Справа № 810/803/14-а
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/803/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Лапій С.М. Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
У Х В А Л А

Іменем України

20 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Безименної Н.В.,

суддів: Карпушової О.В.. та Кучми А.Ю.,

при секретарі Авраменко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Києво - Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 31 липня 2014 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Еталон ТС" до Державної податкової інспекції у Києво - Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

Приватне підприємство "Еталон ТС" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Києво - Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 31 липня 2014 року позов задоволено, визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області від 09.08.2013 № та № , від 20.11.2013 №000201230 та №.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. На думку апелянта, постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що Посадовими особами ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП «Еталон ТС» з питань повноти нарахування та своєчасності сплати податку на додану вартість та податку на прибуток при взаємовідносинах із ТОВ «Нікос «Інтернетконсалтінг», ТОВ «МСК «Фьюжен Голден Престиж», ТОВ «Смолінменеджмент Ессе», ТОВ «Лоджистік Юксей», ТОВ «Валдвід», ТОВ «Вальтравен», ТОВ «ВД «Престиж Альянс» за весь період діяльності.

За результатами перевірки складено Акт від 23.08.2013 № 89/22-01/36264083 (том1 а.с. 53-87).

Як вбачається з Акта податковий орган дійшов висновку про порушення позивачем пп. 7.4.1, пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» , пп. 198.3, пп. 198.6 ст. 198, пп. 201.4, пп. 200.6, пп. 201.10 ст. 200 ПК України, що призвело до заниження податкових зобов'язань з податку на додану вартість у сумі 163 013,00 грн. та порушення п. 1.32 ст. 1, п. 5.1 ст. 5, пп. 11.2.1 п. 11.2 ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», пп. 139.1.9 п.139.1 ст. 139, п. 138.1, пп. 138.5.1 п. 138.5 ст.138 ПК України в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 180 473,00 грн.

На підставі висновків Акту перевірки ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 09.08.2013 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств на 180 473, 00 грн. за основним платежем, 45 118, 00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) та № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 163 013,00 грн. за основним платежем, на 40 453, 00 грн. за штрафними фінансовими санкціями (штрафами) (а.с. 88-89).

Позивач, не погодившись з даними рішеннями, оскаржив їх до Головного управління Міндоходів у Київській області в адміністративному порядку.

Рішенням ГУ Міндоходів у Київській області від 15.11.2013 № 1370/10/10-36-10-01-206/758 скасовано податкові повідомлення-рішення від 09.09.2013 № в частині застосованих 25 019,50 грн. штрафних санкцій та податкове повідомлення-рішення № в частині застосованих 5 266,00 грн. штрафних санкцій, а скаргу задоволено частково (а.с. 90-98).

ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області на підставі рішення ГУ Міндоходів у Київської області від 15.11.2013 № 1370/10/10-36-10-01-206/758 прийнято податкові повідомлення-рішення від 20.11.2013 № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем з податку на прибуток підприємств на 180 473, 00 грн. за основним платежем, на 20 098, 50 за штрафними фінансовими санкціями (штрафами) та № , яким яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 163 013, 00 грн. за основним платежем на 35 487, 00 грн. за штрафними фінансовими санкціями (штрафами).

В зв'язку з проведенням досудового розслідування та наявністю протоколів допиту директорів контрагентів позивача, податковий орган дійшов висновку про те, що взаємовідносини між позивачем та ТОВ «Нікос «Інтернетконсалтінг», ТОВ «МСК «Фьюжен Голден Престиж», ТОВ «Смолінменеджмент Ессе», ТОВ «Лоджистік Юксей», ТОВ «Валдівуд», ТОВ «Вальтравен», ТОВ «ВД «Престиж Альянс» мають ознаки нереальності і не створюють юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з їх недійсністю.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість зазначеного висновку відповідача та протиправність даного податкового повідомлення - рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 201.6 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

У відповідності до положень п.198.6. ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Статтею 1 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства; первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ст.9 даного Закону України «Про бухгалтерський обік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України встановлені вимоги до змісту податкової накладної, яка має містити: порядковий номер податкової накладної; дата виписування податкової накладної; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; ціна постачання без урахування податку; ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; вид цивільно-правового договору.

Відповідно до п.п.134.1.1 п. 134.1. ст.131 ПК України об'єктом оподаткування податком на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Із вказаних норм права вбачається, що обов'язковою умовою виникнення права на формування податкового кредиту та витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств, є сплата податку на додану вартість у ціні придбаного або виготовленого товару чи послуг та понесення витрат саме у зв'язку з отриманням товарів, робіт (послуг).

Таким чином, під час здійснення контролю за правомірністю формування платником податку податкового кредиту та витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств, підлягає перевірці фактичне придбання товару чи отримання послуги.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем (покупець) та ТОВ «Вальтравен» (постачальник) укладено договір № 10 від 10.01.2011, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується доставити покупцеві товар відповідної якості, а покупець зобов'язується прийняти товар згідно документів та здійснити його оплату на умовах даного договору (том 1 а.с. 104-105).

