Справа № 212/2а-12749/11
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2015 року м. Київ К/800/15290/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів : Логвиненко А.О. (доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги Вінницької міської ради на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26.02.2013 р. у справі

за позовом Прокурора м. Вінниці

до відповідача Вінницької міської ради

з участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариство з обмеженої відповідальністю «Профдезінфекція»

про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

9.11.2011р. до суду з позовом про скасування п.6 додатку №3 до рішення Вінницької міської ради від 19.05.2011р. звернувся прокурор м. Вінниця. Свої вимоги позивач мотивував тим, що вказаним пунктом рішення відповідач уклав договір земельного сервітуту з товариством з обмеженої відповідальністю «Профдезінфекція» (далі Товариство). Вважаючи, що при прийнятті цього рішення міська рада діяла всупереч вимог чинного законодавства, прокурор просив скасувати його та розірвати договір, укладений з Товариством.

Постановою Вінницького міського суду від 10.01.2013 р. в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26.02.2013р. судове рішення місцевого суду скасовано, позов задоволено частково : визнано протиправним та скасовано пункт 6 додатку №3 до рішення міськради від 19.05.2011р. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою апеляційного суду Вінницька міська рада звернулась з касаційною скаргою в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просила її скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції. При цьому скаржник зазначив, що суд дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що оскарженим рішенням Вінницька міськрада вирішила укласти з Товариством договір земельного сервітуту для комерційного використання (розміщення МАФ по продажу преси) та для громадського використання (благоустрій), після чого 8.07.2011р. між міськрадою та Товариством підписано договір про встановлення земельного сервітуту.

Здійснивши аналіз змісту рішення міської ради №265 від 19.05.2011р. та договору, укладеному з Товариством, суд апеляційної інстанції правильно встановив правову природу договору і обґрунтовано дійшов висновку про те, що фактично відбулась передача земельної ділянки в оренду, яка здійснена з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, статті 16 Закону України «Про оренду землі» та статті 124 Земельного Кодексу України, що є підставою для задоволення адміністративного позову в частині скасування рішення міської ради.

Доводи касаційної скарги правильність цих висновків не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни постанови апеляційного суду.

Відповідно до статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд апеляційної інстанцій не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 2201,223,224,230,231,254 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Вінницької міської ради залишити без задоволення, постанову Вінницького апеляційного адміністративного від 26.02.2013р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому ст. 235-244 КАС України.

Судді А.О. Логвиненко

О.Є. Донець

В.Ф. Мороз