Справа № 589/6000/14-а
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 р.Справа № 589/6000/14-а

Головуючий 1 інстанції: Сінгур В.О.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Водолажська Н.С.,

Суддя Філатов Ю.М., Суддя Тацій Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України на постанову Недригайлівського районного суду Сумської області від 14.11.2013р. по справі № 582/842/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України

про скасування наказу, щодо накладення дисциплінарного стягнення, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Недригайлівського районного суду Сумської області з позовною заявою, в якій просив скасувати наказ Голови Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України № 97-с від 26.09.13 р. про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, як незаконний, необґрунтований та безпідставний.

Постановою Недригайлівського районного суду Сумської області від 14.11.13 р. по справі № 582/842/13-а позов був задоволений.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Недригайлівського районного суду Сумської області від 14.11.13 р. по справі № 582/842/13-а та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального законодавства з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.

Позивач надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду, дослідивши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції було встановлено, що гр. ОСОБА_2 працює на посаді заступника начальника Управління ветеринарної медицини в Недригайлівському районі Сумської області Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України з 08.01.13 р. згідно наказу голови Держветфітослужби № 3-к від 08.01.13 р.

Також в рішенні суду першої інстанції зазначено, що 28.03.13 р. була здійснена планова перевірка ветеринарного кіоску ФОП ОСОБА_3 в смт. Недригайлів на предмет дотримання ветеринарних вимог, а підставою її проведення був письмовий наказ начальника Управління ветмедицини в Недригайлівському районі Панченка В.І. № 85 від 27.12.12 р. та затверджені начальником ГУВМ в Сумській області річний і квартальний плани перевірок, де чітко вказано предмет перевірки, період її проведення, суб'єкт, що перевіряється, та його адреса.

За результатами перевірки ветеринарного кіоску, належного ФОП ОСОБА_3, були виявлені грубі порушення ветеринарних вимог під час обігу вакцин на предмет ризику їх фальсифікації, оскільки на ці препарати не було в наявності документів, про що складений протокол про адміністративне правопорушення та виданий припис на його усунення.

Крім того, суд першої інстанції у своєму рішенні вказав, що 12.04.13 р. та 16.04.13 р. інспекторами ветмедицини проведені позапланові перевірки стану усунення виявлених плановою перевіркою порушень, а 14.05.13 р. комісією Головного управління ветеринарної медицини в Сумській області була проведена позапланова перевірка Управління ветеринарної медицини в Недригайлівському районі та Недригайлівської районної державної лікарні ветеринарної медицини. На підставі проведеної перевірки 14.05.13 р. був складений акт про виявлені недоліки та порушення у діяльності Управління ветеринарної медицини в Недригайлівському районі та Недригайлівської районної державної лікарні ветеринарної медицини.

У зв'язку з цим Головою Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України Гожеєвим В.М. був винесений наказ № 97-с від 26.09.13 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким оголошена догана ОСОБА_1

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що в даному випадку були порушенні строки накладення дисциплінарного стягнення, передбачені ст. 148 КЗпП України, а даний наказ є таким, що не відповідає Закону та підлягає скасуванню.

В доводах апеляційної скарги відповідач по справі, посилаючись на помилковість висновку суду першої інстанції щодо порушення строків накладення дисциплінарного стягнення, передбачених ст. 148 КЗпП України, посилається на те, що 06.08.13 р. Головне управління ветеринарної медицини в Сумській області отримало подання Сумської міжрайонної прокуратури з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері «Про усунення порушень вимог законів України «Про ветеринарну медицину», «Про особливості здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», «Про засади запобігання та протидії корупції» з вимогою в установленому законодавством порядку вирішити питання про притягнення винних осіб Управління ветеринарної медицини в Недригайлівському, Білопільському та Середино-Будському районах до дисциплінарної відповідальності, а Головним управлінням ветеринарної медицини в Сумській області було направлене подання № 05.02-03/1966 від 22.08.13 р. про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника Управління ветеринарної медицини в Недригайлівському районі ОСОБА_1. Наведені обставини, на думку апелянта, свідчать про те, що Державною ветеринарною та фітосанітарною службою України винесений наказ № 97-с від 26.09.13 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1» без порушення ст. 148 КЗпП України. Також відповідач по справі послався на те, що наказом Головного управління ветеринарної медицини в Сумській області № 58 від 29.07.13 р. ОСОБА_1 надана щорічна основна відпустка тривалістю 30 календарних днів з 05.08.13 р. по 04.09.13 р. включно.

Відповідно ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Положеннями ст. 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Колегія суддів зазначає, що підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення трудової дисципліни. При цьому, Закон не вимагає, щоб таке порушення обов'язково призводило до будь-яких шкідливих наслідків, оскільки для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності досить, щоб був зафіксований сам факт порушення, а наслідки порушення враховуються при визначенні тяжкості дисциплінарного проступку та виборі дисциплінарного стягнення.

