Справа № 826/7342/14
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 січня 2015 року 13:43 № 826/7342/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Іщука І.О., при секретарі судового засідання Трухан К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особа:Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області Бориспільський міський відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області
провизнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі,
за участі представників сторін:

позивач: ОСОБА_1;

від позивача: ОСОБА_2;

від відповідача: ОСОБА_3;

від третьої особи: ОСОБА_4

На підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 15 січня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог частини другої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України. Під час проголошення вступної та резолютивної частин постанови сторонам роз'яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту постанови, визначеного статтею 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Бориспільський міський відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, в якому просить:

1. Визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 01.04.2010 р. № 242 в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ України.

2. Визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 19 квітня 2010 року № 229 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ України (з урахуванням заяви про зміну вимог, прийнятої 09.07.2014 р.).

3. Зобов'язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області поновити ОСОБА_1 на посаді - заступника начальника міського відділу - начальника кримінальної міліції Бориспільського МВ ГУМВС України в Київській області та зарахувати трудовий стаж з 21 квітня 2010 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.05.2014 р. відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.08.2014 р. адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Бориспільський міський відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі залишено без розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2014 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 серпня 2014 року про залишення адміністративного позову без розгляду скасовано.

Справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.10.2014 р. призначено судовий розгляд справи.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України у Київській області на підставі незаконного наказу від 19.04.2010 р. за № 229 о/с за п. «є» ст. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС з підстав порушення дисципліни, ОСОБА_1 звільнено з посади - заступника начальника міського відділу - начальника кримінальної міліції Бориспільського МВ ГУМВС України в Київській області.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити їх в повному обсязі. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначили, що оскаржуваний наказ був прийнятий з грубим порушенням правової процедури звільнення, у зв'язку із чим підлягає скасуванню.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив та просив відмовити в їх задоволенні з огляду на наступне. Так, злочинними діями ОСОБА_1 охоронюваним інтересам держави заподіяно істотної шкоди у вигляді підриву авторитету працівника державного органу. Вказана подія стала можливою внаслідок низьких моральних якостей ОСОБА_1, неналежного контролю за діями підлеглих з боку керівництва, невжиття ним дієвих заходів із неухильного дотримання працівниками підпорядкованого підрозділу дисципліни та законності як на службі так і в побуті.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився про час дату та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи. Заяви про розгляд справи без його участі або клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Заперечень або пояснень по суті заявлених позовних вимог суду не надано.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 01.04.2010 №242 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ОВС області» за порушення службової дисципліни, вимог статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, яке виявилось у торгівлі особливо небезпечними наркотичними засобами, вступі у неділові стосунки з цивільними особами з метою отримання грошової винагороди, зокрема, заступника начальника міського відділу - начальника кримінальної міліції Бориспільського міського відділу (з обслуговування міста Борисполя та Бориспільського району) ГУМВС України в Київській області капітана міліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ за статтею 64, пункт "є" (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стали висновки службового розслідування.

Перевіркою було встановлено, наступне.

11.03.2010 р. до Головного управління з Прокуратури м. Києва надійшла інформація про порушення кримінальної справи № 50-5761 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 364 та ч. 2 ст. 307 КК України щодо заступника начальника міського відділу - начальника кримінальної міліції Бориспільського МВ (з обслуговування м. Борисполя та Бориспільського району) ГУ МВС України в Київській області капітана міліції ОСОБА_1.

У ході службового розслідування встановлено, що 09.03.2010 року до слідчого відділу прокуратури м. Києва із ГУБКОЗ СБ України надійшли матеріали перевірки за заявою громадянки ОСОБА_5 про неправомірні дії відносно неї з боку ОСОБА_1, яка стала приводом для порушення кримінальної справи.

З матеріалів дослідчої перевірки вбачається, що 23.02.2010 р. в м. Києві на вулиці Бальзака, неподалік від ресторану швидкого харчування «Макдональдз», зокрема, ОСОБА_1, будучи службовою особою, представником влади та працівником правоохоронного органу, зловживаючи наданою йому владою та службовим становищем, умисно, з корисливих мотивів, використовуючи владу та службове становище, всупереч інтересам державної служби за попередньою змовою групою осіб незаконно збув громадянці ОСОБА_5 особливо небезпечний наркотичний засіб - ацетильований опій у кількості близько 2 мл.

Продовжуючи свої злочинні дії, 24.02.2010 р. близько 18.00 у м. Києві на вул. Щекавицькій, поблизу ресторану «Щекавиця», ОСОБА_1 незаконно збув громадянці ОСОБА_5 особливо небезпечний наркотичний засіб - ацетильований опій у кількості 4 мл, і макову соломку в кількості 45,25 г.

26.02.2010 р. близько 16.00 у м. Борисполі Київської області на вул. Комуністичній, б. 4, у приміщенні Бориспільського МВ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_1 повторно незаконно збув громадянці ОСОБА_5 особливо небезпечний наркотичний засіб - ацетильований опій у кількості 1,3088 г.

02.03.2010 р. близько 15.30 в м. Києві по вул. Набережно-Хрещатицькій, поблизу автомийки, ОСОБА_1 незаконно збув громадянці ОСОБА_5 особливо небезпечний наркотичний засіб - ацетильований опій у кількості 0,5778 г.

08.03.2010 р. близько 16.30 у власному автомобілі «Таврія - Славута» н.з. 089-67 КН поблизу станції метро «Тараса Шевченка» в м. Києві громадянці ОСОБА_5 - макову соломку та метадон.

Злочинними діями ОСОБА_1 охоронюваним законом державним інтересам заподіяно істотної шкоди у вигляді підриву авторитету працівника державного органу.

Як вбачається з спецповідомлення Головного управління МВС України в Київській області від 11.03.2010 р. № 3/8, надісланого начальникові ДКЗ МВС України генерал-майору міліції Криволапчуку В.О. ОСОБА_1 був затриманий в порядку ст. 115 КПК України та утримується в ІТТ ГУМВ України в м. Києві. Проводиться службове розслідування.

Постановою слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури м. Києва радником юстиції Григорів В.Б. від 09.03.2010 р. порушено кримінальну справу № 50-5749 щодо ОСОБА_1 за ознаками складу злочинів, передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 2 ст. 307 КК України.

Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 19.04.2010 №229 о/с "По особовому складу" звільнено з органів внутрішніх справ у запас за статтею 64, пункт "є" (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ капітана міліції ОСОБА_1 (М-085701), заступника начальника - начальника кримінальної міліції Бориспільського міського відділу (з обслуговування міста Борисполя та Бориспільського району), з 21.04.2010.

Відповідно до пункту 15 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 проходив службу на посаді заступника начальника - начальника кримінальної міліції Бориспільського міського відділу (з обслуговування міста Борисполя та Бориспільського району), був притягнутий наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 01.04.2010 №242 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ОВС області" до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ та звільнений наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 19.04.2010 №229 о/с "По особовому складу" з органів внутрішніх справ, спірні відносини пов'язані з проходженням та звільненням ОСОБА_1 з публічної служби.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач просить суд скасувати його в частині, що стосується останнього.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року N 3723-XII (надалі - Закон N 3723-XII) основними обов'язками державних службовців є, у тому числі, додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; недопущення порушень прав і свобод людини та громадянина; сумлінне виконання своїх службових обов'язків, ініціатива і творчість в роботі. Державний службовець повинен діяти в межах своїх повноважень.

Відповідно до п. 4 р. 3 Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України затверджено Наказом МВС України 22.02.2012 № 155 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.04.2012 р. за № 628/20941), працівник органів внутрішніх справ, керуючись Присягою, відповідно до службового обов'язку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе такі моральні зобов'язання: визнавати пріоритет державних і службових інтересів над особистими у своїй діяльності; бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті, залишатися за будь-яких обставин чесним і непідкупним, відданим інтересам служби; ставитися нетерпимо до будь-яких дій, які ображають та принижують людську гідність, заподіюють біль і страждання, являють собою тортури, жорстокість, нелюдське поводження з людьми; бути мужнім і безстрашним у небезпечних ситуаціях, які виникають під час припинення правопорушення, ліквідації наслідків аварій та стихійного лиха, проведення заходів щодо порятунку життя і збереження здоров'я людей; виявляти твердість і непримиренність у боротьбі зі злочинцями, застосовуючи для досягнення поставленої мети виключно законні і високоморальні принципи; зберігати і примножувати службові традиції органів внутрішніх справ.

Відповідно до п. 3.2.9. Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженої наказом МВС України від 22.10.2012 № 940, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03.01.2013 р. за № 54/22586, працівник міліції на території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу в разі звернення до нього громадян або службових осіб з заявою чи повідомленням про події, які загрожують особистій чи громадській безпеці, або у разі безпосереднього виявлення таких, зобов'язаний вжити заходів до попередження і припинення правопорушень, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, встановлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, охорони місця події і повідомити про це в найближчий підрозділ міліції.

Як вбачається з матеріалів справи, 09 вересня 1995 року ОСОБА_1 прийняв присягу працівника органів внутрішніх справ, зокрема, присягнув з високою відповідальністю виконувати свій службовий обов'язок, вимоги статутів і наказів, постійно вдосконалювати професійну майстерність та підвищувати рівень культури, всіляко сприяти зміцненню авторитету органів внутрішніх справ.

Натомість позивачем не було дотримано Присяги працівника органів внутрішніх справ та допущено порушення службової дисципліни, яке виявилося у торгівлі особливо небезпечними наркотичними засобами, вступі у неділові стосунки з цивільними особами з метою отримання грошової винагороди.

Саме це порушення позивачем вимог чинного законодавства й стало підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ.

Деснянським районним судом м. Києва (номер провадження 1/754/6/14, справа № 754/22301/13-к) була розглянута кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ст.364 ч.3, ст. 307 ч. 2, ст. 15 ч. 2, ст.368 ч. 2, ст. 368 ч. 2 КК України.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 26.03.2014 р. (номер провадження 1/754/6/14, справа № 754/22301/13-к) кримінальну справу відносно ОСОБА_1 в частині обвинувачення за ст. 364 ч. 3 КК України закрито на підставі ст. 6 ч. 1 п. 2 КПК України (1960 р.). Вказана постанова набрала законної сили 03.04.2014 р.

Суд звертає увагу, що в цій частині кримінальна справа закрита в зв'язку із декриміналізацією злочинного діяння на підставі ст. 6 ч. 1 п. 2 КПК України (1960 р.).

Щодо звинувачення позивача у діях, пов'язаних із незаконним обігом наркотичних засобів, то у судовому засіданні 15.01.2014 р. сторони повідомили про те, що розгляд кримінальної справи ще триває.

Між тим, позивачем не спростовано того факту, що ним було допущено дисциплінарний проступок, що полягає у торгівлі особливо небезпечними наркотичними засобами та вступі у неділові стосунки з цивільними особами з метою отримання грошової винагороди.

Посилання позивача на те, що в порушення вимог чинного законодавства його не ознайомлено з результатами службового розслідування та не відібрано пояснень є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються наявними у справі доказами, оскільки відібрання пояснень унеможливлювалося фактом утримання позивача у місцях позбавлення волі.

Згідно зі ст.14 цього Закону дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки визначено Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 р. № 114 (далі - Положення).

Зазначеним положенням визначено, що особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов'язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, а їх права, обов'язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Пунктом 11 Положення встановлено, що особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ приймають Присягу відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 23 Положення, особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну та кримінальну відповідальність згідно з законодавством.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначено Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ, затвердженим Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту ОВС встановлено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути вічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння

встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Статтею 12 Статуту визначено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Разом з тим, в частині 2 статті 5 Закону України «Про міліцію» зазначено, що міліція поважає гідність особи і виявляє до неї гуманне ставлення, захищає права людини. У взаємовідносинах з громадянами працівник міліції повинен виявляти високу культуру і такт.

При виконанні службових обов'язків та у повсякденному житті працівник органів внутрішніх справ повинен, в тому числі, своїми вчинками та поведінкою, способом життя стверджувати високі принципи безкорисливості, чесності та скромності у громадському та особистому житті, нетерпимо ставитись до будь-яких аморальних проявів, активно боротися з цими явищами в колективах органів внутрішніх справ.

Відповідно до Етичного кодексу працівника органів внутрішніх справ України, працівники органів внутрішніх справ зобов'язуються у своїй роботі неухильно керуватися законодавством України, виконувати норми Дисциплінарного статуту. У службових та позаслужбових стосунках з людьми, в особистій поведінці бути зразком чесності, тактовності, зовнішньої охайності і внутрішньої дисциплінованості, культури спілкування, зокрема мовної. У разі недотримання взятих зобов'язань бути готовими нести відповідальність, передбачену законодавством України, іншими чинними нормативними актами, що регламентують діяльність органів внутрішніх справ.

Згідно з Присягою працівника органів внутрішніх справ України, що затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 1991р. № 382, працівник органів внутрішніх справ України присягає і клянеться з високою відповідальністю виконувати вимоги статутів і наказів, постійно вдосконалювати професійну майстерність та підвищувати рівень культури, всіляко сприяти зміцненню авторитету органів внутрішніх справ: мужньо і рішуче, не шкодуючи своїх сил і життя, боротися із злочинністю, захищати від протиправних посягань життя, здоров'я. права й свободи громадян, державний устрій і громадський порядок.

Отже, відсутність обвинувального вироку, який набрав законної сили, автоматично не виключає наявності в цьому діянні дисциплінарного правопорушення, в тому числі і проступку. Разом з тим, в ході розгляду справи судом підтверджено, що позивача звільнено саме за вчинення дисциплінарного правопорушення, а не за факт розслідування кримінальної справи.

Відповідно до пункту 2.1 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в ОВС України, затвердженої наказом МВС України № 230 від 12.03.2013 року (далі - Інструкція №230), підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Згідно з ч. 6 п. 1.2 Інструкції № 230 про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, службове розслідування - це комплекс заходів, які здійснюються у межах компетенції з метою уточнення причин і умов подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, ступеня вини особи (осіб), якою (якими) вчинено дисциплінарний проступок.

Аналізуючи законодавство щодо порядку притягнення службовців до відповідальності за дисциплінарні проступки суд дійшов висновку, що дисциплінарне провадження передбачає порушення дисциплінарної справи, розслідування обставин проступку, розгляд справи посадовою особою, прийняття рішення за наслідками розгляду.

Зокрема, висновок службового розслідування повинен містити привід для призначення службового розслідування, суть встановленого порушення та його наслідки, чим підтверджується чи виключається вина працівника, обставини, що пом'якшують і посилюють його відповідальність, причини та умови, що сприяли порушенню, прийняті або запропоновані заходи по їх усуненню, пропозиції про застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення або міри громадського впливу, направлення матеріалів в слідчі органи або про припинення службового розслідування.

З висновку службового розслідування щодо ОСОБА_1 вбачається, що в ході проведення службового розслідування та при виданні оскаржуваних наказів, відповідачем проведено об'єктивне, повне та всебічне дослідження обставин; встановлено та обґрунтовано, в чому полягає провина позивача, тяжкість вчиненого проступку; та доведено вину в скоєнні проступків, що, в свою чергу, спричинило застосування дисциплінарного стягнення, у вигляді звільнення з посади, що за даних обставин є правомірним та таким, що ґрунтується на нормі закону.

Отже за допущений позивачем дисциплінарний проступок, правомірно застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ відповідно до наказу ГУ МВС України від 19.04.2010 року № 229 о/с.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем як суб'єктом владних повноважень доведено правомірність спірних рішень, отже вимоги позивача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69-71, 94, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва,

П О С Т А Н О В И В:

У позові ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук

Повний текст постанови складено 20.01.2015 р.