Справа № 804/15158/13-а
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2015-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

іменем України

13 січня 2015 рокусправа № 804/15158/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий суддя Суховарова А.В. (доповідач)

судді Ясенової Т.І., Головко О.В.,

при секретарі Горшкові В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу Східно-Дніпровської об'єднаної державної податкової інспекції на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2013 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Україна» до Східно-Дніпровської об'єднаної державної податкової інспекції про скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Стандарт Україна» 14.11.2013 звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Східно-Дніпровської об'єднаної державної податкової інспекції, в якому просить визнати протиправними і скасувати податкове повідомлення-рішення № від 14.08.2013 про податкове зобов'язання з податку на прибуток в сумі 585'776гр та податкове повідомлення-рішення № від 14.08.2013 про податкове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 493' 878гр (т1ас2).

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2013 позов задоволений (т2ас99).

В апеляційній скарзі податкова інспекція просить постанову суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилаються на непідтвердженість господарських операцій з ПП «Полтава проект монтаж» (т2ас110).

Перевіривши законність і обгрунтованість постанови суду, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно акту №33/22/32082681 від 05.08.2013 документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Стандарт Україна» за період з 01.11.2012 по 31.03.2013, проведеної Східно-Дніпровською ОДПІ, протягом перевіряємого періоду позивачем укладені договори поставки з ПП «Полтава проект монтаж», на загальну суму 1' 975' 505гр. Однак реального підтвердження руху товару не надано. В товарно-транспортних накладних не заповнені обов'язкові реквізити стосовно перевізника, автомобіля, водія тощо; не надані докази проходження автотранспорту на територію ТОВ «Стандарт Україна». Відсутні сертифікати якості на товар, не можливо ідентифікувати походження товару. Відсутні докази, що поставляємий товар знаходився у ПП «Полтава проект монтаж» (т1ас35,т2ас67).

Східно-Дніпровською ОДПІ 14.08.2013 прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток основний платіж 390' 517гр, штрафні санкції 195' 259гр, а всього 585' 776гр; та податкове повідомлення-рішення №, яким визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість основний платіж 329' 252гр, штрафні санкції 164' 626гр, а всього 493' 878гр (т1ас7-11).

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 Податкового Кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до пункту 139.1.9 статті 139 Податкового Кодексу України, не включаються до складу витрат витрати, не пов'язані з провадженням господарської діяльності, витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового Кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунку платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового Кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового Кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, доходи та видатки платника податків, придбання товарів, послуг для власної господарської діяльності, які визначають об'єкт оподаткування та склад податкового кредиту, повинні обов'язково підтверджуватись первинними документами.

Між ТОВ «Стандарт Україна» та ПП «Полтава проект монтаж» укладені договори №1 від 01.11.2012, №2 від 05.11.2012, №3 від 08.11.2012, №4 від 14.11.2012, №1 від 03.12.2012, №2 від 06.12.2012, №3 від 10.12.2012, №4 від 12.12.2012, №5 від 13.12.2012, №1 від 08.01.2013, №2 від 16.01.2013, №3 від 21.01.2013, №4 від 22.01.2013, №1 від 06.02.2013 на поставку продукції в асортименті, кількості, якості згідно держстандартів у відповідності до специфікації (т1ас99-208,т2ас1-52,130-142).

В специфікаціях до укладених договорів перелічені конвеєрна стрічка, ролікові опори, стрічковий транспортер, бункер, норія, ящик управління, гальмовий прилад, циклон, задвижка, норійний ремінь, тягова цеп, норійний ковш, тумба самоточна. Однак відсутні документи щодо виробника товару.

Задовольняючи позов, окружний суд не звернув увагу, що, в товарно-транспортних накладних не зазначені адреси навантаження і розвантаження товару; в графах «змовник», «вантажовідправник», «вантажоодержувач» вказано - ПП «Полтава проект монтаж»; відсутні відомості про перевізника, автомобілі, водіїв, осіб, відповідальних за навантаження і розвантаження, експедиторів. Документів про проходження товарно-матеріальних цінностей через прохідну не надано.

В наданих платіжних документів відсутні посилання на всі договори, укладені між ТОВ «Стандарт Україна» та ПП «Полтава проект монтаж» (т2ас143-148).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає обгрунтованими доводи податкової інспекції про непідтвердження транспортування товару від ПП «Полтава проект монтаж», відсутність сертифікатів якості, неможливість ідентифікувати походження товару. Відтак позивачем не доведено реальність здійснення господарських операцій з ПП «Полтава проект монтаж», обгрунтованість понесення валових витрат, наявність приводів для формування податкового кредиту.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового Кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом 1 цього пункту. Водночас, статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Отже, будь-які документи, в тому числі договори, накладні, рахунки тощо, мають силу первинних документів тільки в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатись первинними для цілей ведення податкового обліку навіть за присутності всіх формальних реквізитів. З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції (Лист ВАСУ №742/11/13-11 від 02.06.2011).

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податкового кредиту мають бути фактично здійсненні і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарських операцій. За відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання в господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатись до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту навіть на наявності формально складених документів або сплати грошових коштів.

Таким чином, за відсутності доказів реальності господарських операцій, при винесенні податкових повідомлень-рішень № від 14.08.2013 та № від 14.08.2013, - податкова інспекція діяла правомірно, в межах повноважень, передбачених статтями 54, 58 Податкового Кодексу України.

Керуючись пунктом 3 статті 198, статтями 202, 205, 207 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Східно-Дніпровської об'єднаної державної податкової інспекції задовольнити.

Скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2013 та прийняти нову постанову.

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Україна» відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складання в повному обсязі.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 13.01.2015.

В повному обсязі постанова складена 14.01.2015.

Головуючий: А.В. Суховаров

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко

Згідно з оригіналом.

Помічник судді І.О. Гула