Справа № 810/7222/14
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2015-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2015 року 810/7222/14

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Балаклицького А.І., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доРеєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області
прозобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області про зобов'язання зареєструвати за позивачем право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1180 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер :01:021:0052 з видачею свідоцтва на заміну втраченого державного акта на право власності на земельну ділянку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним реєстратором безпідставно було відмовлено позивачу у реєстрації права власності на земельну ділянку з тих підстав, що позивачем не було подано завірену в установленому порядку органом, що видав документ, а саме копію примірника втраченого Державного акту на право власності на земельну ділянку.

Позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки вона не відповідає чинному законодавству та порушує права та інтереси позивача.

Представник позивача 26.01.2015 подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності в порядку письмового провадження.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином.

Згідно ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Крім того, частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідачами не надано суду доказів поважності причин неможливості забезпечення явки своїх представників на судове засідання, а тому суд на підставі ч. 4 та ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливим розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.08.2006 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений Договір купівлі-продажу частини земельної ділянки, згідно з яким ОСОБА_1 купив 1/2 частину земельної ділянки площею 0,118 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1

Вказаний Договір був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за №1347.

Також, з матеріалів справи вбачається, що 20.10.2006 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений Договір купівлі-продажу частини земельної ділянки, згідно з яким ОСОБА_1 купив 1/2 частину земельної ділянки площею 0,118 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Вказаний Договір був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за №1571.

Києво-Святошинським районним відділом земельних ресурсів на підставі зазначених договорів був виданий позивачу Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯЕ №108001, який був зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на прав власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі від 12.04.2007 за №070.

Як зазначив позивач, ним було втрачено вказаний Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯЕ №108001.

Так, у зв'язку з втратою Державного акту на право власності на земельну ділянку позивачем було подано оголошення у регіональні друковані засоби масової інформації.

Також, з матеріалів справи вбачається, що позивачем було отримано Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-014 від 25.07.2014, в якому зазначено ОСОБА_1 власником земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер :01:021:0052.

Крім того, позивачем було отримано висновок Управління Держземагентства у Києво-Святошинському районі Київської області від 25.07.2014 №4102, в якому підтверджено, що вказана вище земельна ділянка площею 0,118 га належить позивачу на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку, зареєстрованого 12.04.2007 за №070.

17.09.2014 позивачем була подана до Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області заява про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,118 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер :01:021:0052, з видачею свідоцтва на заміну втраченого Державного акта на право власності на земельну ділянку.

01.10.2014 Реєстраційною службою Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області прийнято рішення №16183442, яким було зупинено розгляд заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятої 17.09.2014 12:26:39 за реєстраційним номером 8181689 у зв'язку з неподанням усіх необхідних документів, а саме завірену в установленому порядку органом, що видав документ, копію примірника втраченого документу - Державного акта на право власності на земельну ділянку.

21.10.2014 відповідачем прийнято рішення №16645146, яким відмовлено у державній реєстрації права власності, так як заявником у п'ятиденний строк не усунено обставин, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Спеціальним законом, який визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна, є Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" цей Закон регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до визначень ч. 1 ст. 2 вказаного Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Згідно ч. 4 ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868 затверджено Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - Порядок №868), який визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Пунктом 13 Порядку №868 визначено, що заявник подає разом із заявою органові державної реєстрації прав, нотаріусові необхідні для державної реєстрації прав документи, визначені цим Порядком, їх копії, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документ про сплату державного мита.

Згідно п. 15 Порядку №868 під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо: 1) обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках); 2) повноважень заявника; 3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; 4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону; 5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Пунктом 48 Порядку №868 визначено, що для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, реєстрація якого проведена до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, у зв'язку із втратою, пошкодженням чи зіпсуванням свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією, державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку заявник подає органові державної реєстрації прав:

1) завірену в установленому порядку органом, що видавав документ, копію примірника втраченого, пошкодженого чи зіпсованого документа;

2) оголошення про втрату документа у регіональних друкованих засобах масової інформації за місцем розташування нерухомого майна, в якому повинні бути зазначені назва документа, його номер і дата видачі, на чиє ім'я виданий, яким органом (крім випадків пошкодження чи зіпсування документа).

За результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор органу державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію права власності з видачею свідоцтва на заміну втраченого, пошкодженого чи зіпсованого документа. У свідоцтві зазначається серія, номер, назва, дата видачі та суб'єкт, який здійснив видачу втраченого, пошкодженого чи зіпсованого документа.

Разом з тим, п. 4 Порядку №868 передбачено, що державна реєстрація речових прав на земельні ділянки проводиться після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Як було встановлено судом, позивач звернувся до відповідача із заявою про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,118 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер :01:021:0052, з видачею свідоцтва на заміну втраченого Державного акта на право власності на земельну ділянку.

Разом із заявою позивачем були подані копія Державного акта на право власності на земельну ділянку, зареєстрованого 12.04.2007 за №070, Договори купівлі-продажу частин земельної ділянки від 18.08.2006 та від 20.10.2006, Витяг з Державного реєстру правочинів, оголошення у регіональних друкованих засобах масової інформації за місцем розташування земельної ділянки про втрату Державного акта на право власності на земельну ділянку, зареєстрованого 12.04.2007 за №070, Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-014 від 25.07.2014, Висновок Управління Держземагентства у Києво-Святошинському районі Київської області від 25.07.2014 №4102.

Як вбачається із поданих документів на проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку, в тому числі з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-014 від 25.07.2014, в Державному земельному кадастрі зареєстрована земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер :01:021:0052, та зазначено, що власником вказаної земельної ділянки є ОСОБА_1

Пунктом 20 Порядку №868 визначено, що за результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації.

Згідно п. 28 Порядку №868 державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Частиною 1 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; об'єкт нерухомого майна, розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем.

При цьому, частиною 4 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Згідно із частиною першою статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться, зокрема, на підставі інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Так, відповідно до листа Державної реєстраційної служби України від 14.01.2012 №07-06-15-13 "Щодо державної реєстрації прав, за якими перехід права власності на нерухоме майно розпочався" за обставин коли перехід права власності на нерухоме майно відбувся, проте за результатом такого переходу державну реєстрацію прав (оформлення документів чи проставляння "відміток") не проведено, державна реєстрація прав проводиться державним реєстратором на підставі документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно.

Отже, з наведеного слідує, що державний акт на право власності на земельну ділянку не є єдиним документом на підставі якого може бути проведена державна реєстрація прав, такими документами також можуть бути інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

В даному випадку, таким документом є Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-014 від 25.07.2014, з якого вбачається, що в Державному земельному кадастрі зареєстрована земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер :01:021:0052, та зазначено, що власником вказаної земельної ділянки є ОСОБА_1

За таких обставин суд вважає, що відповідачем було протиправно відмовлено позивачу у державній реєстрації права власності на земельну ділянку загальною площею 0,1180 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер :01:021:0052, у зв'язку з чим підлягає відновленню порушене право позивача на реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку.

Статтею 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірність своїх дій, а його позиція не узгоджується з нормами матеріального права.

Враховуючи наведені всі обставини в їх сукупності та виходячи з того, що під час розгляду справи доводи позивача знайшли своє підтвердження, суд дійшов висновку про правомірність заявлених позовних вимог і, відповідно, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Статтею 97 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд за клопотанням однієї зі сторін визначає грошовий розмір судових витрат, які повинні бути їй компенсовані.

Оскільки позивачем вимоги про відшкодування понесених ним судових витрат не заявлялись, а відповідачами не надано суду доказів понесення ними витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з бюджету не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 11, 14, 69-71, 97, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Зобов'язати Реєстраційну службу Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області зареєструвати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1180 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер :01:021:0052 з видачею свідоцтва на заміну втраченого державного акта на право власності на земельну ділянку.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини постанови або прийняття постанови у письмовому провадженні - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Балаклицький А. І.