Справа № 2а-2670/12/0970
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2015-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2015р. Справа № 9104/175094/12

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Хобор Р.Б.,

судді Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові

апеляційну скаргу Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції, м.Коломия Івано-Франківської області

на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.09.2012р. у справі №2а-2670/12/0970

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Коломия Івано-Франківської області

до Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції, м.Коломия Івано-Франківської області

про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

29.08.2012р. позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, № від 17.04.2012р.

Позовні вимоги мотивовано тим, що працівниками Коломийської ОДПІ проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за період з 01.01.2008р. по 31.12.2010р. з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині прядення операцій із закупівлі сільськогосподарської продукції у неплатників податку на додану вартість - фізичних осіб, та дотримання вимог іншого законодавства. Позивач вважає податкові повідомлення-рішення №, № від 17.04.2012р. прийняті на підставі акта перевірки №168/172/НОМЕР_1 від 30.03.2012р. протиправними та посилається на факт наявності довідок форми 3ДФ сільських рад, які дають право виробникам сільськогосподарської продукції здійснювати реалізацію даної продукції, а також свідків-осіб, у яких позивач здійснювала закупівлю сільськогосподарської продукції.

За наслідками розгляду справи Івано-Франківський окружний адміністративний суд прийшов до висновку про те, що податкове повідомлення-рішення Коломийської ОДПІ № від 17.04.2011р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок з доходів фізичних осіб в сумі 7703,75грн., з яких за основним платежем - 6163,00грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 1540,75грн., - є протиправним та підлягає скасуванню. Крім цього, з оскаржуваної постанови вбачається, що позивачем не було допущено порушення вимог ст.3, п.4.1 ст.4, п.п.7.3.1 та 7.3.5 п.7.3 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", що свідчить про відсутність підстав для донарахування позивачу податку на додану вартість в сумі 8100,00грн., в тому числі, за основним платежем - 6480,00грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 1620,00грн.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, апелянт (відповідач у справі): Коломийська об'єднана державна податкова інспекція оскаржив її в апеляційному порядку. У своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, невірно потрактовано норми матеріального права, тому оскаржувана постанова повинна підлягати скасуванню в апеляційному порядку. Апелянт посилається на те, що всупереч наказу ДПА України від 21.12.2010р. №975, сільські ради, зазначені в акті перевірки, інформації про довідки форми 3ДФ, які видавали громадянам-власникам с/г продукції до Коломийської ОДПІ не представили. Крім цього, апелянт вважає, що підприємець ОСОБА_1 фактично придбавала сільськогосподарську продукцію та продукти її переробки не у громадян-фізичних осіб, зазначених нею у Податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1 ДФ), поданих до Коломийської ОДПІ, а у невідомих сторонніх суб'єктів, тому операції з продажу зазначеної продукції підлягають обкладенню податком на додану вартість на загальних підставах.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, керуючись вимогами ст.197 КАС України, вважає можливим розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегією суддів встановлено наступне:

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що 27.03.2012р. по 29.03.2012р. працівниками Коломийської ОДПІ проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за період з 01.01.2008р. по 31.12.2010р. з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині проведення операцій із закупівлі сільськогосподарської продукції у неплатників податку на додану вартість - фізичних осіб та дотримання вимог іншого законодавства.

За результатами проведеної перевірки 30.03.2012р. складено акт перевірки №168/172/НОМЕР_1, яким встановлено порушення позивачем:

- п.п.8.1.1, п.п.8.1.2 п.8.1 ст.8 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", внаслідок чого не було проведено нарахування, утримання та перерахування податку з доходів фізичних осіб в сумі 32281грн., а саме: 3 квартал 2008р. - 17008,00грн.; 4 квартал 2008р. - 9110,00грн.; 1 квартал 2009р. - 6163,00грн.;

- ст.3, п.4.1 ст.4, п.п.7.3.1 та 7.3.5 п.7.3 ст.8 Закону України "Про податок на додану вартість", із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податкове зобов'язання з податку на додану вартість на суму 6806,00грн., а саме: за вересень 2008р. - 20629,00грн.; за грудень 2008 р. - 29697,00грн.; за березень 2009р. - 6408,00грн.

На підставі вказаного акту перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення від 17.04.2012р. №, яким ОСОБА_1, було збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у сумі 8100,00грн., з яких за основним платежем 6480,00грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 1620,00грн.; № від 17.04.2011р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем з податок з доходів фізичних осіб в сумі 7703,75грн., з яких за основним платежем - 6163,00грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 1540,75грн.

Відносно податкового повідомлення-рішення № від 17.04.2012р. судом першої інстанції було встановлено те, що ОСОБА_3, який являється чоловіком позивача, під час закупівлі сільськогосподарської продукції в населення не діяв від власного імені, не здійснював виробникам сільськогосподарської продукції виплат за рахунок власних коштів, а діяв на виконання договірних зобов'язань на підставі договорів доручення від імені, за рахунок та в інтересах довірителя - ОСОБА_1

Крім цього, судом першої інстанції в судовому засіданні було досліджено копії актів закупки за 2009р. сільськогосподарської продукції (картоплі, капусти, моркви, цибулі, буряка столового, часинку) у виробників вказаної продукції, що підписані підприємцем ОСОБА_1 та здатчиком сільськогосподарської продукції, а також скріплені печаткою підприємця ОСОБА_1

До актів закупки долучені позивачем довідки форми №3-ДФ, що підтверджують право фізичної особи - здавача продукції на отримання доходу від податкового агента без утримання податку.

Як вбачається з листа Підгайчиківської сільської ради від 03.04.2012р. №21/02-06/08, ОСОБА_4 видавалась довідка форми 3-ДФ для реалізації картоплі за №12 від 04.10.2007р.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили суду, що дійсно здавали сільськогосподарську продукцію заготовлювачу продукції, чоловіку позивача ОСОБА_3 та надавали довідки форми 3-ДФ. На запитання суду щодо розбіжностей у поясненнях, наданих даними особами податковим перевіряючим та показами в судовому засіданні, пояснили, що були переляканими та не розуміли, про що їх питають податкові перевіряючі.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивач під час заготівлі сільськогосподарської продукції у перевіреному періоді діяла на підставі договорів доручення, продукцію у виробників сільськогосподарської продукції закупляла за власні кошти через повірених осіб (чоловіка), довідки форми №3-ДФ з актами закупки заготівельником ОСОБА_3 передавались позивачу. Первинні документи, на відсутність яких посилається податковий орган в обґрунтування правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, правомірно обліковуються позивачем як податковим агентом, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку. Законодавство не покладає обов'язку на повіреного зберігати первинні документи по взаємовідносинах довірителя (податкового агента) з третіми особами.

Колегія суддів звертає увагу на те, що висновок суду першої інстанції про те, що податкове повідомлення-рішення Коломийської ОДПІ № від 17.04.2011р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок з доходів фізичних осіб в сумі 7703,75грн., з яких за основним платежем - 6163,00грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 1540,75грн. є протиправним та підлягає скасуванню, грунтується на нормах чинного законодавства, зокрема:

Статтею 9 Закону України "Про систему оподаткування" передбачено, що платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані: вести бухгалтерський облік, складати звітність про фінансово-господарську діяльність і забезпечувати її зберігання у терміни, встановлені законами, подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів), сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" доходи з джерелом їх походження з України, які підлягають кінцевому оподаткуванню при їх виплаті, є об'єктом оподаткування резидента.

Статтею 4 п.4.1 цього Закону визначено, що загальний річний оподатковуваний дохід складається з суми загальних місячних оподатковуваних доходів звітного року, а також іноземних доходів, одержаних протягом такого звітного року.

Відповідно до п.п.4.3.36 п.4.3 ст.4 цього Закону до складу загального місячного або річного оподатковуваного доходу платника податку не включаються доходи від відчуження безпосередньо власником сільськогосподарської продукції (включаючи продукцію первинної переробки), вирощеної (виробленої) ним на земельних ділянках, наданих для: ведення особистого селянського господарства, якщо їх розмір не було збільшено в результаті отриманої в натурі (на місцевості) земельної частки (паю); будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибних ділянках), ведення садівництва та індивідуального дачного будівництва.