На підтвердження реальності виконання операцій за вказаним договором, позивачем надано копії податкових накладних (том 1 а.с. 106-121), видаткових накладних (том 1 а.с. 122-141, 144, 146, 148,-149, 151-154, 156, 158-160, 162, 164, 166-167, 169-170, 172-173, 175, 177-178, 180-181, 183-184, 186-187, 189-190, 191, 193, 195-196, ), довіреностей (том 1 а.с. 143, 145, 147, 150, 155, 157, 161, 163, 165, 168, 171, 174, 176, 179, 182, 185, 188, 190а, 192, 194, 197), виписок по рахунку (том 1 а.с. 198-216).

Також, між позивачем (покупець) та ТОВ «Нікос «Інтернетконсалтінг» (постачальник) було укладено договір №5 від 20 вересня 2010 року, за умовами якого, постачальник зобов'язується поставити покупцеві товар відповідної якості, а покупець зобов'язується прийняти товар згідно документів та здійснити його оплату на умовах даного договору (том 1 а.с. 217-218).

На підтвердження реальності виконання операцій за вказаним договором, позивачем надано копії податкових накладних (том 1 а.с. 219-228), видаткових накладних (том 1 а.с. 229-231, 233, 234, 236-237, 239, 241-242, 244-245, 247-249, том 2 а.с. 1, 3-4, 6-7, 9-10, 12-14), довіреностей (том 1 а.с. 232, 235, 238, 240, 243, 246, 250, том 2 а.с. 2, 5, 8, 11), виписок по рахункам (том 2 а.с. 15-22).

Крім того. Між позивачем (покупець) та ТОВ «Валдівуд» (постачальник) було укладено договр № 3 від 01.06.2012, за умовами якого, постачальник зобов'язується поставити покупцеві товар відповідної якості, а покупець зобов'язується прийняти товар згідно документів та здійснити його оплату на умовах даного договору (том 2 а.с. 23-24).

На підтвердження реальності виконання операцій за вказаним договором, позивачем надано копії податкових накладних (том 2 а.с. 25-33), видаткових накладних (том 2 а.с. 34-35, 37, 39-40, 42-44, 46, 48, 50, 52, 54-56, 58, 60, 62, 64-65, 67, 69, 70, 72, 74, 76, 78-80, 82, 84, 86-92), довіреностей (том 2 а.с. 36, 38, 41, 45, 47, 49, 51, 53, 57, 59, 61, 63, 66, 68, 71, 73, 75, 77, 81, 83, 85, 93).

Також, між позивачем (покупець) та ТОВ «ВД «Престиж Альянс» (постачальник) було укладено договір № 3 від 01.06.2011, за умовами якого, постачальник зобов'язується поставити покупцеві товар відповідної якості, а покупець зобов'язується прийняти товар згідно документів та здійснити його оплату на умовах даного договору (том 2 а.с. 94-95).

На підтвердження реальності виконання операцій за вказаним договором, позивачем надано копії виписок по рахунку (том 2 а.с. 96-103), податкових накладних (том 2 а.с. 104-131), видаткових накладних (том 2 а.с. 132-133, 135-141, 143-144, 146, 148, 150-151, 153-154, 156-157, 159-160, 162-164, 166, 168-169, 171-172, 174-179, 181-182, 184, 186, 188-189, 191-192, 194, 196-197, 199-202, 204-207, 209, 211, 213-214, 216-218, 220, 222-225, 227, 229-235, 237-239, 241-243, 245, 247-248, 250, том 3 а.с. 1, 3-4, 6, 8-9, 11, 13, 15-17, 19-20, 22, 24, 26), довіреностей (том 2 а.с. 134, 142, 145, 147, 149, 152, 155, 158, 161, 165, 167, 170, 173, 180, 183, 185, 187, 190, 193, 195, 198, 201, 203, 208, 210, 212, 215, 217, 219, 221, 226, 236, 240, 244, 246, 149, том 3 а.с. 2, 5, 7, 10, 12, 14, 18, 21, 23, 25, 27), виписки по рахунку (ТОМ 3 а.с. 28-48).

Також, між позивачем (покупець) та ТОВ «Смолінменеджмент Ессе», (постачальник) було укладено договір №3 від 01 грудня 2011 року, за умовами якого, постачальник зобов'язується поставити покупцеві товар відповідної якості, а покупець зобов'язується прийняти товар згідно документів та здійснити його оплату на умовах даного договору (том 3 а.с. 49-50).