Судом першої інстанції правомірно встановлено, що 28.03.13 р. була здійснена планова перевірка ветеринарного кіоску ФОП ОСОБА_3 в смт. Недригайлів на предмет дотримання ветеринарних вимог, а підставою її проведення був письмовий наказ начальника Управління ветмедицини в Недригайлівському районі Панченка В.І. № 85 від 27.12.12 р. та затверджені начальником ГУВМ в Сумській області річний і квартальний плани перевірок, де чітко вказано предмет перевірки, період її проведення, суб'єкт що перевіряється та його адреса. За результатами перевірки ветеринарного кіоску належного ФОП ОСОБА_3 були виявлені грубі порушення ветеринарних вимог під час обігу вакцин саме на предмет ризику їх фальсифікації, оскільки на ці препарати не було в наявності документів, про що складений протокол про адміністративне правопорушення та виданий припис на його усунення. Крім того, суд першої інстанції у своєму рішенні вказав, що 12.04.13 р. та 16.04.13 р. інспекторами ветмедицини проведені позапланові перевірки стану усунення виявлених плановою перевіркою порушень, а 14.05.13 р. комісією головного управління ветеринарної медицини в Сумській області було проведено позапланову перевірку Управління ветеринарної медицини в Недригайлівському районі та Недригайлівської районної державної лікарні ветеринарної медицини.

Необхідно зазначити, що основні обов'язки державного службовця передбачені ст. 10 Закону України «Про державну службу України»: додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; недопущення порушень прав і свобод людини та громадянина; безпосереднє виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома під час виконання обов'язків державної служби, а також іншої інформації, яка згідно з законодавством не підлягає розголошенню; постійне вдосконалення організації своєї роботи і підвищення професійної кваліфікації; сумлінне виконання своїх службових обов'язків, ініціатива і творчість в роботі. Відповідно ст. 5 зазначеного Закону державний службовець повинен: сумлінно виконувати свої службові обов'язки; шанобливо ставитися до громадян, керівників і співробітників, дотримуватися високої культури спілкування; не допускати дій і вчинків, які можуть зашкодити інтересам державної служби чи негативно вплинути на репутацію державного службовця.

Положеннями ст. 14 Закону України «Про державну службу», яка визначає особливості дисциплінарної відповідальності державних службовців, дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

В п. 2.10 наказу Головного Управління Державної служби України № 214 від 04.08.10 р. «Про затвердження загальних правил поведінки державного службовця» вказано, що державний службовець зобов'язаний своєчасно і точно виконувати рішення органів Державної влади чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників.

Колегія суддів зазначає, що 14.05.13 р. комісією головного управління ветеринарної медицини в Сумській області під час проведення перевірки Управління ветеринарної медицини в Недригайлівському районі та Недригайлівської районної державної лікарні ветеринарної медицини, було виявлено не лише факт правопорушення, а і визначено самого працівника, ОСОБА_1, який на думку комісії грубо порушив обов'язки, передбачені Положенням «Про управління ветеринарної медицини в Недригайлівському районі», про що було зазначено в самому акті перевірки, що свідчить про те, що днем виявлення проступку є 14.05.13 р., тобто дата, коли комісією Головного управління ветеринарної медицини в Сумській області було проведено перевірку Управління ветеринарної медицини в Недригайлівському районі та Недригайлівської районної державної лікарні ветеринарної медицини.

Посилання апелянта на дотримання строку, встановленого ст. 148 КЗпП України, та на отримання 06.08.13 р. Головним управлінням ветеринарної медицини в Сумській області подання Сумської міжрайонної прокуратури з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері «Про усунення порушень вимог законів України» № 58-866 вих-13 від 24.07.13 р. є без підставним, оскільки положеннями вказаної норми права чітко визначений строк для застосування дисциплінарного стягнення, а саме: безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Також необхідно зазначити, що безпідставним є посилання відповідача на перебування ОСОБА_1 з 05.08.13 р. по 04.09.13 р. у відпустці, оскільки граничний місячний строк для притягнення до дисциплінарної відповідальності закінчився до початку щорічної основної відпустки ОСОБА_1

Наведені обставини стали підставою для висновку суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки доводи апеляційної скарги їх не спростували.

Зважаючи на те, що постанова Недригайлівського районного суду Сумської області від 14.11.13 р. по справі № 582/842/13-а прийнята з дотриманням вимог чинного законодавства, колегія суддів не виявила підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 160, 165, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 209, 254 КАС України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України на постанову Недригайлівського районного суду Сумської області від 14.11.13 р. по справі № 582/842/13-а - залишити без задоволення.

