Справа № 2а-16498/12/2670
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2015 року м. Київ К/800/26114/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Степашка О.І.

суддів: Островича С.Е.

Федорова М.О.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Стамар-Крокус»

на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.02.2013

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2013

у справі № 2а-16498/12/2670

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стамар-Крокус»

до Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва Державної податкової служби

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Стамар-Крокус» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Стамар-Крокус») звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва Державної податкової служби (далі по тексту - відповідач, ДПІ у Печерському районі м. Києва ДПС) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 07.06.2011 №.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.02.2013, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2013, в задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем було проведено невиїзну позапланову перевірку позивача з питань дотримання податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських відносин з ТОВ «Мертенс» за період з 01.09.2010 по 28.02.2011, за результатами якої складено акт від 20.05.2011 №539/23-6/21532356.

В акті перевірки зазначено порушення позивачем вимог податкового та іншого законодавства, зокрема: частин 1, 3, 5 ст. ст. 203, 215, 216, 228 Цивільного кодексу України, пп. 7.4.1, пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», п. 198.1, п. 198.6 ст. 198, п. 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до неправомірного включення до податкового кредиту суму ПДВ в розмірі 142070,00 грн., у тому числі у вересні 2010 року - 13570,00 грн., у лютому 2011 року - 128500,00 грн. по взаємовідносинам з ТОВ «Мертенс» та занижено ПДВ на суму 142070,00 грн.

На підставі висновків акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 07.06.2011 №, яким визначено позивачу суму грошового зобов'язання з ПДВ в розмірі 145464,00 грн., у тому числі: 142070,00 грн. - основного платежу, 3394,00 грн. - штрафних (фінансових) санкцій.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суди попередніх інстанцій виходили з наступного, з чим погоджується суд касаційної інстанції.

Згідно з п. 1.7 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість» податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Підпунктом 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» визначено, що податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Суми податку на додану вартість, сплачені (нараховані) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням (спорудженням) основних фондів, що підлягають амортизації, включаються до складу податкового кредиту такого звітного періоду, незалежно від строків введення в експлуатацію основних фондів, а також від того, чи мав платник податку оподатковувані обороти протягом такого звітного періоду.

Відповідно до п. 7.5 ст. 7 даного Закону датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається: дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг) (пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 зазначеного Закону).

З 01.01.2011 правове регулювання відносин здійснюється Податковим Кодексом України.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 193 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу) ( п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках.

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товару/послуг (п. 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України).

Судами зазначено, що позивач включив до податкового кредиту з ПДВ нарахований у складі вартості придбання робіт і послуг у ТОВ «Мертенс» ПДВ в сумі 142070,00 грн., у тому числі:

- у вересні 2010 року - 13570,00 грн. ПДВ нарахованого на підставі виписаної ТОВ «Мертенс» податкової накладної від 30.09.2010 №151 у зв'язку з придбанням проектних робіт «Реконструкція льотної зони №2 в ДП МА «Бориспіль». Очисні споруди поверхневих вод, мережі. Розділ «Кошториси» (стадія «ТЕО») згідно з договором №17-2010/1 від 07.09.2010;

- у лютому 2011 року - 128500,00 грн. ПДВ нарахованого на підставі виписаної ТОВ «Мертенс» податкової накладної від 28.02.2011 №80 у зв'язку з придбанням ремонтних робіт нежитлового приміщення, розташованого за адресою: вул. Лук'янівська, 63, згідно з договором №8 від 04.01.2011 про здійснення ремонтних робіт.

Судами вірно взято до уваги той факт, що під час перевірки податковим органом не встановлено контрагента позивача ТОВ «Мертенс» за місцем його реєстрації, виявлено відсутність основних та оборотних фондів, устаткування, автомобільного транспорту, тощо, що є свідченням про створення товариства без мети здійснення господарської діяльності.

Відсутні докази укладення ТОВ «Мертенс» субпідрядних договорів з метою виконання договірних відносин із позивачем для виконання договорів.

Крім того, із акта перевірки вбачається, що розрахунок по договору №8 від 04.01.2011 між сторонами не проводився, а позивач має кредиторську заборгованість в розмірі 771000,00 грн.

Не надано позивачем доказів, які б свідчили, що працівниками ТОВ «Мертенс» здійснювались ремонтні роботи. Договірна ціна, визначена сторонами включає лише 168060,00 грн. на зарплату, проте, відсутні докази кому саме виплачувалась зазначена зарплата, оскільки у ТОВ «Мертенс» відсутні працівники.

Отже, колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій, що відсутні господарські операції по договору, укладеного між позивачем та його контрагентом, а отже відсутні підстави для видачі податкових накладних та виникнення податкових зобов'язань .

Сам факт наявності у позивача податкових накладних і платіжних доручень не можна вважати підставою для формування позивачем податкового кредиту при наявності встановлення факту відсутності реального здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, а саме за відсутності фізичних, технічних та технологічних можливостей у контрагента позивача до виникнення дій, що становлять зміст господарських операцій.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про те, що судами попередніх інстанцій належним чином з'ясовані обставини справи та надано їм відповідну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів попередніх інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 220-1, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Стамар-Крокус» відхилити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.02.2013 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2013 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)С.Е. Острович
(підпис) М.О. Федоров