Отримувач таких доходів подає податковому агенту довідку про своє право на отримання доходу у джерела його виплати без утримання податку.

Підпунктом 8.1.1 та 8.1.2 статті 8 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" встановлено, що податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах статті 7 цього Закону. Податок підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом.

Керуючись вимогами пп."а" п.19.2 ст.19 цього Закону, податкові агенти зобов'язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, який виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати та за її рахунок.

Відповідно до вимог пп."а" пп.20.3.1, пп.20.3.2 п.20.3 ст.20 вищезгаданого Закону, особою, відповідальною за погашення суми податкового зобов'язання або податкового боргу з цього податку, є податковий агент. У разі, коли податковий агент до або під час виплати доходу на користь платника податку не здійснює нарахування, утримання або сплату (перерахування) цього податку, відповідальність за погашення суми податкового зобов'язання або податкового боргу, що виникає внаслідок таких дій, покладається на такого податкового агента. При цьому, платник податку - отримувач таких доходів звільняється від обов'язків погашення такої суми податкових зобов'язань або податкового боргу.

Відносно податкового повідомлення рішення від 17.04.2012 року № , судом першої інстанції було встановлено, що згідно із наявними у матеріалах даної адміністративної справи письмовими доказами, а саме, поясненнями здавачів сільськогосподарської продукції, довідками форми 3-ДФ та актами закупки на ім'я ОСОБА_7, (а.с.74, 75, 84), ОСОБА_8 (а.с.78, 79), ОСОБА_5 (а.с.76, 77, 80, 81, 82, 90), ОСОБА_4 (а.с.70, 71), ОСОБА_9 (а.с.72, 73, 83), ОСОБА_10 (а.с.91), ОСОБА_11 (а.с.85, 92, 93), ОСОБА_12 (а.с.65, 66, 67, 86, 89) та ОСОБА_13 (а.с.65, 68, 69, 87, 88).

Спільним для пояснень вищеперелічених осіб є той факт, що всі вони здавали сільськогосподарську продукцію ОСОБА_3 - чоловіку позивача, та отримували від нього грошові кошти. Вказані особи зазначають, що під час задачі продукції вони надавали ОСОБА_3 довідки форми 3-ДФ, видані відповідними сільськими радами.

Крім того, у судовому засіданні також було підтверджено факт реалізації сільськогосподарської продукції з наданням довідки форми 3ДФ ОСОБА_3, який здійснював заготівлю продукції за дорученням та з кошти підприємця ОСОБА_1 поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_15

З огляду на це, судом першої інстанції правомірно визнано безпідставним висновок відповідача про те, що підприємець ОСОБА_1 фактично придбавала сільськогосподарську продукцію та продукти її переробки не у громадян - фізичних осіб, зазначених нею у Податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1 ДФ), поданих до Коломийської ОДПІ, а у невідомих сторонніх суб'єктів.

Зокрема, висновки органу державної податкової служби про порушення вимог податкового законодавства не можуть обгрунтовуватися матеріалами відділу податкової міліції та поясненнями громадян, які надали нові пояснення, що спростовують повністю пояснення надані податковим перевіряючим. Належними доказами є первинні документи податкового та бухгалтерського обліку, а також висновки інших контролюючих органів, а не матеріали відділу податкової міліції та письмові пояснення громадян.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.9 КАС України передбачено, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що податкове повідомлення-рішення Коломийської ОДПІ № від 17.04.2011р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок з доходів фізичних осіб в сумі 7703,75грн. є протиправним та підлягає до скасування, так само як податкове повідомлення-рішення Коломийської ОДПІ №, яким донараховано позивачу податок на додану вартість в сумі 8100,00грн.

Відповідно до вимог ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та постановив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись вимогами ст.ст.160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції, м.Коломия Івано-Франківської області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.09.2012р. у справі №2а-2670/12/0970 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Коломия Івано-Франківської області до Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції, м.Коломия Івано-Франківської області про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень, - залишити без задоволення.

2. Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.09.2012р. у справі №2а-2670/12/0970, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя Р.Б. Хобор

Суддя В.П. Сапіга