Справа № 804/14745/14
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 січня 2015 рокусправа № 804/14745/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Лукманової О.М. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового засідання: Фірсіка Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу

Лівобережної об'єднаної Державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2014 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Алюр" до Лівобережної об'єднаної Державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Алюр" (далі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Лівобережної об'єднаної Державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - відповідач), просило визнати протиправними дії Лівобережної об'єднаної Державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області по розірванню в односторонньому порядку договору «Про визнання електронних документів» від 31.08.2012 року №Е02023/2012.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.11.2014 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, де просив скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким в задоволені адміністративного позову, яким ТОВ "Торговий дім "Алюр" відмовити в повному обсязі.

Сторони, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Алюр" з метою спрощення надання податкової звітності та реєстрації податкових накладних з використанням телекомунікаційних каналів зв'язку було підписано з відповідачем 16.06.2012 року Договір «Про визнання електронних документів»№Е01158/2012.

31.08.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено новий Договір «Про визнання електронних документів» від 31.08.2012 року №Е02023/2012 про визнання електронних документів, предметом якого є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), поданих Платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу (а.с.12-13).

01.07.2014 року листом №21302/10/04-64-18-01-06 Лівобережна об'єднана ДПІ м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області повідомило позивача про припинення в односторонньому порядку Договору «Про визнання електронних документів» №Е02023/2012 від 31.08.2012 року у зв'язку з ліквідацією Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби. (а.с.15).

Укладений між сторонами Договір «Про визнання електронних документів» від від 31.08.2012 року №Е02023/2012 виник у сфері оподаткування з приводу реалізації органом податкової служби своїх владних повноважень, тобто є адміністративним договором; водночас адміністративний договір заснований на загальних нормах зобов'язального права, що врегульовані Цивільним кодексом України.

Згідно статті 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Таким чином, адміністративний договір може бути розірвано або за згодою сторін, або за рішенням суду, або у випадках, встановлених у самому договорі.

Обставини справи свідчать, що договір про визнання електронних документів розірвано відповідачем в односторонньому порядку, відповідно, в даному випадку слід керуватись нормами договору про можливість його розірвання.

Так, відповідно до пункту 4 розділу 6 Договору «Про визнання електронних документів передбачено», орган державної податкової служби має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку не надання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником податків місця реєстрації.

Виходячи з умов договору про визнання електронних документів відповідач має право розірвати договір в односторонньому порядку виключно у двох випадках:

1) не надання позивачем нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих;

2) зміна позивачем місця реєстрації.

Разом з тим, необхідно звернути увагу, що відповідач не надав суду доказів, які б підтверджували, що ліквідація сторони є підставою для одностороннього розірвання договору передбаченого п.4 розділу 6 вищевказаного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин по справі та вимог законодавства, не довів правомірність своїх дій. Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а її доводи спростовуються вище наведеним.

Керуючись статтями ст.ст. 198 ч.1 п. 1, 200, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Лівобережної об'єднаної Державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2014 року - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: Т.С. Прокопчук