На підтвердження реальності виконання операцій за вказаним договором, позивачем надано копії податкових накладних (том 3 а.с. 51-81), видаткових накладних (том 3 а.с. 82-83, 85, 87-88, 90-91, 93, 95, 97, 99-101, 103, 105, 107, 109-111, 113-116, 118, 120, 122-123, 125-128, 130-132, 134-137, 139-140, 142-143, 145, 147-149, 151, 153-155, 157-158, 160-164, 166-167, 169, 171-172, 174, 176, 178-181, 183, 185, 187, 189-190, 192, 194-196, 198, 200, 202, 204-205, 207, 209, 211, 213, 215-217, 219-220, 222, 224, 226-227, 229, 231, 233, 235, 237, 239-240, 242, 244, 246, 248, 250, том 4 а.с. 2, 4, 6, 8, 10, 12-13, 15, 17-19, 21, 23, 25-26, 28, 30-31, 33, 35, 37-41, 43, 45, 47, 49-50, 52),

довіреностей (том 3 а.с. 84, 86, 89, 92, 94, 96, 98, 102, 204, 106, 108, 112, 117, 119, 124, 129, 133, 138, 141, 144, 146, 150, 152, 156, 159, 165, 168, 170, 173, 175, 177, 182, 184, 186, 188, 191, 193, 197, 199, 201, 203, 206, 208, 210, 212, 214, 218, 221, 223, 225, 228, 230, 234, 238, 241, 243, 245, 247, 249, том 4 а.с. 1, 3, 5, 7, 9, 11, 14, 16, 20, 22, 24, 27, 29, 32, 34, 36, 42, 44, 46, 48, 51, 53), виписок по рахункам (том 4 а.с. 54-74).

Також, позивачем надано копії товарно-транспортних накладних (том 6 а.с. 220-250, том 7 а.с. 1-63).

Податкові накладні, наявні в матеріалах справи, містять усі дані стосовно змісту операції з купівлі послуг, вимоги щодо яких встановлені приписами пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України.

На думку колегії суддів, надані первинні документи, підтверджуєть реальне здійснення господарської діяльності за договорами укладеними між позивачем та контрагентами відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та відповідно до ст. 9 зазначеного закону є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій та фіксують факти здійснення господарських операцій.

Крім того, податковим органом не заперечувалось дотримання підприємством вимог законодавства при оформленні бухгалтерських документів, що встановлюють факт здійснення господарських операцій, за наслідками яких ним задекларовано суми податкового кредиту з податку на додану вартість, повна оплата вартості отриманих товарів та послуг та належне відображення їх у бухгалтерському і податковому обліку позивача, його податковій звітності, а лише на підставі досудового розслідування та протоколів допиту директорів контрагентів позивача, дійшов висновку про те, що правочини укладені між позивачем та ТОВ «Нікос «Інтернетконсалтінг», ТОВ «МСК «Фьюжен Голден Престиж», ТОВ «Смолінменеджмент Ессе», ТОВ «Лоджистік Юксей», ТОВ «Валдвід», ТОВ «Вальтравен», ТОВ «ВД «Престиж Альянс» мають ознаки нереальності.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, були внесені до нього, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до цього реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні, за винятком випадків, коди вона знала або могла знати про те. що такі відомості є недостовірними.

Тобто, на момент укладання договорів контрагенти позивача у відповідності до вимог чинного законодавства були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що не заперечувалось відповідачем.

Крім цього, відповідно до положень Цивільного кодексу України та презумпції правомірності правочину усі укладені між сторонами правочини є чинними, якщо їх недійсність прямо не встановлена законом (нікчемні правочини). В усіх інших випадках питання про недійсність правочину має бути встановлено судом на підставі заяви зацікавленої особи після повного та всебічного розгляду питання про недійсність такого правочину. Про недійсність правочину ухвалюється судове рішення.

Відповідачем не надано суду доказів визнання правочинів, укладених між Позивачем та його контрагентами, недійсними у судовому порядку.

Також, в матеріалах справи відсутні будь-які докази наявності судових рішень, які б набрали законної сили, з приводу незаконних дій посадових осіб позивача, а також судових рішень щодо визнання правочинів, укладених між Позивачем та вказаними товариствами, недійсними.

Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що чинним законодавством України на сторону цивільно-правової угоди, яка є платником податків, не покладено обов'язку з перевірки відповідності законодавству установчих документів іншого учасника правовідносин та дотримання ним вимог податкового законодавства.

В Рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Інтерсплав проти України» (2007 рік, заява № 803/02). «Булвес» АД проти Болгарії» (2009 рік, заява № 3991/03) і «Бізнес Супорт Центр проти Болгарії» (2010 рік. заява № 6689/03) визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати. Якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкту, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (рішення Європейського Суду з прав людини від 09.01.2007 у справі "Інтерсплав проти України").

Враховуючи вищевикладене, а також те, що господарські операції позивача з контрагентами, є реальними, відповідають дійсному економічному змісту, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про визнання протиправним та скасування спірного податкового повідомлення - рішення.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво - Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 31 липня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 26 січня 2015 року.

Головуючий суддя: Н.В. Безименна

Судді: О.В. Карпушова

А.Ю. Кучма

.

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Карпушова О.В.

Кучма А.Ю.