Справа № 2а/2218/3774/11
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а/2218/3774/11
Головуючий у 1-й інстанції: Порозова І. Ю.
Суддя-доповідач: Сушко О.О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Сушко О.О.

судді: Залімський І. Г. Смілянець Е. С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 березня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення і охорони здоров'я Хмельницької міської ради про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2011 року позивач звернулась до управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради Хмельницької області з позовом про визнання дій відповідача протиправними; зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі чинного на день виплати прожиткового мінімуму для дітей до 6 років за період з27.09.2008 року по 01.12. 2010 року з урахуванням виплачених коштів.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 березня 2011 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, як таку, що винесена з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права, прийнявши нову постанову, якою позов задоволити повністю.

Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження.

Вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні у ній докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач має на утриманні неповнолітню доньку, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 21 жовтня 2008 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" встановлено, що громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Згідно статті 5 цього Закону всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновителів, опікуна, піклувальника).

Статтею 3 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" передбачено, що право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за цим Законом має особа (один з батьків дитини, усиновитель, опікун, баба, дід або інший родич), яка фактично здійснює догляд за дитиною.

Внесені зміни до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", яка викладена у наступній редакції: допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень. Зазначені зміни неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп./2008 не визнавались.

Відповідно до статті 45 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 22 Порядку призначення та виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751, встановлено, що відповідно до статті 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2010 року -100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше як 130 гривень.

Норми статті 45 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" неконституційними не визнавались, у зв'язку з чим, колегія суддів прийшла до висновку, що дії Відповідача в період, за який просить перерахувати розмір допомоги позивач, по теперішній час є правомірними та виплати позивачу допомоги до догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку здійснені у порядку та розмірі, визначеному діючим, на момент виплати, законодавством України.

Проте, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає за необхідне вказати на те, що суд першої інстанції, дійшовши невірного висновкущодо відмови у задоволенні позову повністю, період часу за який порушене право позивача підлягає відновленню за період з 14.08.2010 року по по день припинення такого права у позивача..

Враховуючи строки звернення до суду, визначені ч. 1, 2 ст. 99 КАС України, право позивача на отримання допомоги за період з 14.08.2010 року, оскільки позов подано до суду 14.02.2011року.

В силу пункту 3 частини 1 статті 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи викладене, беручи до уваги положення ст. 195 КАС України, яким суду апеляційної інстанції надано право перегляду рішень суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 березня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення і охорони здоров'я Хмельницької міської ради про стягнення заборгованості, - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення і охорони здоров'я Хмельницької міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_2 невиплачену щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі, не меншому від прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до шести років, у відповідності до ст. 43 "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" - з 14.08.2010 року по день припинення права на таку допомогу.

В решті позовні вимоги залишити без розгляду.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г.

Смілянець Е. С.