Справа № 128/40/15-а
Суддя: Карпінська Ю. Ф.
Дата ухвалення: 2015-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 128/40/15-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

23.01.2015 року місто Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Карпінська Ю.Ф., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області про оскарження дій суб'єкта владних повноважень при призначенні пенсії державного службовця та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що він з 18.12.2014 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькому районі та отримує пенсію по 2-й групі інвалідності внаслідок державної служби відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», в зв'язку з чим йому було призначено пенсію в розмірі 70% від заробітної плати. Проте, в процесі розрахунку його пенсії відповідачем було допущено ряд помилок, внаслідок чого пенсійні виплати позивача менші, ніж мають бути відповідно законів України, оскільки до розрахунку пенсії не включено отриману позивачем матеріальну допомогу на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань та індексацію грошових доходів. З вимогою перераховувати пенсію позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області, однак листом за № К-59 від 29.12.2014 року у перерахунку йому відмовили, тому позивач просить визнати такі дії відповідача неправомірними та зобов'язати відповідача провести відповідний перерахунок його пенсії із врахуванням отриманих ним сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України відкрито скорочене провадження у справі. На виконання ухвали суду про відкриття скороченого провадження відповідачем 19.01.2015 року було надано заперечення на вказану позовну заяву.

Згідно ч. 4 ст. 183-2 КАС України суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, вважає позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з питань захисту прав людини.

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується сторонами, позивач перебував на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області по 2-й групі інвалідності (загальне захворювання) згідно його заяви при загальному стажі роботи 41 рік 8 місяців 28 днів з 30 серпня 2013 року. За заявою позивача з 18 грудня 2014 року його переведено на пенсію по 2-й групі інвалідності в період роботи на державній службі відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993 року (в редакції, чинній на час призначення пенсії) в розмірі 70 відсотків суми заробітної плати.

З відповіді Управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області від 19.01.2015 року за № 95/06-30/09 вбачається, що дійсно при розрахунку заробітної плати для призначення пенсії позивачу відповідачем не було враховано матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації грошових доходів, та згідно поданого заперечення на позовну заяву відповідач не вбачає підстав для включення цих сум до розрахунку заробітної плати позивача при визначенні пенсії.

Згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993 року (в редакції чинній на час призначенням пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі до 70 відсотків від сум їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно ст. 33 цього ж Закону заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» № 108/95-ВР від 24 березня 1995 року визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. Статтею 33 цього Закону встановлено, що заробітна плата працівника підлягає індексації, що також встановлено ст. 95 КЗпП України.

Аналогічні положення містяться й в підпункті 2.2.2 пункту 2 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, де вказано, що у склад фонду додаткової заробітної плати входять премії та винагороди, у тому числі за вислугу років, що мають систематичний характер, незалежно від джерел фінансування (крім сум, указаних у пп.2.3.2), а відповідно підпункту 2.3.3 пункту 2 цієї Інструкції матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом, крім сум, указаних у п. 3.31) входить до складу фонду оплати праці.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати входить до системи оплати праці, в тому числі державного службовця.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991 року врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до ч. 1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат па оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_1 призначена пенсія відповідно до Закону України «Про державу службу» в редакції, яка діяла на момент призначення розміру пенсії. При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до довідки № 215-06-1924 від 18.12.2014 року до розрахунку пенсії позивача не були взяті інші виплати, які входили до складу його заробітної плати, з яких сплачувалися страхові внески, а з 01.01.2011 року - єдиний соціальний внесок, а саме: за період з 01.12.2010 року по 30.11.2014 року в сумі 107860,86 грн. - матеріальна допомога на оздоровлення, на соціально-побутові потреби та індексація; відповідно до довідки № 9-1-15/1020 від 30.07.2014 року, за період з 27.05.2006 року по 23.11.2007 року в сумі 14500 грн. - матеріальна допомога на оздоровлення та на соціально-побутові потреби.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що вказані виплати, з яких було фактично нараховано та сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. До такого висновку суд дійшов, виходячи з того, що перевага надається спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії (ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення»), а не законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними.

Аналогічна позиція викладена також у постанові Верховного Суду України від 04.03.2014 року, де зазначено, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, відповідачем не доведена правомірність прийнятого ним рішення щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії з врахуванням інших виплат - матеріальних допомог на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових проблем, та індексації заробітної плати.

Враховуючи, що за період, який враховується при обчисленні пенсії позивачу, ним було отримано відповідні суми матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, дані суми мають бути враховані при нарахуванні пенсії позивача, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 33 Закону України «Про оплату праці», ст.ст. 33, 37 Закону України «Про державну службу», ст. 95 КЗпП України, ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 71, 99, 102, 160-163, 167, 183-2, 254 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області щодо невключення до складу заробітної плати, з якої нараховується пенсія ОСОБА_1, сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації грошових виплат.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 18 грудня 2014 року з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації грошових виплат, з урахуванням фактично отриманих сум.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії даної постанови.

СУДДЯ: Ю.Ф. Карпінська