Справа № 817/1831/14
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 січня 2015 року письмове провадження № 817/1831/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О. вирішив у письмовому провадженні адміністративну справу

За позовомДержавної екологічної інспекції у Рівненській області
до ОСОБА_1
прозастосування заходів реагування

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулась Державна екологічна інспекція у Рівненській області (надалі - позивач або Держекологінспекція у Рівненській області) з позовом про застосування до ОСОБА_1 (далі - відповідач або ОСОБА_1.) заходів реагування у вигляді тимчасової заборони (зупинення) експлуатації трьох модульних саморобних конструкцій (котлів) для нагріву води і випалювання деревного вугілля в с. Глажева, Костопільського району, Рівненької області до моменту виконання необхідних природоохоронних заходів (отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, отримання дозволу на спеціальне водокористування).

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 16.10.2014 року справа передана на розгляд Окружного адміністративного суду міста Києва та прийнята до свого провадження останнім ухвалою від 12.11.2014 року.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовуються з боку позивача тим, що відповідач займається діяльністю, пов'язаною з викидами забруднюючих речовини в атмосферне повітря, без відповідних дозвільних документів, отже застосування відповідного заходу реагування є необхідним та належним, направленим на попередження та недопущення настання негативних наслідків від такої діяльності відповідача.

Через канцелярію суду 19.01.2015 року представник позивача подав клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника.

Відповідач письмових заперечень чи пояснень по суті заявлених позовних вимог суду не подав, в жодне судове засідання не з'явився та явку уповноваженого представника не забезпечив.

Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на наведене та з урахуванням вимог ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані представником позивача документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, голові Костропільської районної державної адміністрації надійшов колективний лист жителів села Глажева від 27.05.2014 року № Ко-41/110 з проханням прийняти міри до підприємця ОСОБА_1, який займається виготовленням деревного вугілля у приміщенні картоплесховища колишнього КСП ім. Кузнецова, при цьому зважаючи на те, що в ході виготовлення вугілля ідуть сильні токсичні викиди у повітря із специфічним запахом, які поширюються на територію села і затрудняють дихання його мешканців та призводить до загострення різних хронічних захворювань.

Листом від 30.05.2014 року № 1615/01-31/14 Костропільська районна державна адміністрація скерувала звернення жителів села Глажева від 27.05.2014 року № Ко-41/110 до Держекологінспекція у Рівненській області для розгляду та вжиття відповідних заходів.

На підставі листа Костропільської районної державної адміністрації від 30.05.2014 року № 1615/01-31/14, представником позивача у присутності відповідача була проведена позапланова перевірка дотримання відповідачем вимог природоохоронного законодавства участка по нагріву води та утворення пару, за результатами якої складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 19.06.2014 року.

Як вбачається зі змісту зазначеного акту від 19.06.2014 року, за результатами перевірки встановлено, що відповідач згідно договору купівлі-продажу від 14.12.2012 року придбав у власність приміщення картоплесховища колишнього КСП ім. Кузнецова біля с.Глажева, Костопільського району, Рівненької області, в якому встановлені три модульні установки саморобної конструкції для нагріву води та отримання пару, побічним продуктом є дерев'яне вугілля. Установки з'єднані витяжними трубами із послідуючим виходом у димохід висотою 17 метрів. При здійсненні технологічного процесу частина димових газів виводиться через димохід в атмосферне повітря.

Таким чином, за правилами ст.10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», відповідачу необхідно отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Проте, на час перевірки, такий розвід у відповідача відсутній.

Окрім того, в ході перевірки також було встановлено, що в технологічному процесі використовується вода, яка подається із свердловини із підземельного горизонту.

При цьому, згідно ст.44 Водного кодексу України, відповідачу необхідно отримати дозвіл на спецводовикористання. Проте, на час перевірки, такий розвід у відповідача відсутній.

Акт від 19.06.2014 року підписаний відповідачем без жодних зауважень чи заперечень щодо встановленого перевіркою.

З метою усунення виявлених порушень, зафіксованих в акті від 19.06.2014 року, позивачем було виписано відповідачу припис від 19.06.2014 року, яким приписано вирішити питання отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря до 19.09.2014 року та дозволу на спецводовикористання до 19.07.2014 року, копії яких направити позивачу до 19.09.2014 року. Припис отриманий відповідачем особисто під підпис.

Також, у зв'язку з виявленими порушеннями, відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності, про що складено протокол про адміністративне правопорушення від 19.06.2014 року № 28 та постанову про накладення адміністративного стягнення від 19.06.2014 року № 28, які відповідач особисто отримав під підпис без зауважень та заперечень.

