Справа № 104/1150/13-а
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2015 року м. Київ К/800/60608/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Білогірського району Автономної Республіки Крим на постанову Білогірського районного суду Автономної Республіки Крим від 04 липня 2013 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2013 року у справі за позовом прокурора Білогірського району Автономної Республіки Крим до Зуйської селищної ради Білогірського району Автономної Республіки Крим, третя особа - територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Білогірського району Автономної Республіки Крим про визнання протиправним та скасування рішення,-

в с т а н о в и л а :

Прокурор Білогірського району Автономної Республіки Крим звернувся до суду з позовом в якому просив визнати протиправним а скасувати рішення 20-ї сесії 6-го скликання Зуйської селищної ради Білогородського району АР Крим від 24.02.2012 року « 1133 «Про надання в оренду нежитлового приміщення територіальному центру соціального обслуговування Білогірського району».

Постановою Білогірського районного суду Автономної Республіки Крим від 04 липня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2013 року, позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення 20 сесії шостого скликання Зуйської селищної ради Білогірського району Автономної Республіки Крим від 24 лютого 2012 року №1133 "Про надання в оренду нежитлового приміщення територіальному центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Білогірського району".

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Білогірського району Автономної Республіки Крим звернувся з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами та підтверджується наявними у справі матеріалами, рішенням 20 сесії 6-го скликання Зуйської селищної ради Білогірського району АР Крим №1133 від 24 лютого 2012 року «Про надання в оренду нежитлового приміщення територіальному центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Білогірського району», Територіальному центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Білогірського району передана в оренду нежила будівля дитячого садку «Богатир» (колишні ясла «Світлячок», площею 190 кв.м., розташована на території Зуйської селищної ради для розміщення в ньому відділень соціальної допомоги вдома і соціально-побутовій адаптації Зуйської ділянки строком на 2 роки 11 місяців.

На підставі вказаного рішення укладений договір оренди №19 від 15.05.2012 року між виконавчим комітетом Зуйської селищної ради Білогірського району АР Крим та Територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Білогірського району.01.04.2012 року приміщення по акту прийому-передачі було передано Територіальному центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Білогірського району.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що оскаржуване рішення прийняте відповідачем всупереч вимогам ч.2 ст.19 Конституції України та положень Закону України «Про місцеве самоврядування», Закону України «Про освіту» та Закону України «Про дошкільну освіту».

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 5 ст.63 ЗУ «Про освіту», об'єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчанням та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використовуються не за призначенням.

Згідно зі ст. 3 ЗУ «Про дошкільну освіту», держава визнає пріоритетну роль дошкільної освіти та створює належні умови для її здобуття, сприяє розвиткові та збереженню мережі дошкільних навчальних закладів незалежно від підпорядкування, типів і форми власності.

За приписами ст. 16 ЗУ «Про дошкільну освіту», засновник (власник) державного чи комунального дошкільного навчального закладу не має права безпідставно ліквідувати його, зменшувати в ньому площу території, кількість груп, а також здавати в оренду приміщення (будівлі). Оренда приміщень, належних дошкільним навчальним закладам, можлива лише в тому разі, якщо об'єкт оренди використовується за призначенням, тобто для реалізації функціональних завдань, покладених на дошкільні навчальні заклади.

Судами встановлено, що відповідачем частину дошкільного навчального закладу "Богатир", площею 190 кв.м. передано в оренду для розміщення Територіального центру соціального обслуговування Білогірського району, який, відповідно до Положення про Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Білогірського району, утворений для здійснення соціального обслуговування та надання соціальних послуг громадянам, які перебувають у складних життєвих обставинах і потребують сторонньої допомоги, за місцем проживання та денного перебування. З наведеного вбачається, що Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Білогірського району освітні послуги не надає, до структури закладів освіти не входить. Отже, підстави для надання приміщення дошкільного закладу цій особі у відповідача були відсутні.

Отже, Зуйська селищна рада Білогірського району АРК перевищила свої повноваження при прийнятті рішення №1133 від 24 лютого 2012 року «Про надання в оренду нежитлового приміщення територіальному центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Білогірського району».

Також, наявність розпорядження Білогірської райдержадміністрації від 28.03.1996 №114-р «Про реорганізацію дитячих дошкільних закладів району», зокрема закриття дитячого закладу «Світлячок» на території Зуйської селищної ради, не може вважатися ліквідацією цього дошкільного закладу, оскільки станом на час видання розпорядження його метою була економія та раціональне використання грошових коштів, які виділялися на утримання дитячих дошкільних закладів в бюджеті на 1996 рік, що свідчить про тимчасовий характер такого закриття. Цільове призначення приміщення дошкільного закладу «Світлячок» цим розпорядженням не змінювалося, отже мало використовуватися для надання освітніх послуг.

Та обставина, що нежитлове приміщення дитячого садка "Богатир" (колишні дитячі ясла "Світлячок"), розташоване за адресою: АР Крим, Білогірський район, с.Зуя, вул.Первомайська, 3, площею 190 кв.м. не використовувалось за призначенням тривалий час (знаходиться у поганому стані та не ремонтувалось у зв'язку з відсутністю коштів у селищній раді), не може бути підставою для надання вказаного приміщення в оренду.

Крім того, станом на 15.10.2013 р. на території Зуйської селищної ради функціонує один дитячий дошкільний заклад "Богатир" комунальної форми власності, проектна потужність якого - 199 місць, в той же час у цьому закладі виховуються 240 дітей, а черга на отримання дошкільної освіти на території Зуйської селищної ради складає 127 дітей.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовані до них норми матеріального права. Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують. Тому, підстав для задоволення касаційної скарги судова колегія не вбачає.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Білогірського району Автономної Республіки Крим залишити без задоволення, а постанову Білогірського районного суду Автономної Республіки Крим від 04 липня 2013 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: