Справа № 2а-2876/12/2670
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2015 року м. Київ К/800/11596/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Друк-устаткування» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2013 року у справі №2а-2876/12/2670 за позовом Закритого акціонерного товариства «Друк-устаткування» до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання незаконною та скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2010 року Закрите акціонерне товариство «Друк-устаткування» (далі - ЗАТ «Друк-устаткування») звернулось з позовом до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання незаконним та скасування розпорядження про усунення порушень законодавства про цінні папери від 18.12.2009 року №1053-кф та постанови про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів від 24.11.2010 року №778-кф.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що статут ЗАТ «Друк-устаткування» містить всі необхідні відомості, які передбачені чинним законодавством, та повністю відповідає нормам Закону України «Про господарські товариства», державний реєстратор підтвердив відповідність статуту вимогам чинного законодавства. Крім того, позивач зазначає, що розпорядження про усунення порушень не направлялося йому у встановленому порядку.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2013 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій, Товариство з обмеженою відповідальністю «Друк-устаткування» звернулось з касаційною скаргою, у якій просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції, та направити справу на новий розгляд, посилаючись на те, що при прийнятті зазначених судових рішень було порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 18.12.2009 Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку на підставі документів поданих ЗАТ «Друк-устаткування» на заміну свідоцтва про реєстрацію випуску цінних паперів, у зв'язку зі зміною форми випуску акцій, прийнято розпорядження №1053-КФ про усунення порушення законодавства про цінні папери та фондовий ринок, яким позивача зобов'язано у термін до 15.06.2010 усунути порушення чинного законодавства про цінні папери до 15.06.2010 та до 05.07.2010 письмово проінформувати Уповноважену особу Комісії про виконання цього розпорядження.

Розпорядженням №1053-КФ було встановлено порушення вимог чинного законодавства про цінні папери, а саме зазначено: підпункти 8.4, 8.5, 8.6 статуту ЗАТ «Друк-устаткування» не відповідають вимогам частини другої статті 28 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» та пункту 3.9 розділу ІІ глави 2 Положення про порядок збільшення (зменшення) розміру статутного капіталу акціонерного товариства.

До дати, вказаної в розпорядженні про усунення порушень, ЗАТ «Друк-устаткування» встановлені відповідачем порушення не усунуло.

Постановою Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку про порушення справи про правопорушення на ринку цінних паперів від 22 липня 2010 року №11/03/12472 порушено справу про правопорушення на ринку цінних паперів у відношенні ЗАТ «Друк-устаткування».

Постановою Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів від 24 листопада 2010 року №778-КФ на підставі пункту 8 частини першої статті 11 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», пункту 2 розділу ХІV, пунктів 1, 3 розділу VІІ Правил розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій, затверджених рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 11 грудня 2007 року №2272, за несвоєчасне виконання розпорядження про усунення порушень законодавства про цінні папери застосовано у відношенні до ЗАТ «Друк-устаткування» санкцію у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що Комісія при винесенні постанови про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів діяла в межах повноважень, передбачених Законами України «Про цінні папери та фондовий ринок», «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», Правилами № 2272.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, враховуючи наступне.

Правові засади здійснення державного регулювання ринку цінних паперів та державного контролю за випуском і обігом цінних паперів та їх похідних в Україні регулюються Законом України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні».

Відповідно до ст.2 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» державне регулювання ринку цінних паперів здійснюється з метою: реалізації єдиної державної політики у сфері випуску та обігу цінних паперів та їх похідних; створення умов для ефективної мобілізації та розміщення учасниками ринку цінних паперів фінансових ресурсів з урахуванням інтересів суспільства; одержання учасниками ринку цінних паперів інформації про умови випуску та обігу цінних паперів, результати фінансово-господарської діяльності емітентів, обсяги і характер угод з цінними паперами та іншої інформації, що впливає на формування цін на ринку цінних паперів; забезпечення рівних можливостей для доступу емітентів, інвесторів і посередників на ринок цінних паперів; гарантування прав власності на цінні папери; захисту прав учасників фондового ринку; інтеграція в європейський та світовий фондові ринки; дотримання учасниками ринку цінних паперів вимог актів законодавства; запобігання монополізації та створення умов розвитку добросовісної конкуренції на ринку цінних паперів; контролю за прозорістю та відкритістю ринку цінних паперів.

Частиною 2 статті 28 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» встановлено, що приватне (закрите) розміщення цінних паперів - розміщення цінних паперів шляхом їх безпосередньої пропозиції заздалегідь визначеному колу осіб, кількість яких не перевищує 100.

Приватне (закрите) розміщення акцій публічного акціонерного товариства - розміщення акцій шляхом їх безпосередньої пропозиції акціонерам такого товариства та заздалегідь визначеному колу осіб, кількість яких не перевищує 100.

