Справа № 1304/10910/12
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року Справа № 876/5237/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Дяковича В.П.,

суддів: Онишкевича Т.В., Яворського І.О.,

за участі секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.,

представника відповідача Вовк І.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Львівський керамічний завод" на постанову Галицького районного суду м. Львова від 30 квітня 2014 року по справі № 1304/10910/12 за позовом Закритого акціонерного товариства "Львівський керамічний завод" до Львівської міської ради, Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про скасування ухвали та актів, -

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство "Львівський керамічний завод" звернулося до суду з адміністративним позовом, в якому після уточнення позовних вимог просило визнати протиправною та скасувати ухвалу Львівської міської ради від 03 листопада 2011 року №866 «Про прийняття у власність територіальної громади міста Львова від ЗАТ "Львівський керамічний завод" відомчих гуртожитків на вул. Низинній, 17 та вул. Низинній, 19»; визнати протиправним та скасувати акт приймання-передачі відомчого житлового фонду (гуртожитків по вул. Низинній, 17 та вул. Низинній, 19 у м. Львові) у власність територіальної громади м. Львова від 04 листопада 2011 року, підписаний комісією, що створена відповідно до розпорядження голови Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 28 січня 2011 року №53; визнати протиправним та скасувати акт приймання-передачі гуртожитку по вул. Низинній, 17 м. Львові у власність територіальної громади м. Львова, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №309 від 27 квітня 2012 року; визнати протиправним та скасувати акт приймання-передачі гуртожитку по вул. Низинній, 19 м. Львові у власність територіальної громади м. Львова, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №309 від 27 квітня 2012 року; визнати протиправним та скасувати акт приймання-передачі гуртожитку по вул. Низинній, 17 м. Львові у власність територіальної громади м. Львова, затвердженого директором департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради 10 лютого 2012 року; визнати протиправним та скасувати акт приймання-передачі гуртожитку по вул. Низинній, 19 м. Львові у власність територіальної громади м. Львова, затвердженого директором департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради 10 лютого 2012 року.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 30 квітня 2014 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Закрите акціонерне товариство "Львівський керамічний завод" постанову суду першої інстанції оскаржило, подало апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить постанову суду скасувати та прийняти нову, якою позов задоволити.

В обгрунтування апеляційної cкарги вказує, що міська рада безпідставно керується у спірних правовідносинах Положенням про порядок приймання-передачі державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій, у власність територіальної громади міста Львова», затвердженим ухвалою №1245 від 29.04.2004 р., оскільки спірні гуртожитки були включені до статутного фонду товариства у процесі приватизації, тому є власником цього нерухомого майна, і дія цього Положення на підприємство не поширюється. Крім того, всупереч Закону України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності «трудовий колектив підприємства не давав згоди на передачу гуртожитків у комунальну власність міста. Відтак, вважає ухвалу сесії та акт приймання-передачі відомчого житлового фонду незаконними .

В судовому засіданні представник відповідача надала пояснення та заперечила проти доводів апеляційної скарги.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити частково, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою сесії Львівської міської ради №866 від 03.11.2011 року «Про прийняття у власність територіальної громади міста від ЗАТ «Львівський керамічний завод» відомчих гуртожитків на вулиці Низинній,17 та вулиці Низинній,19 в м. Львові» у власність територіальної громади м. Львова від ЗАТ «Львівський керамічний завод» прийнято відомчі гуртожитки на вул. Низинній,17 та на вул. Низинній,19 в м. Львові.

Департаментом житлового господарства та інфраструктури ЛМР затверджено акти приймання-передачі вказаних відомчих гуртожитків.

Суд першої інстанції вирішуючи спір по суті, прийшов до висновку, що він повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства. Однак, колегія суддів не погоджується з цим виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Із змісту позовних вимог Закритого акціонерного товариства "Львівський керамічний завод" вбачається, що причиною його звернення до суду став захист прав його приватної власності. Отже, предметом позову був захист порушених, на думку позивача, прав власності на житлові приміщення з боку відповідача. Відповідач вважає, що законно прийняв у власність спірні гуртожитки, відтак ухвала сесії про прийняття у власність цих будинків законна.

Враховуючи те, що фактично між сторонами існує спір про право, колегія суддів прийшла до висновку, що зазначені вимоги повинні бути розглянуті в порядку господарського судочинства.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За нормою частини третьої статті 22 Закону України від 07 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Враховуючи викладене, за суб'єктним складом сторін та сутністю спору дана справа підлягає розгляду господарськими судами у порядку, визначеному нормами Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського, а не адміністративного судочинства.

Аналогічна позиція викладена в ухвала Вищого адміністративного суду від 02 квітня 2014 року у справі №К/800/33827/13.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про скасування постанови суду та закриття провадження у справі у зв'язку з неналежністю розгляду справи в порядку адміністративного судочинства на підставі п.1 ч. 1 ст. 157 КАС України, оскільки дана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Керуючись ст. ст. 160, 193, 195, 196, п. 4 ч. 1 ст. 198, 206, 254 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Львівський керамічний завод" задовольнити частково.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 30 квітня 2014 року по справі № 1304/10910/12- скасувати і провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Т.В. Онишкевич

І.О. Яворський