житловою площею 73,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (два під літерою "А") та складається в цілому з житлового будинку під літерою "А", гаражу - "Б", № 1, 2 - огорожі, 1 - мостіння, а також земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок, площею 0,0640 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: :41:024:0009.

Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" вважає, що вказаною постановою порушено його права як кредитора і заставодержателя, передбачені чинним законодавством України, тому просить її скасувати з огляду на наступне.

Позивач дізнався про винесення вказаної постанови 03.11.14 р. в процесі реалізації іпотечного майна у зв'язку з невиконанням іпотекодавцем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором.

Оскаржувана постанова порушує переважне право позивача, як іпотекодержателя, згідно Закону України "Про іпотеку" на передане в іпотеку майно та задоволення його вимог за кредитним договором.

Відповідач - Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області - пояснень на позов не надав; представника до судового засідання не скерував.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_1 та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "УніКредитБанк" пояснень на позов не надали, представників до судового засідання не скерували.

Відповідач та треті особи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

21.01.08 р. між Закритим акціонерним товариством "Альфа-Банк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №800002972, згідно умов якого банком надано кредит у розмірі 180 000 дол. США до 21.01.23 р.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 21.01.08 р. між сторонами укладено іпотечний договір №800002972-И, згідно якого в іпотеку передано домоволодіння загальною площею 173, 3 кв.м., житловою площею 73, 5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (два під літерою "А"), та складається з житлового будинку та земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок, площею 0,0640 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: :41:024:0009, який належить заставодавцю згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно КП "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості" від 18.01.08 р. та державного акту на право власності на земельну ділянку (серія ЯБ №295872), виданого Одеським міським управлінням земельних ресурсів 08.12.05р.

Відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку" після укладення договору іпотеки до Державного реєстру іпотек було внесено відповідний запис від 21.01.08 р. №6427820, до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна внесено записи від 21.01.08р. №№6427647, 6427714.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Одеській області від 28.02.14 р. в межах виконавчого провадження ВП №42289064 з виконання виконавчого листа №2-2672/10, виданого 14.07.10р. Приморським районним судом м. Одеси про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УніКредитБанк" 4688648 грн., судові витрати в сумі 1950 грн., накладено арешт на все майно боржника в межах суми стягнення за виконавчим документом.

Факт обтяження домоволодіння, загальною площею 173,3 кв.м, житловою площею 73,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (два під літерою "А") та складається в цілому з житлового будинку під літерою "А", гаражу - "Б", № 1, 2 - огорожі, 1 - мостіння, а також земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок, площею 0,0640 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: :41:024:0009 на підставі іпотечного договору від 21.01.08 р. №800002972-И підтверджується витягом з Державного реєстру іпотек від 21.01.08 р. №16563435, а також витягами Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна внесено записи від 21.01.08 р. за №№16563165, 16563042.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, що діяла на час винесення оскаржуваної постанови), заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на майно боржника; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення у боржника і передача стягувачеві певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Згідно із ч.1 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя.

Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту.

Частиною 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Згідно ст. 1 Закону України "Про іпотеку" (в редакції станом на 21.01.08 р.) іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ст. 3 Закону іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Згідно ст. 12 Закону у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Задовольняючи позов щодо скасування постанови про накладення арешту, суд бере до уваги ту обставину, що нерухоме майно відповідно до іпотечного договору від 21.01.08 р. №800002972-И, перебувало у заставі Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" (правонаступник Закритого акціонерного товариства "Альфа-Банк") станом на 28.02.14 р.

Відповідно до положень ст. 590 Цивільного кодексу України, статей 17, 19, 20 Закону України "Про заставу", заставодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок заставленого майна на підставі рішення суду. Наявність арешту майна порушує інтереси позивача як заставодержателя.

Наданими суду доказами підтверджено право позивача як іпотекодержателя на арештоване майно, а також факт реєстрації обтяження у Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна та виникнення вказаного обтяження раніше, ніж 28.02.14 р. винесено оскаржувану постанову про накладення арешту на майно боржника.

Таким чином, право позивача на вказане майно, а також факт виникнення цього права до винесення постанов про арешт від 28.02.14 р. вважається доведеним належним чином, і позовні вимоги в частині скасування вказаної постанови підлягають до задоволення.

Частиною 1 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

В даному випадку оскаржувана постанова винесена на порушення принципу обґрунтованості, що є підставою для її скасування.

У зв'язку зі скасуванням оскаржуваної постанови також підлягають до задоволення позовні вимоги в частині зобов'язання звільнити майно з-під арешту.

Керуючись статтями 98, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати незаконною та скасувати постанову Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 28.02.14 р. ВП № 42289064 в частині накладення арешту на домоволодіння, загальною площею 173,3 кв.м, житловою площею 73,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (два під літерою "А") та складається в цілому з житлового будинку під літерою "А", гаражу - "Б", № 1, 2 - огорожі, 1 - мостіння, а також земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок, площею 0,0640 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: :41:024:0009, що належить ОСОБА_1.

3. Зобов'язати Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області звільнити з-під арешту заставлене майно, а саме - домоволодіння, загальною площею 173,3 кв.м, житловою площею 73,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (два під літерою "А") та складається в цілому з житлового будинку під літерою "А", гаражу - "Б", № 1, 2 - огорожі, 1 - мостіння, а також земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок, площею 0,0640 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: :41:024:0009.

4. Стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" 73 (сімдесят три) грн..08 коп. судового збору

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя М.А. Бояринцева