Справа № П/811/1567/14
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П/811/1567/14

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 січня 2015 року

справа № П/811/1567/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Нагорної Л.М. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Надточія В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 червня 2014 року у справі № П/811/1567/14 за адміністративним позовом Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Приватної агрофірми ім. Ульянова про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування своєї позиції зазначив, що відповідно до державної статистичної звітності за 2013 рік, а саме звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів, середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу в товаристві складає 41 осіб, чисельність інвалідів – штатних працівників повинна складати 2 особи, фактично на підприємстві не правцевлаштовано осіб з інвалідністю. Фонд оплати праці штатних працівників складає 1426 тис. грн. Середньорічна заробітна плата одного штатного працівника складає – 3334780,49 грн.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 червня 2014 року в задоволенні позовних відмовлено.

Не погодившись з висновками суду першої інстанції, позивач оскаржує постанову в апеляційному порядку.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що приватна агрофірма ім.Ульянова перебуває на обліку в Кіровоградському обласному відділенні Фонду соціального захисту інвалідів, яке в своїй діяльності використовує найману працю.

Згідно форми 10-ПІ “Звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів” за 2013 рік, що надавався відповідачем до Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу підприємства у 2013 році становила 41 особу, чисельність інвалідів – штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів, встановлено ст.19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” становить 2 особи.

Відповідно до листа Новоукраїнського районного центру зайнятості від 27.05.2014 р. № 04-21/475/04, підприємство в 2013 році належним чином інформувало центр зайнятості про наявність вільних місць на підприємстві та потребу у направленні йому центром зайнятості інвалідів для працевлаштування.

Спеціальним законом, який визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами, є Закон України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21.03.91 №875-ХІІ (далі - Закон №875). Частинами 1 та 3 ст.18 Закону визначено, що забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємства, установи, організації чи до державної служби зайнятості.

При цьому, підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані:

- виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації;

-забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством;

-надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів;

- звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість і працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст.19 Закону №875-ХІІ для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій, громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, встановлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до листа Новоукраїнського районного центру зайнятості від 27.05.2014 р. № 04-21/475/04, підприємство в 2013 році належним чином інформувало центр зайнятості про наявність вільних місць на підприємстві та потребу у направленні йому центром зайнятості інвалідів для працевлаштування.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування до відповідача санкцій, передбачених Законом України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», у зв'язку з відсутністю самого порушення.

Так, відповідно до ст.18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (далі по тексту - Закон), підприємства, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти і створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, забезпечують інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст.18 зазначеного Закону працевлаштування інвалідів здійснюється органами Міністерства праці України, Міністерством соціального захисту населення України з урахуванням побажань інваліда, наявних у нього професійних навичок і знань, а також рекомендацій медико-соціальної експертизи. При цьому слід зазначити, що механізм реалізації вищезазначеної програми працевлаштування передбачає здійснення певних заходів з боку підприємств.

У пункті 2 ст.19 цього Закону визначено право державної служби зайнятості направляти для працевлаштування на підприємства, в установи і організації всіх форм власності при наявності там вільних місць (вакантних посад) інвалідів, які звертаються до служби зайнятості, відповідно до рівня їх освіти і професійної підготовки та рекомендації МСЕК, наявних у них кваліфікації і знань та з урахуванням їх побажань.

З огляду на викладене, обов'язок по працевлаштуванню інвалідів відповідно до встановленого Законом нормативу покладається як на роботодавців, так і на державну службу зайнятості.

Викладене свідчить про виконання відповідачем вимог щодо створення робочих місць відповідно до нормативів встановлених ст.19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів” та належне інформування центру зайнятості про наявність вільних робочих місць на його підприємстві та потребу у направленні йому центром зайнятості інвалідів для працевлаштування.

А отже, відповідачем у 2013 році вжито усіх залежних від нього заходів, спрямованих на працевлаштування інвалідів.

З урахуванням фактичних обставин у даній справі, суд першої інстанції вірно визначився щодо відсутності вини відповідача у невиконанні встановленого Законом нормативу. Сам факт відсутності працевлаштованих інвалідів відповідно до нормативу не є безспірною ознакою правопорушення та підставою для відповідальності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування до відповідача адміністративно-господарських санкцій, а відтак, і пені. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Суд об'єктивно, повно і всебічно дослідив обставини, які мають значення для справи, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними по справі доказами. Апеляційна скарга задоволенню не підлягає; судове рішення слід залишити без змін.

Керуючись статтями 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 червня 2014 року у справі № П/811/1567/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України та може бути оскаржена згідно зі ст.212 КАС України.

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: Л.М. Нагорна

Суддя: Д.В. Чепурнов