Справа № 826/14984/14
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

22 січня 2015 року м. Київ

колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Горбань Н.І., Межевича М.В.

за участю секретаря Скалецької І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАСТБУД" до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві про визнання незаконною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРАСТБУД", звернулося до суду з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві про визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу від 16.07.2013 року № 288/13/1 у розмірі 424390,00 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 листопада 2014 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову від 16.07.2013 року № 288/13/1, прийняту Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві.

Не погоджуючись з прийнятою постановою представник Державної архітектурно-будівельної інспекції України подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві проведено позапланову перевірку позивача за результатами якої складено перевірки від 11.07.2013 р. та протокол про правопорушення від 11.07.2014 р.

В акті та протоколі зазначено, що їх копії отримані працівником АПТ «Трест Київмісьбуд-3», тобто особою, яка не є працівником позивача, на чому наголошувалось і представником позивача у судовому засіданні.

В матеріалах справи відсутні докази передачі позивачу вказаних документів. Із вказаних документів при цьому не вбачається присутність під час проведення перевірки представників позивача.

У той же час, 16.07.2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві прийнято постанову № 288/13/1 про накладення на ТОВ «Трастбуд» штрафу у розмірі 424 390 грн. за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Зазначено у вказаному рішенні, що розглянувши матеріали справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності: Акт перевірки від 11.07.2013 р., протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, припис від 11.07.2013 р., установив, що товариством на перетині вул. Юрія Шумського та вул. Березняківської у Дніпровському районі м. Києва виконано будівельні роботи з реконструкції технічних поверхів у житловому будинку (секція А, секція Б), який був прийнятий в експлуатацію відповідним сертифікатом КВ № 1 від 22.06.2012 р., що підтверджує готовність об'єкта до експлуатації. Вказується про порушення з боку позивача ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Суть порушення - роботи виконані без дозвільних документів, які надають право на виконання таких робіт.

У постанові зазначено, що вона надіслана поштою, доказів чого, однак, суд першої інстанції правомірно зазначає, що під час розгляду справи доказів цих обставин суду не надано.

Також, в листі Інспекції від 24.09.2014 р. № 7126-13/2409/05 на адресу позивача зазначається, що відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМ України від 23.05.2011 р. № 553, на підставі листа громадської організації «Ліга благоустрою киян», Інспекцією у період з 10.07.2013 р. по 11.07.2013 р. проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на вищевказаному об'єкті.

Перевіркою з виїздом на місце, як зазначено у листі, встановлено, що на будівельному майданчику розташовані дві вищевказані секції будинку. Секція «В» незакінчений об'єкт будівництва. Також встановлено, що проводяться роботи з влаштування вертикальних елементів 26 поверху. Під час огляду будинків (секція А, секція Б), які були прийняті в експлуатацію, встановлено, що проведена реконструкція технічних поверхів (26, 27) без документів, які надають право на виконання будівельних робіт, чим, на думку Інспекції, було порушено ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Об'єкт, як зазначено у листі, відноситься до 4 категорії складності.

У листі Інспекції також пояснюється, що штраф накладений на підставі матеріалів, складених під час здійснення перевірки за вчинення правопорушення, передбаченого абз. 2 п. 5 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Не погоджуючись з вказаною постанову, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги прийшов до висновку, що перевірка проведена з порушенням законодавства, у зв'язку з чим акт та протокол є доказами здобутими з порушенням вимог законодавства, а відтак, відповідно до ч. 3 ст. 70 КАС України не можуть братися судом до уваги на підтвердження правомірності оскаржуваного рішення, тобто бути доказом вчинення правопорушення, за яке накладені санкції, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновком першої інстанції та зазначає наступне.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень суд перевіряє чи вчинені вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією і законами України.

Так, відповідно до ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок № 553), який діє з 02.06.2011 року та який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами (далі - інспекції).

Згідно з п. 3 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами інспекцій відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок (п. 5).

Пунктом 7 Порядку № 553 передбачено, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції.

Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа інспекції зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

За результатами перевірки суб'єкта господарювання, який провадить господарську діяльність, пов'язану з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності, складається відповідний акт у двох примірниках (п. 8 Порядку № 553).

