Справа № 328/3868/14-а (2-а/328/96/14)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 січня 2015 рокусправа № 328/3868/14-а (2-а/328/96/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Токмацького районного суду Запорізької області від 24 листопада 2014 року по справі №328/3868/14-а (провадження 2-а/328/96/14) за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Токмацької міської ради про визнання неправомірною відмову у виплаті суми щорічної допомоги на оздоровлення та стягнення недоотриманої щорічної допомоги на оздоровлення,-

ВСТАНОВИВ:

05.11.2014р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати неправомірною відмову Управління соціального захисту населення Токмацької міської ради у виплаті позивачу недоотриманої суми щорічної допомоги на оздоровлення; стягнути з управління соціального захисту населення Токмацької міської ради на користь позивача недоотриману щорічну допомогу на оздоровлення за 2014 рік у сумі 6098,10 грн. В обґрунтуванні заявлених вимог позивач посилався на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є інвалідом ІІ групи захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Відповідач відмовився сплатити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення, у розмірах, які визначено ст..48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пославшись на те, що розмір такої допомоги визначається Постановою КМУ. Позивач зазначав, що така відмова є неправомірною, оскільки розмір компенсації визначено Законом і не може змінюватися підзаконними нормативно-правовими актами.

Постановою Токмацького районного суду Запорізької області від 24 листопада 2014 року у задоволені позову відмовлено. Постанова суду мотивована тим, що на час звернення позивача з заявою до УПФУ про виплату щорічної допомоги у відповідності до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 31 липня 2014 року № 1622-VII, який набув чинності 3 серпня 2014 року, було змінено розмір щорічної допомоги, яка виплачується у відповідності до ст..48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». З цих підстав, суд вказав на відсутність правових підстав для виплати позивачу щорічної допомоги на оздоровлення у розмірах, на яких наполягав позивач.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про те, що Законом України про Державний бюджет можливо внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в частині встановленого розміру щорічної допомоги на оздоровлення. Позивач вказує на те, що такі висновки суду не узгоджуються з приписами Конституції України, якими забороняється обмеження прав людини при ухвалені нових законів та суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка існує з приводу розгляду справ щодо соціальних виплат.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, інвалідом 2-ої групи, та користується пільгами, встановленими ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

23.10.2014р. позивач звернувся до управління соціального захисту з заявою про перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення у розмірах, передбачених ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом №3401/05 від 24.10.2014р. управління соціального захисту населення Токмацької міської ради повідомило позивача, що щорічна допомога на оздоровлення за 2014 рік нарахована в розмірі 120,00грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005р. №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу застосування норм законодавства, які регулюють порядок та розміри виплат щорічної допомоги на оздоровлення учасникам ліквідації аварії на ЧАЕС.

Так, позивач, вказуючи на неправомірність дій відповідача, посилається на те, що розмір сум, які підлягають до сплати, повинні розраховуватися у відповідності до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідач, зокрема, вказує на те, що допомога на оздоровлення виплачена позивачу у розмірі, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року №562, що відповідає чинному законодавству, і тому підстав для її виплати в більшому розмірі немає.

За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, інвалідам І групи, виплачується у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Така редакція статті існувала після визнання неконституційними Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 змін, внесених підпунктом 11 пункту 28 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 р. N 107-VI.

Разом з тим, Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 31 липня 2014 року № 1622-VII, який набув чинності 3 серпня 2014 року доповнено Прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 16 січня 2014 року № 719-VII пунктом 6-7, за яким було установлено, що норми і положення, зокрема, статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2014 рік.

З аналізу вказаних норм вбачається, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян з 03.08.2014 року делеговано Кабінету Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено розмір щорічної допомоги на оздоровлення: інвалідам I і II групи - 120 гривень.

Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 31 липня 2014 року № 1622-VII неконституційним не визнавався, положення постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року №562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є також чинними.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції, що при нарахуванні та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення у 2014 році відповідач правомірно керувався Постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою встановлений розмір допомоги на оздоровлення.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно встановив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, прийняв вірне рішення по суті позовних вимог, у зв'язку з чим підстави для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Токмацького районного суду Запорізької області від 24 листопада 2014 року по справі № 328/3868/14-а (провадження 2-а/328/96/14) - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

(Повний текст ухвали виготовлено 29.01.2015р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк