Справа № 826/19611/14
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2015 року м. Київ № 826/19611/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Качура І.А., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу

за позовом Державної податкової інспекцї у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києва України (надалі - позивач) до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 523357, 50 грн. з розрахункових рахунків у банку.

Окружним адміністративним судом міста Києва 23 грудня 2014 року в адміністративній справі №826/19611/14 відкрито скорочене провадження на підставі статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відповідача зобов'язано до 20 січня 2015 року у десятиденний строк з дня одержання ухвали подати заперечення на позов або заяву про визнання позову через канцелярію суду.

Відповідач отримав ухвалу про відкриття скороченого провадження 08 січня 2015 року, що підтверджує зворотне повідомлення, наявне у матеріалах справи 208).

19 січня 2015 року через канцелярію до суду надійшли заперечення проти позову, в яких відповідач заперечує проти задоволення позову та просить зупинити провадження у справі до закінчення судового розгляду справи №2а-129/12/2670 Вищим адміністративним судом України.

Розглянувши адміністративний позов, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як свідчать матеріали справи, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований Печерською районною у м. Києві державною адміністрацією 23 червня 2004 року та взятий на податковий облік в ДПІ у Печерському районі м. Києва як платник податків 30 червня 2004 року.

Станом на 01.12.2014р. у відповідача обліковується податковий борг перед Державним бюджетом з податку на додану вартість в загальній сумі 523357,50 грн.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Як слідує із матеріалів справи, позивачем проведено документальну планову виїзну перевірку дотримання вимог чинного законодавства з питань оприбуткування фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за період з 01.10.2008р. по 30.12.2010р.

За результатами перевірки позивачем складено акт перевірки № 58/1704-НОМЕР_3 від 06.12.2011р.

На підставі висновків акту перевірки, позивачем прийнято податкове повідомлення - рішення № від 13.12.2011р. у розмірі 523 357, 50 грн., в тому числі основний платіж 418686,00 грн. та штрафна санкція у сумі 104671, 50грн.

Відповідно до п. 56.18 податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Судом встановлено, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.01.2014р. по справі №2а-129/12/2670 за позовом ФОП ОСОБА_1 до ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень - рішень від 13.12.2011р. № та № , в адміністративному позові відмовлено повністю.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2014р. по справі № 2а-129/12/2670 апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.01.2014р. - без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України відж 11.09.2014р. у справі № 2а-129/12/2670 касаційну скаргу ФОП ОСОБА_1 - повернуто скаржнику.

Відповідно до ч. 3 с. 254 КАС України у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Таким чином, сума податкового боргу ФОП ОСОБА_1 з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) станом на час вирішення справи є узгодженою і складає 523 357,50 грн.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу, в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання п. 59.1 ст. 59 ПК України, ДШ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві відповідачу надіслано податкову вимогу № 4554-25 від 29.05.2014р.

Суму податкового боргу відповідачем добровільно не сплачена. Податкову вимогу в адміністративному чи судовому порядку не оскаржено.

Відповідно до п. 20.1.34. ст. 20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.1. ст. 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків, зокрема, шляхом стягнення коштів, які перебувають в його власності.

Відповідно до п. 95.2 ПК України стягнення коштів платника податків проводиться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надсилання такому платнику податків податкової вимоги.

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

В запереченнях проти позову відповідач заявив клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду справи №2а-129/12/2670 Вищим адміністративним судом України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання відповідача щодо зупинення провадження у справі є необґрунтованим та не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Приписами ст. 156 КАС України визначених вичерпний перелік підстав зупинення провадження в адміністративній справі.

Так, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 156 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Суд звертає увагу на те, що згідно з ч. 3 ст. 254 КАС України станом на час розгляду даної справи судове рішення в адміністративній справі №2а-129/12/2670 набрало законної сили.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно із частиною 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 69-71, 158-163, 183-2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_3, суму податкового боргу в розмірі 523 357,50 грн., шляхом перерахування коштів з відкритих рахункових рахунків, що знаходяться у банківських установах в рахунок погашення боргу з податку на додану вартість, а саме - 523 357,50 грн. на бюджетний рахунок №0007 (одержувач: УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код 38004897, в ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, код платежу 14010100).

Постанову суду виконати негайно.

Постанова суду першої інстанції, ухвалена за правилами скороченого провадження може бути оскаржена до апеляційного суду в порядку та строки, встановлені статтями 185-187, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України сторонами, а також іншими особами, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя І.А. Качур