Суд звертає увагу на те, що згідно пояснень відповідача, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 19.06.2014 року № 28, на час перевірки вода ним майже не використовується, дозвільні документи знаходяться на виготовленні. Проте, жодних доказів, які б підтвердили такі пояснення відповідача, ним ні позивачу, ні суду не подано.

Враховуючи, що акт перевірки, припис, протокол про адміністративне правопорушення та постанова про накладення адміністративного стягнення, складені позивачем 19.06.2014 року, особисто отримані та підписані відповідачем без жодних зауважень та заперечень, то, на думку суду, зазначене є свідченням визнання відповідачем допущення виявлених в ході перевірки порушень природоохоронного законодавства. При цьому, доказів усунення виявлених порушень, виконання вимог припису та сплати штрафу за порушення природоохоронного законодавства відповідачем суду не подано.

Враховуючи вищенаведене, суд погоджується з висновками позивача про те, що відповідач у приміщенні картоплесховища колишнього КСП ім. Кузнецова біля с.Глажева, Костопільського району, Рівненької області здійснює, зокрема, діяльність, пов'язану з викидами забруднюючих речовини в атмосферне повітря, без відповідних дозвільних документів, тобто з порушенням норми природоохоронного законодавства, що може призвести до настання негативних наслідків для життя та здоров'ю людей.

Дослідивши та надавши оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі-Закон).

Статтею 1 Закону визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

При цьому, слід зазначити, що згідно п.1,3 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 року № 454/2011 центральним органом виконавчої влади, який утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів є Держекоінспекція України, до основних завдань якої належать: реалізація державної політики зі здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів; додержанням режиму територій та об'єктів природно-заповідного фонду; за екологічною та радіаційною безпекою (у тому числі у пунктах пропуску через державний кордон і в зоні діяльності митниць призначення та відправлення) під час імпорту, експорту та транзиту вантажів і транспортних засобів; біологічною і генетичною безпекою щодо біологічних об'єктів природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів (ГМО) у відкритій системі; поводженням з відходами (крім поводження з радіоактивними відходами) і небезпечними хімічними речовинами, пестицидами та агрохімікатами.

Згідно п.4 зазначеного Положення, Держекоінспекція України відповідно до покладених завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог:

законодавства про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів щодо наявності та дотримання умов виданих дозволів, установлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин, лімітів забору і використання води та скидання забруднюючих речовин;

законодавства про охорону атмосферного повітря щодо наявності та додержання дозволів на викиди забруднюючих речовин.

За положення пункту 7 Положення про Державну екологічну інспекцію України, Держекоінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, морські екологічні інспекції (Азовська, Азово-Чорноморська, Північно-Західного регіону Чорного моря).

Таким чином, позивач наділений відповідними повноваженнями щодо здійснення заходів державного нагляду за додержанням, зокрема, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, вимог законодавства про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів та про охорону атмосферного повітря щодо наявності та додержання відповідних дозволів.

Так, однією з підстав для здійснення позапланових заходів є обґрунтоване звернення фізичної особи про порушення суб'єктом господарювання її законних прав (ч.1 ст.6 Закону).

Згідно ч.6 ст.7 Закону, за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт. Якщо суб'єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб'єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід'ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Аналогічні положення щодо проведення позапланових заходів, закріплені Порядком організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженим наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.09.2008 року № 464 (далі - Порядок), який визначає процедуру проведення перевірок з питань здійснення державного контролю у сфері охорони навколишнього природного середовища та оформлення їх результатів.

Пунктом 1.4. Порядку визначено, що акт перевірки - документ, який фіксує факт проведення планових, позапланових перевірок суб'єктів господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та його дотримання; об'єкт перевірки - підприємства, цехи, виробничі майданчики, обладнання, установки, території тощо, які експлуатуються суб'єктами господарювання, в тому числі споруди та інші об'єкти, діяльність яких пов'язана з шкідливим впливом на навколишнє природне середовище (в тому числі їх розміщення,

проектування, будівництво, реконструкція та введення в дію), об'єкти природно-заповідного фонду.

На підставі акта, який складено за результатами перевірки, протягом п'яти днів з дня її завершення, у разі виявлення порушень вимог природоохоронного законодавства складається припис про усунення порушень вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища (п.4.22. Порядку).

Припис щодо усунення порушень природоохоронного законодавства складається у двох примірниках, один з яких не пізніше п'яти робочих днів з дня складення акта надається керівнику суб'єкта господарювання чи уповноваженій ним особі для виконання, другий з підписом такої особи залишається в органі Держекоінспекції, який здійснював перевірку (п.4.23. Порядку).

