Справа № 826/19128/14
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 січня 2015 року № 826/19128/14

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., при секретарі Хрімлі К.О., за участю представників сторін:

від позивача: Присажнюк Г.В. (дов. від 30.07.2013р. №956/9/26-55-10-02-09)

від відповідача: Войтович Т.М. (дов. від 12.01.2015р. №17)

Кошеля І.М. (дов. від 05.03.2014р. №33)

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві до Державного підприємства Завод «Арсенал» про надання доказу на реалізацію активів.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 21.01.2015 року в 09год. 35 хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що повідомлено сторін після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч.2 ст. 167 КАС України.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась Державна податкова інспекція у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві (далі по тексту також - позивач) з позовом до Державного підприємства Завод «Арсенал» (надалі також - відповідач), в якому просила:

- надати дозвіл на реалізацію майна ДП «Завод «Арсенал» ( ), яке перебуває у податковій заставі згідно акту опису майна 10/26-55-25-01-17 від 21.11.2014року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що за відповідачем обліковується податковий борг у суму 3 690 260, 36грн. з підстав несплати самостійно узгоджених податкових зобов'язань, який станом на момент звернення до суду відповідачем не сплачується.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, з мотивів викладених у позовній заяві.

Повноважні представники відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечували.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов задоволенню підлягає з огляду про наступне.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач зареєстрований Печерською районною державною адміністрацією м Києва як суб'єкт господарської діяльності 15.10.1997р.(реєстраційний запис №0000830), присвоєно ідентифікаційний код 14310520 і внесено до Єдиного Державного Реєстру підприємств та організацій України та взято на облік в ДПА як платник податків.

В межах розгляду справи підтверджено, що відповідно до самостійно поданих декларацій відповідачем, у останнього перед Державним бюджетом виник борг у сумі 3 690 260, 36 грн.

З огляду на викладене, відповідачу була виставлена податкова вимога № 3470 від 10.12.12р., яка була надіслана разом з листом про виділення активів №356/10/19-110 від 13.03.12р. та рішенням про опис майна на адресу відповідача та згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення була вручена 08.01.13р.

Фактичні обставини справи свідчать, що 11.10.2013 року Державною податковою інспекцією у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві подавалась до суду позовною заявою про стягнення податкового боргу з ДП «Завод «Арсенали в сумі 3 690 260,36 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.01.2014 року у справі №826/16204/13-а, залишеною без змін Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2014р. позов Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві до ДП «Завод «Арсенал» про стягнення коштів за податковим боргом з рахунків відповідача в частині стягнення задоволено повністю.

Відповідно підставі п.1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

При цьому, згідно пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), податковим зобов'язанням в розумінні ПК України визначається сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

У відповідності до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу "грошове зобов'язання платника податків" - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п. 57.1 ст. 57 ПК України).

В силу пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання набуває статусу податкового боргу.

У разі невиконання платником податків грошового зобов'язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави (абзац другий підпункту 14.1.155 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Органами уповноваженими здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, згідно пункту 41.5 статті 41 Податкового кодексу України, є виключно органи державної податкової служби.

Підпунктом 20.1.28 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено, що органи державної податкової служби мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом.

Зокрема, підпунктом 20.1.18 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено право органів державної податкової служби звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктами 87.1 та 87.2 статті 87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Як слідує із матеріалів справи, позивачем з метою погашення заборгованості та виконання перед бюджетом вищезазначеної Постанови Окружного адміністративного суду м. Києва направлялись інкасові доручення (платіжні вимоги) до банківських установ для списання коштів в рахунок погашення податкового боргу:

- інкасове доручення № 33/26-55-25-01-34 від 22.10.14 Ф «ЦРУ» АТ «Б» «Фінанси та кредит» м. Київ. Банк, повідомив про відсутність коштів на рахунку підприємства-боржника;

- інкасове доручення № 34/26-55-25-01-34 від 21.03.14 Ф «ЦРУ» АТ «Б» «Фінанси та кредит» м. Київ. Банк повідомив про наявність попереднього арешту рахунку підприємства-боржника;

- інкасове доручення № 35/26-55-25-01-34 від 21.03.14 Ф «ЦРУ» АТ «Б» «Фінанси та кредит» м. Київ. Банк повідомив про наявність попереднього арешту рахунку підприємства -боржника;

- інкасове доручення № 36/26-55-25-01-34 від 21.03.14 Ф «ЦРУ» АТ «Б» «Фінанси та кредит» м. Київ. Банк повідомив про наявність попереднього арешту рахунку підприємства - боржника;

- інкасове доручення № 37/26-55-25-01-34 від 21.03.14 Ф «ЦРУ» АТ «Б» «Фінанси та кредит» м. Київ. Банк повідомив про наявність попереднього арешту рахунку підприємства-боржника;

- інкасове доручення №38/26-55-25-01-34 та №494/26-55-25-01-34 від 21.10.14 Чернігів. РУ ПАТ КБ «Приватник» м. Чернігів. Банк повідомив про часткову оплату в сумі 3 304,47 грн.

Згідно з картками особових рахунків у ДП «Завод «Арсенал» (п.н. 14310520), станом на 02.12.2014р. обліковується податковий борг перед бюджетом в сумі 8753 406, 43 грн., а саме: - з земельного податку з юридичних осіб у сумі 8 430 697,40 грн.; - по орендній платі з юридичних осіб у сумі 322 709,03 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що самостійно виділені платником активи внесено в податкову заставу, про що складено акт опису майна у податкову заставу № 10/26-55-25-01-17 від 21.11.2014р. та зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (витяги: № 30192523 від 28.11.2014р.; № 30189490 від 28.11.2014р.; № 30200047 від 28.11.2014р.; №30188682 від 28.11.2014р.; №301911, від 28.11.2014р.; №30186374 від 28.11.2014р.; № 30197942 від 28.11.2011р.; № 30191486 від 28.11.2014р.; №30196060 від 28.11.2014р.; № 30205235 від 28.11.2014р.; № 30201644 від 28.11.2014р.) згідно якого до податкової застави внесено основні засоби підприємства боржника.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п. 95.2. ст. 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків проводиться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п. 95.3 ст.95 ПК України контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Згідно із п.1 статті 136 КАС України, відповідач може визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву.

Відповідно до п. 3 зазначеної статті, судове рішення у зв'язку з відмовою від адміністративного позову, визнанням адміністративного позову чи примиренням сторін ухвалюється за правилами, встановленими статтями 112, 113 цього Кодексу.

Згідно із п. 3 ст. 112 КАС України, у разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси, а отже підлягає прийняттю, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Керуючись ст. ст. 69-71, 136, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Надати дозвіл на реалізацію майна Державного підприємства «Завод «Арсенал» (), яке перебуває у податковій заставі згідно акту опису майна 10/26-55-25-01-17 від 21.11.2014 року.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур