Справа № 808/116/15
Суддя: Дуляницька Світлана Мефодіївна
Дата ухвалення: 2015-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

13 січня 2015 рокуСправа № 808/116/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Дуляницької С.М., за участю секретаря судового засідання Ширшова А.А., розглянувши клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову у адміністративній справі за позовом

Арбітражного керуючого ОСОБА_1

до Головного управління юстиції у Миколаївській області, Міністерства юстиції України

про зобов'язання вчинити дії, визнання незаконними та скасування наказів, -

ВСТАНОВИВ:

Арбітражний керуючий ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління юстиції у Миколаївській області, Міністерства юстиції України, в якому позивач просить: зобов'язати Головне управління юстиції у Миколаївській області скласти новий Акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1, яким встановити відсутність порушень з боку арбітражного керуючого ОСОБА_1 під час виконання ним повноважень ліквідатора у справі про банкрутство Бердянського державного заводу скловолокна; визнати незаконним та скасувати Наказ Міністерства юстиції України про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження; визнати незаконним та скасувати Наказ Міністерства юстиції України № 2163/5 від 24.12.2014 в частині анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого арбітражному керуючому ОСОБА_1.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу в частині анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого арбітражному керуючому ОСОБА_1.

Клопотання вмотивовано очевидною небезпекою заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, оскільки відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Стаття 48 Конституції України гарантує, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Зупинення діяльності порушує вказані приписи Конституції, оскільки зупинення діяльності є по факту забороною на вільний вибір роду зайняття, на працю та реалізацію професійних навиків, оскільки з 2001 року діяльність арбітражного керуючого є єдиною професійною діяльністю, якою займається позивач, та єдиним способом набуття засобів для існування. На утриманні позивача знаходяться дружина та мати похилого віку, які не працюють і єдиним засобом існування цих осіб також є доходи, які отримує позивач від здійснення діяльності арбітражного керуючого. Небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача є очевидною та пов'язана з можливістю завдання шкоди іншим особам, які знаходяться на утриманні позивача, і самого позивача отримувати засоби для існування. У свою чергу зупинення діяльності арбітражного керуючого на цей час до вирішення питання по суті, без прийняття рішення щодо підтвердження наявності порушень, наносить шкоду саме гідності позивача та професійній репутації, оскільки є передчасним висновком щодо можливості для подальшої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 КАС України, клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши заявлене клопотання суд зазначає таке.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 113 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний припинити діяльність з дня внесення до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запису про припинення його повноважень. Рішення державного органу з питань банкрутства про позбавлення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) може бути оскаржено арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) до суду. Оскарження рішення не зупиняє його дію.

Поряд з обумовленим, пункт 3 ст.117 КАС України визначає, що подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб'єкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обов'язковою для виконання.

Згідно вимог ч. 1 ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Обов'язковою умовою для застосування судом заходів забезпечення адміністративного позову є: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; неможливості без вжиття таких заходів захистити ці права, свободи та інтереси; необхідності докладання значних зусиль та витрат для їх відновлення; очевидності ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Як зазначено вище, предметом оскарження є Наказ Міністерства юстиції України № 2163/5 від 24.12.2015 в частині анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого арбітражному керуючому ОСОБА_1.

Отже, в силу норм ст. 113, 114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" спірний наказ позбавляє позивача права здійснювати будь-які повноваження, визначені законодавством про банкрутство.

З матеріалів клопотання вбачається, що позивач є учасником у справах про банкрутство, а саме: справа № 19/125-21/143/06-25/84/09-21/24/09 про визнання банкрутом Бердянського державного заводу скловолокна, в якій ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1; справа № 908/3667/13 про порушення провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Азовські мастила і оливи", в якій розпорядником майна призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1. А відтак, є необхідність здійснення арбітражним керуючим дій, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

З огляду на викладене, дія оскаржуваного наказу в частині анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1, унеможливлює виконання позивачем обов'язків у вказаних справах через прийняття відповідних рішень господарськими судами про його заміну на інших осіб, отже відновлення таких прав позивача на здійснення діяльності в межах тих ліквідаційних процедур та справ про банкрутство, в яких він приймає участь, буде неможливим.

Крім того, приймаються до уваги покликання позивача на порушення його прав, закріплених Конституцією України.

Оскільки правомірність винесення відповідачем оскаржуваного наказу в частині, що стосується позивача, підлягає дослідженню лише під час судового розгляду справи, проте оскаржуваний наказ позбавляє позивача права здійснювати будь-які повноваження, визначені законодавством про банкрутство у вказаних вище справах, отже існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача та для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а відтак суд дійшов висновку щодо доцільності задоволення клопотання про вжиття заходів забезпечення позову та зупинення дії оскаржуваного наказу в частині, що стосується позивача.

Суд вважає, що в даному випадку невжиття заходів забезпечення адміністративного позову щодо зупинення дії оскаржуваного пункту наказу може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача та інших осіб та ускладнить їх відновлення, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Заходи забезпечення адміністративного позову відповідають предмету адміністративного позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Частиною п'ятою статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що виконання ухвал з питань забезпечення адміністративного позову здійснюється негайно.

Керуючись положеннями ст.ст. 117, 118, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

2. Зупинити дію пункту 3 наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2014 № 2163/5 про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 139 від 12.02.2013, видане ОСОБА_2.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя С.М.Дуляницька