Справа № 208/7144/14-а
Суддя: Похваліта С. М.
Дата ухвалення: 2014-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

дело № 208/7144/14-а
производство № 2-а/208/188/14
ПОСТАНОВЛЕНИЕ
ИМЕНЕМ УКРАИНЫ

17.11.2014 г. г. Днепродзержинск
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі Головуючого судді Похвалітої С.М., при секретарі Шешуревої Я.І.,
- позивача ОСОБА_1 ,
- представника позивача Баранової Лідії Ярославівни,
розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська із позовом до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії ї.
Позивач просить суд визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області про відмову у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку до 47 років відповідно до ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області призначити йому пенсію зі зменшенням пенсійного віку на 13 років відповідно до ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 19 квітня 2014 року.
Представник відповідача Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області надав суду заперечення, у якому просив відмовити позивачу в задоволені позову.
В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, посилався на обставини викладені в позові та просив суд визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області про відмову у призначенні йому пенсії зі зменшенням пенсійного віку до 47 років відповідно до ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області призначити йому пенсію зі зменшенням пенсійного віку на 13 років відповідно до ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 19 квітня 2014 року.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги ОСОБА_1 , посилався на обставини викладені в позові та просив суд визнання протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області про відмову у призначенні позивачу пенсії зі зменшенням пенсійного віку до 47 років відповідно до ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», протиправним; зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію зі зменшенням пенсійного віку на 13 років відповідно до ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 19 квітня 2014 року.
В судове засідання представник відповідача не з`явився, надав суду заяву, в якому просить розглядати справу у їх відсутність.
В якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_2 підтвердив факт того, що він разом із позивачем знаходились на військовій служби з квітня 1986 року по травень 1987 року.
Суд, вислухавши позивача, представника позивача, свідка, вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.
Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя та здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
У відповідності до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 01 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, на 10 років.
Зі змісту ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» випливає, що пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, призначаються лише учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи.
Зазначеній категорії осіб, згідно зі ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за поданням районних державних адміністрацій Міністерством у справах захисту населення від наслідків аварії на ЧАЕС України, Радою Міністрів АРК, державними адміністраціями областей, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями видаються посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".
Такі посвідчення є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Аналізуючи наведені норми права, суд вважає, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.
Участь ОСОБА_1 у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС підтверджена наявною в матеріалах справи копією посвідчення серії № НОМЕР_3 , виданого 13.11.1992 року облдержадміністрацією, з якого вбачається, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії та має право на відповідні пільги.
В п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22- 1 (далі по тексту - Порядок № 22-1), встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 р. № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Так, зі змісту п. 7 вказаного Порядку № 22-1 випливає, що підставою для призначення пенсії, крім довідки про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 N 122, можуть бути інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Таким чином, призначаючи пенсію на пільгових умовах, необхідно врахувати її вид та особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.
Зокрема, особам, які проживали або працювали на територіях радіоактивного забруднення для підтвердження періоду роботи можна надавати документи, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 "Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Так, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС посвідчення видаються на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь в ліквідації аварії; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).
Таким чином, вищевказаними документами повністю підтверджено участь позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році протягом періоду, що є не меншим, ніж відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є достатнім для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 10 років.
Однак, зазначені документи не були враховані УПФУ в Заводському районі Дніпропетровської області при прийнятті спірного рішення про відмову у пільговому призначенні пенсії ОСОБА_1 .
За правилами частини 1 статті 101 Закону «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Це означає, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Заперечуючи проти позову, відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, правомірність своїх дій щодо відмови у призначенні позивачеві пенсії на пільгових умовах належним чином не довів.
Оскільки, вчиняючи оскаржувані дії, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 19, 22, 46, 64 Конституції України, ст.ст.9, 55, 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. ст. 2, 8, 9, 11, 71, 159-163, 186 КАС України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області про визнання рішенням протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити.
Визнати рішення Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії зі зменшенням пенсійного віку до 47 років відповідно до ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», протиправним.
Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію зі зменшенням пенсійного віку на 13 років відповідно до ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 19 квітня 2014 року.
Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровській апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Судья