Справа № 817/4039/14
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гломб Ю.О.
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"29" січня 2015 р. Справа № 817/4039/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

Малахової Н.М.,

при секретарі Сидорук М.М. ,

за участю представника позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Рівненського міського центру зайнятості на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від "17" грудня 2014 р. у справі за позовом Рівненського міського центру зайнятості до ОСОБА_4 про стягнення коштів ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року відмовлено Рівненському міському центру зайнятості у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом до ОСОБА_4 про стягнення коштів.

В апеляційній скарзі Рівненський міський центр зайнятості, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду, а справу направити для продовження розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, підставою для звернення з вказаним адміністративним позовом слугувало те, що 23.06.2014р. між Рівненським міським центром зайнятості та безробітною ОСОБА_4 був укладений договір № 00008 щодо направлення її на професійне навчання в Рівненський центр професійно - технічної освіти Державної служби зайнятості за спеціальністю - "Перукар-модельєр", зі строком навчання з 24.06.2014р. до 16.02.2015р. (1,10 місяців) з метою сприяння подальшому працевлаштуванню. Однак, наказом № 90 від 16.10.2014р. гр. ОСОБА_4 було відраховано з групи № 255 "Перукар (перукар-модельєр)" у зв'язку з пропусками занять без поважних причин. Відтак, позивач посилається на абз.2 ч.3 ст.36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" № 1533-ІІІ від 02.03.2000р., та п. 3.1.1 Договору у разі припинення навчання без поважних причин або відмови працювати за професією (спеціальністю), набутою в результаті професійного навчання, із безробітного стягується сума витрат на професійне навчання, професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації, витрат на проїзд до місця розташування навчального закладу та у ;воротному напрямку, та витрат на проживання.

У зв"язку з викладеним, позивач просив стягнути з відповідача 1633,41 грн. коштів - суму витрат на професійне навчання.

Суд першої інстанції відмовляючи у відкритті провадження в адміністративній справі дійшов висновків, що зазначений спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.4 ст.50 Кодексу адміністративного судочинства України фізичні особи можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень.

Проте, вирішуючи спір про звернення органів владних повноважень, необхідно встановлювати, чи має місце публічно-правовий спір та чи подано позов у межах наданих повноважень.

Як убачається з матеріалів справи, позов заявлено міським центром зайнятості до фізичної особи про стягнення суми витрат на професійну підготовку з підстав припинення професійної підготовки фізичною особою, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків, що зазначений спір не відповідає даним критеріям, оскільки має приватно-правовий характер та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зазначені висновки суду першої інстанції узгоджуються з правовою позицією викладеною в постановах Верховного Суду України від 18.06.2013 року (справи №21-124а13 та 21-204а13), в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 18 вересня 2014 року №К/800/3704/14 та від 23 жовтня 2014 року №К/800/40891/13.

Окрім того, частиною 2 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше, вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять фактів невірного застосування судом норм процесуального права, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду .

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Рівненського міського центру зайнятості залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від "17" грудня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення виготовлено "29" січня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу Рівненський міський центр зайнятості вул.Кавказька,4,м.Рівне,33013

- ,