Постанову Недригайлівського районного суду Сумської області від 14.11.13 р. по справі № 582/842/13-а за позовом ОСОБА_1 до Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України про скасування наказу, щодо накладення дисциплінарного стягнення - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Водолажська Н.С.,

Суддя Філатов Ю.М., Суддя Бенедик А.П.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Шостці та Шосткинському районі Сумської області на постанову Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 08.12.2014р. по справі № 589/6000/14-а

за позовом ОСОБА_6

до Управління Пенсійного фонду України в м. Шостці та Шосткинському районі Сумської області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка, ОСОБА_6, звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з адміністративним позовом, в якому після уточнення позовних вимог просила: визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Шостці та Шосткинському районі Сумської області позивачу включити суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення в заробітну плату для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу»; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Шостці та Шосткинському районі Сумської області здійснити належним чином розрахунок раніше призначеної пенсії позивачу відповідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час призначення пенсії) з коригуванням та індексацією згідно з діючим законодавством України та розмірі відсотків від заробітку, який діяв по Закону України «Про державну службу» на момент призначення пенсії, включивши до складу заробітної плати для призначення пенсії суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та провести відповідні виплати з 12.06.14 р. відповідно до довідки № 54 від 23.10.14 р.

Постановою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 08.12.14 р. по справі № 589/6000/14-а позов був задоволений: визнані неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Шостка та Шосткинському районі щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_6 пенсії з урахуванням усіх видів оплати праці, на які нараховується збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, і включаючи суми матеріальної допомоги на оздоровлення, суми індексації заробітної плати, починаючи з 12.06.14 р.; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Шостка та Шосткинському районі здійснити перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_6, з урахуванням у складі заробітної плати сум матеріальної допомоги на оздоровлення, сум індексації заробітної плати, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 12.06.14 р.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 08.12.14 р. по справі № 589/6000/14-а та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Позивачка письмові заперечення на апеляційну скаргу не подала.

Сторони по справі в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причину неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 працювала на посаді спеціаліста по виплаті пенсій та допомог з 09.11.95 р., з 17.06.02 р. вона призначена на посаду головного спеціаліста відділу пенсійного забезпечення, а з 22.09.05 р. призначена на посаду заступника начальника відділу з виплати пенсій УПФ м. Шостка Сумської. З 03.08.10 р. ОСОБА_6 вийшла на пенсію державного службовця з вказаної посади, про що видано пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1, та їй призначена пенсія за віком відповідно Закону України «Про державну службу». Листом № 93/г-1 від 17.10.14 р. Управління ПФУ в м. Шостка та Шосткинському районі позивачці відмовлено у перерахунку її пенсії з врахуванням нової довідки для обчислення пенсії за нормами Закону України «Про державну службу» у зв'язку із відсутністю законних підстав.

Не погоджуючись з відмовою Управління ПФУ в м. Шостка та Шосткинському районі, позивачка звернулася до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку про їх правомірність та обґрунтованість.

Колегія суддів зазначає, що відповідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в т.ч. стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.11 р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.11 р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

В ст. 33 Закону України «Про державну службу» встановлено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до ст. 37-1 України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. В ст. 2 даного Закону визначена структура заробітної плати. Так, заробітна плата включає: основну заробітну плату, яка є винагородою за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців; додаткову заробітну плату, яка є винагородою за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій; інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

В ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовані види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Згідно ч. 1 ст. 66 даного Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

В ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, за змістом наведених норм слідує, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Зазначене узгоджується з практикою Верховного Суду України, викладеною у постанові від 04.03.14 р. у справі № 21-3а14.

Відповідно ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація входять до системи оплати праці державного службовця, а, отже, відповідачем безпідставно не включено для розрахунку пенсії позивачки матеріальну допомогу на оздоровлення та соціально-побутові потреби і індексацію з моменту її звернення із відповідною заявою про перерахунок пенсії та надання уточнюючих довідок.

Наведені вище обставини стали підставою для висновку суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Зважаючи на те, що постанова Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 08.12.14 р. по справі № 589/6000/14-а прийнята з дотриманням вимог чинного законодавства, колегія суддів не виявила підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 209, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Шостці та Шосткинському районі Сумської області на постанову Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 08.12.14 р. по справі № 589/6000/14-а - залишити без задоволення.

Постанову Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 08.12.14 р. по справі № 589/6000/14-а за позовом ОСОБА_6 до Управління Пенсійного фонду України в м. Шостці та Шосткинському районі Сумської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Водолажська Н.С.
Судді(підпис) (підпис) Філатов Ю.М. Бенедик А.П.