Справа № 232/5457/12
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 232/5457/12
Головуючий у 1-й інстанції: Медяна Ю. В.
Суддя-доповідач: Сушко О.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Сушко О.О.

судді: Залімський І. Г. Смілянець Е. С.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 14 січня 2013 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2012 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом доУправління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про зобов'язання призначити та виплачувати пенсію за віком.

ПостановоюВінницького міського суду Вінницької області 14.01.2013 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позов у повному обсязі.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів у відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України визнала можливим проводити розгляд в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Таким чином, колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, позивач згідно із посвідченням серії НОМЕР_2, є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І-ої категорії та перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України м. Вінниці де отримує пенсію по інвалідності, як інвалід І-ої групи як ліквідатор наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1.

Частиною 1 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»встановлено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Даною нормою, також, встановлено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року затверджено Порядок «Про обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»пунктом 1 якої передбачено, що даний Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Пунктом 3 даного Порядку встановлено, що у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження:

1) з дня аварії не менш як 12 місяців підряд, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати за будь-який повний календарний місяць роботи в зазначеній зоні;

2) на промисловому майданчику Чорнобильської АЕС не менш як 12 місяців у період з 26 квітня 1986 р. до 1 серпня 1987 р., за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати за будь-який повний календарний місяць роботи в зоні відчуження. Якщо така особа виводилася із зони Чорнобильської АЕС за медичними показниками у зв'язку з переопроміненням, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати за будь-який повний календарний місяць роботи на промисловому майданчику Чорнобильської АЕС;

3) менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження;

4) менше календарного місяця у 1986 - 1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати;

5) менше місяця та захворіла на променеву хворобу, пенсія обчислюється згідно із статтею 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Як вбачається з довідки орендного підприємства «Київська геофізична експедиція»від 14 жовтня 1997 року, позивач був безпосередньо зайнятий на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, в зоні відчуження 22 травня 1986 року, 29 червня 1986 року та з 30-31 жовтня 1986 року .

З урахуванням кількості днів перебування відповідача у зоні відчуження у зв'язку із ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС та виходячи з положень пункту 3 Порядку, призначення пенсії позивачу може здійснюватись на підставі підпункту 4) п. 3 Порядку «Про обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із заробітної плати, яка ним була отримана або 22 травня 1986 року або 29 червня 1986 року, або 30-31 жовтня 1986 року.

Як було встановлено судом, що в матеріалах пенсійної справи № 138566 міститься довідка (без дати та вихідного номера) про розмір його заробітної плати, отриманої за період роботи в зоні відчуження, зокрема: за 22 травня 1986 року -32 крб. 50 коп., за 29 червня 1986 року -29 крб. 40 коп., за 30-31 жовтня 1986 року -60 крб. 18 коп. .

06 листопада 2011 року працівниками управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі міста Києва, на виконання листа управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці від 04 жовтня 2012 року №182/06-41-2/02-1, було проведено зустрічну перевірку факту роботипозивача в зоні відчуження, за результатами якої було складено акт .

Перевірено наступні документи: книга №2, книга №3 по заробітній платі за 1992 рік КГПРММ, книги наказів відділу кадрів О.П. «Київська геофізична експедиція», накази №1-40а з 04 січня 1992 року по 09 червня 1992 року, накази № 41-73 за період з 10 червня 1992 року по 29 грудня 1992 року.

Перевіркою встановлено: що в архівному відділу Солом'янської районної в місті Києві Державній адміністрації зберігаються документи Київської геофізичної експедиції за період роботи з 1991 року по 1996 рік.

В книгах наказів, що здані на збереження до архіву відсутні накази про відрядження до зони ЧАЕС та відсутні накази про доплату за роботу у зоні ЧАЕС.

В книгах по нарахуванню заробітної плати за 1992 рік є доплати за роботу у зоні ЧАЕС: в жовтня 1992 році - у 2-ох кратному розмірі - 33 карб. 08; у вересні 1992 році - кратність не вказана - 30 крб.; в лютому 1992 році - була нарахована премія за вислугу років за ЧАЕС.

Інших документів до архівного відділу, що підтверджують роботу у зоні ЧАЕС не надавались. Таким чином, підтвердити та надати довідку про заробітну плату для розрахунку пенсії позивачу неможливо.

На звернення позивача , архівним відділом Солом'янської районної в місті Києві Державною адміністрацією було надано довідку № 2867/01 від 07 березня 2012 року про доплату позивачу у вересні та жовтні 1992 року як учаснику ЧАЕС в розмірі 30 крб. 00 коп. та 33 крб. 08 коп. відповідно .

На підтвердження вищезазначених виплат, позивачем також було надано розрахунково-платіжні відомості за 1992 рік.

Однак, зі змісту даної довідки та розранкуво-платіжних відомостей не можливо встановити за який саме місяць 1986 року позивачу було здійснено доплату як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що в свою чергу унеможливлює здійснення розрахунку розміру пенсії у відповідності до підпункту 4) п. 3. Порядку «Про обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки позивач у 1986 році приймав участь у ліквідації наслідків на ЧАЕС на протязі чотирьох днів: 22 травня 1986 року, 29 червня 1986 року та з 30-31 жовтня 1986 року.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

На підставі наведеного судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, щодо задоволення заявлених вимог у спосіб, строках та межах визначених законом.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не має.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, -залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 14 січня 2013 року, -без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г.

Смілянець Е. С.