Справа № 676/7132/14-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 676/7132/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Стельмах Д.В.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

22 січня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Кам'янець-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області на постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Кам'янець-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії ,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Кам'янець-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області про визнання нечинним рішення про відмову щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 та зобовязання призначити та виплатити пенсію з 11 червня 2014 року.

Постановою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 листопада 2014 року позов задоволено частково, а саме: визнанопротиправними дії Управління Пенсійного фонду України в місті Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі щодо відмови ОСОБА_2 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в місті Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці відповідно до п. «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з часу звернення з відповідною заявою, зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи з 22.08.1992р. по 06.10.2000р. та з 01.10.1993р. по 06.10.2000р. В задоволенні решти позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою в якій вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову і прийняти нове рішення, яким відмовити в адміністративному позові.

Сторони в судове засідання не з'явились. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Згідно частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 01.06.1975 року по 01.01.1980 року працював у колгоспі, що підтверджується архівними довідками №243 від 27.02.2014р., №317 від 24.03.2014р., №318 від 24.03.2014р.

Згідно з записів у трудовій книжці позивач з 19.07.1980 року по 01.10.1993 року працював на Кам'янець-Подільському заводі стінових матеріалів. З 01.10.1993 року по 06.10.2000 року працював випалювачем цегли - в орендному підприємстві «Поділля», згодом приватне підприємство «Мрія», колективне підприємство «Мрія», яке згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців припинило свою діяльність за судовим рішенням.

Маючи достатній вік та стаж роботи на посадах, які віднесені до робіт за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м. Кам'янець-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області з заявою про призначення йому пенсії за на пільгових умовах.

Листом від 15.08.2014 року №10278/05 позивачу було відмовлено у призначенні такої пенсії, так як загальний стаж позивача складає 24 роки 04 місяці 22 дні, а необхідно 25 років та відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу періоди роботи з 19.07.1980р. по 03.05.1982р., оскільки працював на посаді знімача-укладальника, яка не передбачена Списками, з 22.08.1992р. по 06.10.2000р., оскільки відсутні відомості про атестацію робочого місця, з 01.10.1993р. по 06.10.2000р., оскільки відсутні відомості про ліквідацію без правонаступництва колективного підприємства «Мрія».

Позивач, вважаючи таке рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Кам'янець-Подільському та Кам'янець-Подільському районі неправомірним, звернувся за захистом своїх прав до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що спірний період підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача, достатнього для призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а відсутність уточнюючої довідки за наявності необхідних відомостей у трудовій книжці не може слугувати підставою відмови у цьому.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції із наступних підстав.

Відповідно до Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та ст. 13 п. „б" Закону України,, Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за віком мають : працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менш 12 років та 6 місяців на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій. У довідці повинно бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, та результати проведення атестації робочих місць на підприємстві.

Період роботи позивача з 01.06.1975р. по 01.01.1980р. підтверджується архівними довідками №243 від 27.02.2014р., №317 від 24.03.2014р., №318 від 24.03.2014р. Крім того у вказаний період він з 05.01.1976р. по 04.05.1976р. навчався у Балинському ССПТУ-6, що підтверджується посвідченням водія, талоном попередження, архівною довідкою від 12.06.2014р., з 19.11.1976р. по 12.01.1979р. був призваний до лав Радянської армії, що підтверджується військовим квитком, з 12.01.1979р. по 05.04.1979р. навчався на курсах трактористів при Хмельницькому обласному УКК «Сільгосптехніка», що підтверджується посвідченням тракториста, талоном попередження, фотографією випускників.

Згідно з записів у трудовій книжці період роботи з 19.07.1980 року по 01.10.1993 року на Кам'янець-Подільському заводі стінових матеріалів та з 01.10.1993 року по 06.10.2000 року в орендному підприємстві «Поділля», згодом приватне підприємство «Мрія», колективне підприємство «Мрія», яке згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців припинило свою діяльність за судовим рішенням на посаді випалювача цегли засвідчується.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо врахування в стажу позивача службу в армії, відповідно запису його військового квитка НК № 3438429 від 15.11.1976 року.

Згідно положенням ст. 38 Закону України "Про професійно-технічну освіту" передбачено, що час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Статтею 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Щодо посилання відповідача, на відсутність даних про атестацію робочих місць, колегія суддів вважає безпідставними та погоджується з судом першої інстанції, що законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому неналежне та несвоєчасне проведення атестації не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань призначення пенсій за віком.

Відповідно до п.п.1,2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою КМУ № 442 від 01.08.1992 року, атестація робочих місць за умавами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому; основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах; відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Згідно з п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України викладеною в ухвалі від 22.06.2011 в справі № 6-57227св10.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, які були чинними на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків , тобто:

- якщо пільгова робота до 31.12.1991 р. застосовуються Списки №1,2 затверджені постановою Ради Міністрів СССР від 22.08.1956 р. №1173;

- якщо пільгова робота продовжується після 01.01.1992 р. (або тільки почалась після цієї дати) але не більше як до 11.03.1994 р. застосовуються Списки №1,2 затверджені постановою Кабінету Міністрів СССР від 26.01.1991 р. №10;

-якщо пільгова робота продовжується після 11.03.1994 р. (або тільки почалась після цієї дати) але не більше як до 16.01.2003 р. застосовуються Списки №1,2 затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. №162;

-якщо пільгова робота продовжується після 16.01.2003 р. (або тільки почалась після цієї дати) застосовуються Списки №1,2 затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 р. №36.

В період роботи позивача з 19.07.1980р. по 03.05.1982р за професією знімача-укладальника діяли Списки, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах» якими ця професія не була передбачена.

Тому, підстав для зарахування даного періоду роботи до пільгового стажу немає.

Розділом ХVІІ "Виробництво будівельних матеріалів" Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з тяжкими умовами праці, роботи в яких надає право на державну на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Кабінету Міністрів СССР від 26.01.1991 р. №10, передбачено посаду випалювача цегли в печах, отже період роботи з 22.08.1992р. по 06.10.2000р. та з 01.10.1993р. по 06.10.2000р необхідно зарахувати до пільгового стажу.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивач набув право на призначення пенсії за віком відповідно до п."б" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Отже, доводи апеляційної скарги та апелянта спростовуються висновками суду першої інстанції, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства, через що рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Кам'янець-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Ватаманюк Р.В.

Сторчак В. Ю.