Справа № 815/5083/14
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/5083/14

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Левчук О. А.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Лук'янчук О.В.

- Милосердного М.М.

при секретарі - Найденко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ільяс Еліт" на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2014 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ільяс Еліт" до Південної митниці Міністерства доходів та зборів України, третя особа Головне управління Державної казначейської служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ільяс Еліт" звернулося до суду з адміністративним позовом до Південної митниці Міністерства доходів та зборів України про визнання протиправним та скасування рішення Південної митниці Міндоходів про відмову ТОВ "Ільяс Еліт" у митному оформленні (випуску) товарів, яке оформлено карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № 500060001/2014/00493 від 01.08.2014 року; визнання протиправним та скасування рішення Південної митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів № 500060001/2014/610167/2 від 01.08.2014 року; визнання протиправним та скасування рішення Південної митниці Міндоходів про відмову ТОВ "Ільяс Еліт" у митному оформленні (випуску) товарів, яке оформлено карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № 500060001/2014/00554 від 27.08.2014 року; визнання протиправним та скасування рішення Південної митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів № 500060001/2014/610183/2 від 27.08.2014 року.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2014 року у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Ільяс Еліт" - відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю "Ільяс Еліт" ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ільяс Еліт", перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.07.2014 декларантом TOB «Ільяс Еліт» до митного контролю та оформлення був заявлений товар «арахіс (земляні горішки), ядра, сирий, несмажений, лущений, неочищений від кожури, не подрібнений», країна виробництва - Індія, за МД № 500060001/2014/025887.

До митного оформлення для підтвердження митної вартості товарів були подані: зовнішньоекономічний договір від 27.05.2014 року № RSIPL/XIV009/2705; комерційний документ (інвойс) від 23.06.2014 року № RSIPL/035/14-15; копія декларації країни відправлення від 24.06.2014 року № 3468541; інші товаросупровідні документи.

У зв'язку з тим, що на думку митного органу у поданих документах містилися розбіжності, для підтвердження заявленої митної вартості позивача електронним повідомленням було зобов'язано протягом 10 календарних днів надати додаткові документи, а саме виписку з бухгалтерської документації, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.

На електронне повідомлення відповідача 01.08.2014 року декларантом ТОВ «Ільяс Еліт» були надані виписка з бухгалтерської документації, та листи про домовленості про ціну.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів за митною декларацією № 500060001/2014/025887 від 31.07.2014 року Південною митницею Міндоходів проведено аналіз бази даних ЄАІС ДМСУ та встановлено, що рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено по товару № 1 є більшим (митна декларація № 209120000/2014/0828940 від 29.07.2014 року), тому митну вартість визнано на рівні - 1,35 доларів США за кг нетто, у зв'язку з чим прийнято рішення про коригування митної вартості на товар № 1/2014/610167/2 від 01.08.2014 року.

На підставі прийнятого рішення оформлено картку відмови у митному оформленні № 500060001/2014/00493 від 01.08.2014 року та декларанту було роз'яснені вимоги п.2 ч. 3 ст.52 Митного кодексу України на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються.

02.08.2014 товар «арахіс (земляні горішки), ядра, сирий, не смажений, лущений, неочищений від кожури, не подрібнений», країна виробництва - Індія, випущено у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартість цих товарів, визначеною декларантом та сплатою різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України за МД № 500060001/2014/026081.

27.08.2014 року декларантом TOB «Ільяс Еліт» було подано до митного контролю та митного оформлення митну декларацію на товар «арахіс (земляні горішки), ядра, сирий, не смажений, лущений, неочищений від кожури, не подрібнений, країна виробництва - Індія», яка прийнята до митного контролю та митного оформлення та зареєстрована за номером 500060001/2014/028608.

До митного оформлення для підтвердження митної вартості товарів були подані: зовнішньоекономічний договір від 27.05.2014 № RSIPL/ХІV009/2705; інвойс від 12.07.2014 року № RSIPL/046/14-15; інші товаросупровідні документи.

Для підтвердження заявленої митної вартості, декларанта електронним повідомленням було зобов'язано протягом 10 календарних днів надати додаткові документи, а саме виписку з бухгалтерської документації, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.

27.08.2014 року декларант повідомив відповідачу про неможливість надання вказаних документів.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів за митною декларацією № 500060001/2014/028608 від 27.08.2014 року Південною митницею Міндоходів проведено аналіз бази даних ЄАІС ДМСУ та встановлено, що рівень митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим по товару №1 (митна декларація від 29.07.2014 № 209120000/2014/0828940 ), тому митну вартість визнано на рівні - 1,35 дол. США за кг нетто, у зв'язку з чим прийнято рішення про коригування митної вартості на товар від 27.08.2014 року № 500060001 /2014/610183/2.

27.08.2014 року на підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості, посадовою особою митного органу оформлено картку відмови у митному оформленні №500060001/2014/00554. Додатково декларанту було роз'яснені вимоги п.2 ч.3 ст.52 МКУ на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються.

02.08.2014 року товар «арахіс (земляні горішки), ядра, сирий, не смажений, лущений, неочищений від кожури, не подрібнений», країна виробництва - Індія, випущено у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартість цих товарів, визначеною декларантом та сплатою різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України за МД № 500060001/2014/028820.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції зазначив, що оскільки для підтвердження заявленої митної вартості підприємством TOB «Ільяс Еліт» до Південної митниці Міндоходів додаткових документів не надавалось, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які зазначені позивачем у поданих ним митних деклараціях, застосовано бути не може.

Колегія суддів не погоджується з вище вказаними висновками суду першої інстанції та вважає, що при винесенні постанови та відмові в задоволенні адміністративного позову судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, виходячи з наступного.

Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Відповідно до статті 52 Митного Кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є:

- декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

- рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

- якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Таким чином, з наведених норм статті 53 Митного кодексу України (частин 1 та 2) вбачається, що Митним кодексом України передбачено та встановлено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України, в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 2 статті 54 Митного Кодексу передбачається, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до частини 6 статті 54 Митного Кодексу передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до статті 58 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Згідно статті 58 Митного Кодексу метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Частиною 2 статті 54 Кодексу встановлено порядок проведення контролю правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За приписами статті 59 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті.

При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

У разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо ідентичних товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість.

Таким чином, виходячи з аналізу вказаних вище положень Митного кодексу України, колегія суддів зазначає, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

В свою чергу, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору" від 24.05.2012 № 598 в графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу ІІІ Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов'язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при митному оформлені товарів разом із митними деклараціями відповідачу були подані наступні документи: зовнішньоекономічний контракт, коносаменти, інвойси, пакувальні листи, сертифікати про проходження товару, банківські виписки з рахунку щодо оплати вартості товару, довідки про транспортні витрати, рахунки на оплату вартості транспортних послуг, довідка торгово-промислової палати щодо вартісних характеристик товару, копії митних декларацій країни відправника, карантинний дозвіл на імпорт та інші.

Між тим, як вбачається з оскаржуваних рішень відповідача про коригування митної вартості, підставами для їх винесення послужили розбіжності, а саме:

- по поданій МД від 31.07.2014 року № 500060001/2014/025887: у коносаменті, інвойсі та у пакувальному листі зазначені вагові характеристики товару, які не відповідають фактичним, згідно з актом проведення фізичного огляду товарів та інших предметів від 31.07.2014 року; та згідно з інвойсом від 27.05.2014 року № RSIPL/035/14-15 попередня оплата здійснюється у розмірі 10% від вартості інвойсу, що відповідає 6460 дол. США, але декларантом до митного оформлення надана попередня оплата у розмірі 12407 дол. США;

- по поданій МД від 27.08.2014 року № 500060001/2014/028608: у платіжних дорученнях відсутній номер інвойсу даної конкретної поставки; код товару, зазначений у копії експортної митної декларації країни відправлення відрізняється від коду товару, зазначеного у митній декларації, яка була подана до митного оформлення; відсутні відомості про передоплату відповідно до інвойсу на суму 5947 доларів США, що передбачено інвойсом.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про наявність в матеріалах справи належних доказів та доводів щодо необґрунтованого встановлення митницею розбіжностей, за результатами чого прийняті оскаржувані рішення про коригування митної вартості, оскільки:

- по перше, як обґрунтовано зазначено позивачем, розбіжності у вагових характеристиках товару, які було виявлено при фізичному огляді товару, не могли бути підставами для витребування додаткових документів саме щодо ціни заявленого до оформлення позивачем товару. Крім того, відповідачем не заперечувалося, що вага нетто спірного товару, визначена за результатами фізичного огляду, збіглася у повному обсязі з вагою нетто, заявленою позивачем у супровідних документах на товар, а вартість самої упаковки (брутто) вже була включена в ціну товару та відповідно окремо позивачем не сплачувалася;

- по друге, як вбачається з доданого до матеріалів справи зовнішньоекономічного контракту від 27.05.2014 року (а.с.152-156), оплата за товар, який постачається здійснюється на умовах передплати в сумі 12407 дол. США, та з урахуванням поставок двох партій товару, а саме згідно з інвойсом від 27.05.2014 року № RSIPL/035/14-15 попередня оплата здійснюється у розмірі 10% від вартості товару, зазначеної в інвойсі, що відповідає 6460 дол. США та згідно з інвойсом від 12.07.2014 року № RSIPL/046/14-15 попередня оплата здійснюється у розмірі 10% від вартості товару, зазначеної в інвойсі, що відповідає 5947 дол. США, що разом підтверджує правильність передоплати по обом поставкам за контрактом у розмірі 12407 дол. США;

- по третє, відсутність у платіжних дорученнях номеру інвойсу даної конкретної поставки; коду товару, зазначення у копії експортної митної декларації країни відправлення іншого коду товару від коду товару, зазначеного у митній декларації, яка була подана до митного оформлення, на думку колегії суддів, не є тими розбіжностями, які безпосередньо могли вплинути на визначення митної вартості товару, з урахуванням також того, що як обґрунтовано зазначено апелянтом, TOB «Ільяс Еліт» не може нести відповідальність за правильність відомостей щодо коду товару, зазначених його контрагентом у супровідних документах (експортній декларації), а вказані недоліки не можуть бути підставою для коригування відповідачем митної вартості товару за наявності усіх необхідних документів, в яких зазначена ціна товару.

Отже, колегія суддів вважає, що надані позивачем до Південної митниці для митного оформлення товару документи, які відповідають вимогам частини 2 статті 53 Митного кодексу України, чітко ідентифікують оцінюваний товар, не містять розбіжностей щодо даних, які підлягають обчисленню при визначені саме митної вартості товару та підтверджують ціну товару, яка сплачена позивачем за ціною, вказаною в контракті.

Колегія суддів також акцентує увагу на правової позиції, висловленої в постановах Верховного Суду України від 29.05.2012 року, 17.06.2014 року, відповідно до якої, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Крім того, як вбачається з рішень про коригування митної вартості товарів (а.с.16, 20-21), коригування митної вартості товарів було здійснено на підставі аналізу бази даних ЄАІС Міндоходів рівня митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено відповідно до МД №209120000/2014/0828940 від 29.07.2014 року.

Натомість, колегія суддів зазначає про безпідставне порівняння митним органом ціни задекларованого позивачем товару з ціною подібних товарів, вказаною в вище зазначеній МД та звертає увагу на те, що приймаючи оскаржувані рішення про коригування митної вартості, Південною митницею у графі 33 вказаних рішень, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, не надано пояснень щодо зроблених коригувань на обсягів партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та не зазначена докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

З урахуванням наведеного, колегія судів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про правомірність дій Південної митниці при здійснення коригування митної вартості товарів за ціною договору щодо подібних товарів та приходить до висновку, що оскаржувані рішення відповідача не містять всіх об'єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально і підлягають обчисленню, у зв'язку з чим, коригування митної вартості ввезених позивачем товарів резервним методом на підставі аналізу цін бази даних ЄАІС Міндоходів було зроблено Південною митницею з порушенням вище наведених норм Митного кодексу України, наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору".

З урахуванням всього вище наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а позовні вимоги є такими, які підлягають задоволенню, оскільки приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митних декларацій, Південна митниця під час здійснення митного контролю правильності визначення ТОВ "Ільяс Еліт" митної вартості товарів і митного оформлення, діяла у спосіб, який не відповідає вимогам Митного кодексу України та наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, Переліку додаткових складових до ціни договору", а саме за відсутністю обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі без належного обґрунтування причин того, що позивачем невірно визначено митну вартість товарів.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи та винесенні рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову не повно з'ясовано обставини справи, що призвело до неправильного вирішення справи. За таких обставин судове рішення відповідно до вимог п.п.1 ч.1 ст.202 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям по справі нової постанови про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. 195, ст. 196, п.3 ч.1 ст. 198, п.п.1 ч.1 ст. 202, ст. 207, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ільяс Еліт" задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2014 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ільяс Еліт".

Визнати протиправним та скасувати рішення Південної митниці Міндоходів про відмову ТОВ "Ільяс Еліт" у митному оформленні (випуску) товарів, яке оформлено карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № 500060001/2014/00493 від 01.08.2014 року. Визнати протиправним та скасувати рішення Південної митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів № 500060001/2014/610167/2 від 01.08.2014 року. Визнати протиправним та скасувати рішення Південної митниці Міндоходів про відмову ТОВ "Ільяс Еліт" у митному оформленні (випуску) товарів, яке оформлено карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № 500060001/2014/00554 від 27.08.2014 року. Визнати протиправним та скасувати рішення Південної митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів № 500060001/2014/610183/2 від 27.08.2014 року.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 28 січня 2014 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: О.В. Лук'янчук

М.М. Милосердний