Відповідно до п.9 Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Відповідно до п. 12. Положення № 553 посадові особи інспекції під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язані, крім іншого, ознайомлювати суб'єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством.

Суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, згідно з п. 13 Порядку № 533 має право: вимагати від посадових осіб інспекції дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб інспекції службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним інспекцією; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного інспекцією за результатами перевірки.

Також суд першої інстанції правомірно зазначає, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком (п. 16 Порядку № 553).

Пунктом 17 цього ж Порядку встановлено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).

Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в інспекції (п. 18). Наведене згідно з п. 19 стосується і порядку складання та направлення припису.

У свою чергу, відповідно до п. 22 Порядку № 553 постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб'єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб'єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в інспекції, яка наклала штраф.

Відповідно до п. 4 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою КМ України від 6 квітня 1995 р. № 244 (із змінами; далі - Порядок № 244 в редакції на час прийняття спірної постанови) підставою для розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності є відповідний протокол, складений посадовою особою інспекції за результатами перевірки.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку, представником Інспекції не надано доказів на підтвердження пред'явлення позивачу (його уповноваженим особам) направлення на проведення позапланової перевірки, а також не доведено пред'явлення позивачу (його представникам) службового посвідчення посадових осіб Інспекції, вчинення дій щодо чого є передумовою проведення перевірки.

Під час розгляду справи як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції, не надано доказів забезпечення прав позивача щодо його участі у проведенні перевірки, ознайомлення з результатами перевірки, надання позивачу можливості надання заперечень та пояснень щодо висновків, викладених в акті перевірки, у протоколі.

Під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій відповідачем також не доведено забезпечення позивачу права бути присутнім під час розгляду його справи, надавати заперечення та пояснення, право на що випливає з положень п. 9 ч. 3 ст. 2 КАС України. Ненадання такої можливості у свою чергу вказує на прийняття спірного рішення без врахування всіх обставин, які мали значення для прийняття рішення.

Більш того, Інспекцією не надано жодних доказів вручення/надіслання позивачу акту, протоколу та постанови, надіслання якої рекомендованою поштою протягом трьох днів з дати прийняття передбачено п. 22 Порядку № 553, чим по суті було обмежено його право на оскарження спірного рішення.

При цьому, суд першої інстанції правомірно зазначає, що в матеріалах справи відсутній акт відмови позивача у допуску посадових осіб інспекції до проведення перевірки, як і акт відмови позивача від підписання акту перевірки.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що перевірка проведена та акт, протокол складені з порушенням законодавства, у зв'язку з чим акт та протокол є доказами здобутими з порушенням вимог законодавства, а відтак, відповідно до ч. 3 ст. 70 КАС України не можуть братися судом до уваги на підтвердження правомірності оскаржуваного рішення, тобто бути доказом вчинення правопорушення, за яке накладені санкції.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що позивачем в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції надано Сертифікат серії КВ №1 від 22.06.2012 року, з якого вбачається, що Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві засвідчує відповідності закінченого будівництвом об'єкта за адресою вул. Юрія Шумського, 1 у м. Києві проектній документації та підтверджує його готовність до експлуатації.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем при введенні об'єкта в експлуатацію було вже перевірено додержання позивачем вимог чинного законодавства, порушень не встановлено та видано вищезазначений сертифікат.

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведена правомірність та обґрунтованість прийнятої ним оскаржуваної постанови з урахуванням вимог встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому оскаржувана постанова є неправомірною, та підлягає скасуванню.

Згідно із частиною другою ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, вимоги якої Відповідачем не виконано.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню

При цьому апеляційні скарги не містять посилання на обставини, передбачені статтями 202 - 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження.

Вказані в апеляційних скаргах процесуальні порушення не призвели до неправильного вирішення справи і не є підставою для скасування судового рішення.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційні скарги залишаються без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 200, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів із дня складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В.Земляна

Судді: Н.І. Горбань

М.В. Межевич

Повний текст виготовлено 27 січня 2015 року

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Горбань Н.І.