Як підтверджується матеріалами справи, позивачем були виконані передбачені Законом процедурні вимоги для проведення позапланової перевірки відповідача, за результатами якої складений відповідний акт від 19.06.2014 року, який підписаний відповідачем без зауважень та заперечень, що свідчить про визнання ним факту допущення виявлених порушень природоохоронного законодавства.

Статтею 12 Закон України «Про охорону навколишнього природного середовища» закріплені обов'язки громадян у галузі охорони навколишнього природного середовища, зокрема, обов'язки: берегти природу, охороняти, раціонально використовувати її багатства відповідно до вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища; здійснювати діяльність з додержанням вимог екологічної безпеки, інших екологічних нормативів та лімітів використання природних ресурсів; не порушувати екологічні права і законні інтереси інших суб'єктів.

Відповідно до ст.1 Водного кодексу України використання води - процес вилучення води для використання у виробництві з метою отримання продукції та для господарсько-питних потреб населення, а також без її вилучення для потреб гідроенергетики, рибництва, водного, повітряного транспорту та інших потреб.

Статтею 44 Водного кодексу України закріплені обов'язки водокористувачів, до яких належить, зокрема, обов'язок здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

Згідно ч.1,2 ст.48 Водного кодексу України, спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

При цьому, за правилами ч.1 ст.49 Водного кодексу України спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу.

Ураховуючи, що, на час перевірки, відповідач не мав дозволу на спеціальне водокористування, проти чого не заперечував, суд погоджується з позицією позивача щодо наявності порушення ним наведених вимог Водного кодексу України.

Окрім того, відповідного до ст.1 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» атмосферне повітря - життєво важливий компонент навколишнього природного середовища, який являє собою природну суміш газів, що знаходиться за межами жилих, виробничих та інших приміщень;

охорона атмосферного повітря - система заходів, пов'язаних із збереженням, поліпшенням та відновленням стану атмосферного повітря, запобіганням та зниженням рівня його забруднення та впливу на нього хімічних сполук, фізичних та біологічних факторів;

забруднення атмосферного повітря - змінення складу і властивостей атмосферного повітря в результаті надходження або утворення в ньому фізичних, біологічних факторів і (або) хімічних сполук, що можуть несприятливо впливати на здоров'я людини та стан навколишнього природного середовища;

викид - надходження в атмосферне повітря забруднюючих речовин або суміші таких речовин;

джерело викиду - об'єкт (підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо), з якого надходить в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин.

Згідно ст.10 зазначеного закону, підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані, крім іншого, здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо.

За положенням ч.5,6 ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до першої групи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Пунктом 2 Порядку проведення та оплати робіт, пов'язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян-підприємців, які отримали такі дозволи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 року № 302 визначено, що дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (далі - дозвіл) - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам-підприємцям експлуатувати об'єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну.

Ураховуючи, що, на час перевірки, відповідач не мав дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, проти чого не заперечував, суд погоджується з позицією позивача щодо наявності порушення ним наведених вимог Закону України «Про охорону атмосферного повітря».

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про правомірність доводів позивача про наявність на об'єкті відповідача порушень вимог природоохоронного законодавства, а також відсутності доказів усунення у повному обсязі виявлених порушень на момент розгляду та вирішення даної адміністративної справи, отже й про доцільність та необхідність застосування до відповідача заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді тимчасової заборони (зупинення) експлуатації трьох модульних саморобних конструкцій (котлів) для нагріву води і випалювання деревного вугілля в

с. Глажева, Костопільського району, Рівненької області до моменту виконання необхідних природоохоронних заходів (отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, отримання дозволу на спеціальне водокористування).

Між тим, суд звертає увагу відповідача, що останній не позбавлений права на звернення до суду із заявою про скасування заходів реагування, застосованих судом за результатом розгляду даної справи, якщо обставини, які стали підставою для вжиття заходів реагування, перестали існувати або усунуті, що підтверджується відповідними доказами. Така заява подається до адміністративного суду, який прийняв постанову про застосування відповідних заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) в порядку, встановленому статтею 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Приймаючий до уваги викладене у сукупності, керуючись вимогами ст.ст.69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Державної екологічної інспекції у Рівненській області задовольнити повністю.

Застосувати до ОСОБА_1 заходи реагування у вигляді тимчасової заборони (зупинення) експлуатації трьох модульних саморобних конструкцій (котлів) для нагріву води і випалювання деревного вугілля в с. Глажева, Костопільського району, Рівненької області до моменту виконання необхідних природоохоронних заходів (отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, отримання дозволу на спеціальне водокористування).

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій