Справа № 127/23948/14-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Король О.П.
Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Мельник-Томенко Ж. М.

судді: Ватаманюк Р.В. Сторчак В. Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 01 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці про призначення пенсії,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці про про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах та зобов'язання призначити вказану пенсію.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 01 грудня 2014 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 01 грудня 2014 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до положень ст.ст.197, 183-2 КАС України, проводить розгляд справи в порядку письмового провадження, при цьому згідно частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_2 працював на підприємстві Вінницький завод «Кристал» починаючи з 06.08.1979 року по 29.03.2014 рік : з 06.08.1979 р. по 30.06.1988 р. - на посаді притирщик - доводчик; з 01.07.1988 р. по 31.10.2002 р. - на посаді доводчик-притирщик; з 01.11.2002 р. по 10.01.2010 р. - на посаді гальванік; з 11.01.2010 р. - по 31.05.2010 р. - на посаді комплектувальник виробу та інструменту; з 01.06.2010 р. по 29.03.2014 р. - на посаді гальванік.

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №12/76 видану "Вінницький завод "Кристал" пільговий стаж ОСОБА_2 складає 23 роки 05 місяців 02 дні.

03.04.2014 р. позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці з заявою про призначення йому пільгової пенсії по Списку №2 відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та подав відповідний пакет документів.

Рішенням комісії по розгляду спірних питань, пов'язаних з призначення (перерахунком) та виплатою пенсії відповідно до чинного законодавства України №33 від 16.05.2014 року ОСОБА_2 було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 за відсутністю необхідного пільгового стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Комісія дійшла висновку, що стаж ОСОБА_2 склав 36 років 8 місяців та 22 дні, пільговий стаж 9 років 7 місяців та 20 днів.

Позивач, звернувся за захистом своїх прав до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи у позові виходив з того, позивачем обраний помилковий спосіб судового захисту.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Відповідно до положень пункту «б» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць зокрема, чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій. У довідці повинно бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, та результати проведення атестації робочих місць на підприємстві.

Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, які були чинними на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Відповідно до пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 1 березня 2001 року № 121/2001, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для їх виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, інших соціальних виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду України. Діяльність Пенсійного фонду України спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра праці та соціальної політики України.

Згідно пункту 15 вказаного положення Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві, Севастополі та управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах.

Відповідно до абзацу 5 підпункту 3 пункту 2.2. розділу 2 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 27 червня 2002 року № 11-2, Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі здійснюють призначення (перерахунок) і виплати пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Головні управління Пенсійного фонду України проводять призначення та перерахунок пенсії на підставі рішень Комісій з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років встановлює Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за №1231/13105 (далі - Порядок № 18-1).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 18-1 підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Комісії діють у відповідності до цього Порядку (пункт 5).

Згідно з положеннями Порядку № 18-1 Комісія - це колегіальний орган, до складу якого входять представники різних державних установ, а головою Комісії є начальник відповідного Головного управління Пенсійного фонду України.

Пунктом 6 Порядку № 18-1 передбачено, що одним з основних завдань Комісії є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття рішень щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні в установленому порядку.

Згідно пункту 15 вказаного Порядку Комісія розглядає заяву про підтвердження стажу роботи та приймає рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні.

Відповідно до пунктів 10 та 16 Порядку № 18-1 рішення про результати розгляду заяви набуває чинності з моменту прийняття рішення та може бути оскаржене в Пенсійному фонді України або в судовому порядку.

З огляду на зазначене, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що позивачем не оскаржується рішення комісії Управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці №33 від 16.05.2014 року щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах . Таким чином, позивачем обраний помилковий спосіб судового захисту, оскільки в даному випадку негативні наслідки для позивача несе саме рішення відповідача, а не дії суб'єкта владних повноважень щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією викладеною в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 19 лютого 2014 року у справі К/800/56141/13.

Отже, Управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці діяло в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачений Законами України.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, -залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 01 грудня 2014 року, -без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Ватаманюк Р.В.

Сторчак В. Ю.