У разі закритого (приватного) розміщення цінних паперів серед заздалегідь визначеного кола осіб емісія здійснюється за такими етапами: 1) прийняття рішення про закрите (приватне) розміщення цінних паперів органом емітента, уповноваженим приймати таке рішення; 2) у разі відмови власника акцій від використання свого переважного права на придбання акцій, якщо це передбачено умовами закритого (приватного) розміщення цінних паперів, - отримання від нього письмового підтвердження про відмову; 3) подання заяви та всіх необхідних документів на реєстрацію випуску та проспекту емісії цінних паперів; 4) реєстрація Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку випуску та проспекту емісії цінних паперів; 5) присвоєння цінним паперам міжнародного ідентифікаційного номера; 6) укладення з депозитарієм договору про обслуговування емісії цінних паперів або з реєстратором - про ведення реєстру власників іменних цінних паперів, крім випадків, коли облік прав за цінними паперами веде емітент відповідно до законодавства або цінні папери розміщуються на пред'явника; 7) виготовлення сертифікатів цінних паперів у разі розміщення цінних паперів у документарній формі; 8) закрите (приватне) розміщення цінних паперів; 9) затвердження результатів розміщення цінних паперів органом емітента, уповноваженим приймати таке рішення; 10) затвердження змін до статуту, пов'язаних із збільшенням статутного капіталу акціонерного товариства з урахуванням результатів розміщення акцій; 11) реєстрація змін до статуту в органах державної реєстрації; 12) подання Національній комісії з цінних паперів та фондового ринку звіту про результати закритого (приватного) розміщення цінних паперів; 13) реєстрація Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку звіту про результати закритого (приватного) розміщення цінних паперів; 14) отримання свідоцтва про реєстрацію випуску цінних паперів.

Відповідно до пункту 3.9 глави 2 розділу ІІ Положення про порядок збільшення (зменшення) розміру статутного капіталу акціонерного товариства, затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 22 лютого 2007 року №387, порядок збільшення розміру статутного капіталу акціонерного товариства за рахунок додаткових внесків у разі закритого (приватного) розміщення акцій існуючої номінальної вартості включає таку послідовність дій, зокрема, закрите розміщення акцій, яке здійснюється у два етапи:

1-й етап - реалізація акціонерами свого переважного права на придбання акцій, відповідно до яких прийнято рішення про розміщення, у строки та порядку, передбачені в рішенні про розміщення акцій (закрите розміщення акцій серед акціонерів товариства, які реалізовують своє переважене право на придбання акцій, що випускаються додатково). Протягом установленого в рішенні про розміщення акцій строку акціонером подається заява, укладається договір купівлі-продажу акцій. Акціонер здійснює сплату акцій відповідно до умов емісії за ціною не нижче номінальної вартості, не пізніше дня затвердження уповноваженим органом емітента результатів закритого (приватного) розміщення акцій та звіту про результати закритого (приватного) розміщення акцій;

2-й етап - закрите (приватне) розміщення акцій серед інших інвесторів, перелік яких затверджено загальними зборами акціонерів товариства, та існуючих акціонерів у кількості, що перевищує кількість акцій, на яку акціонер реалізував своє переважне право. Протягом установленого в рішенні про розміщення акцій строку першим власником подається заява, укладається договір купівлі-продажу акцій. Перший власник здійснює сплату акцій відповідно до умов емісії за ціною не нижче номінальної вартості, не пізніше дня затвердження уповноваженим органом емітента результатів закритого (приватного) розміщення акцій та звіту про результати закритого (приватного) розміщення акцій.

Згідно ч.2 ст.154 Цивільного кодексу України статут акціонерного товариства крім відомостей, передбачених статтею 88 цього Кодексу, має містити відомості про: розмір статутного капіталу; умови про категорії акцій, що випускаються товариством, та їхню номінальну вартість і кількість; права акціонерів; склад і компетенцію органів управління товариством та про порядок ухвалення ними рішень. У статуті акціонерного товариства мають також міститися інші відомості, передбачені законом.

Оскільки Товариство є емітентом простих іменних акцій, тому воно повинно здійснювати свою діяльність на підставі статуту, який повинен відповідати вимогам, встановленим Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законами України «Про господарські товариства», «Про цінні папери та фондовий ринок».

Оскільки пункти 8.4, 8.5 та 8.6 розділу «Акції і інші цінні папери» статуту ЗАТ «Друк-устаткування» не відповідали вимогам ст.28 «Про цінні папери та фондовий ринок» та пункту 3.9 глави 2 розділу ІІ Положення про порядок збільшення (зменшення) розміру статутного капіталу акціонерного товариства, затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 22 лютого 2007 року №387, тому відповідачем було видано спірне розпорядження про усунення порушень законодавства про цінні папери, яке було направлено позивачу, про що свідчить реєстр відправки кореспонденції та про яке він знав, оскільки направляв лист від 01.04.2010 до Держкомісії з проханням продовжити термін його виконання.

Відповідно до пункту 10 статті 8 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку має право надсилати емітентам, особам, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів, фондовим біржам та саморегулівним організаціям обов'язкові для виконання розпорядження про усунення порушень законодавства про цінні папери та вимагати надання необхідних документів відповідно до чинного законодавства.

Пунктом 14 статті 8 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» встановлено, що Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку має право: накладати адміністративні стягнення, штрафні та інші санкції за порушення чинного законодавства на юридичних осіб та їх співробітників, аж до анулювання ліцензій на здійснення професійної діяльності на ринку цінних паперів.

Оскільки оскаржуваним розпорядженням було встановлено строк для усунення порушень до 15.06.2010, а порушення було усунуто 04.11.2010, тому у Держкомісії були наявні підстави для накладення штрафних санкцій.

З урахуванням встановлених обставин справи та вищенаведених положень закону, колегія суддів вважає вірними висновки судів попередніх інстанцій про правомірність дій Комісії при винесенні розпорядження про усунення порушень законодавства про цінні папери від 18.12.2009 року №1053-кф та постанови про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів від 24.11.2010 року №778-кф.

За таких обставин, судова колегія вважає, що судом першої та апеляційної інстанцій повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовані до них норми матеріального права. Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Друк-устаткування» відхилити, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: