Справа № 677/2518/14-а
Суддя: КРАСНЯК В. І.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/2518/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М у К Р А Ї Н И

27.01.2015 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області в складі судді Красняка В.І., при секретарі Федченко Л.В.,з участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Красилові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС роти ОПС управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Тернопільській області Сенюка Володимира Васильовича про визнання дій протиправними, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до відповідача інспектора ДПС роти ОПС управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Тернопільській області Сенюка Володимира Васильовича про визнання дій протиправними та скасування винесеної останнім постанови про адміністративне правопорушення серії АА2 № 522783 від 14 грудня 2014 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення,передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, і накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

В обґрунтування свого заперечення позивач послався на те, що керуючи своїм автомобілем марки «ВАЗ 2103», державний номерний знак НОМЕР_1, з причепом, рухаючись в лівій смузі по автодорозі М-12 153 км , що має дві смуги в одному напрямку, він був зупинений відповідачем. Причиною запинки відповідач назвав порушення ним вимог пунктів 11.2. та 11.5. ПДР. Безпідставно не приймаючи до уваги його пояснення про те , що він в зв'язку через численні вибоїни та ями на дорожньому покритті правої смуги не міг рухатися нею і не звертаючи на передбачене підпунктом "е" п.2.14. ПДР його право відступати від вимог законодавства в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян, відповідач склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №832271АА2 № 522783 від 14 грудня 2014 року та виніс оскаржувану постанову.

З викладених підстав він вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм адміністративного права, є незаконною і підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги,просив задовольнити його позов в заявлений ним спосіб.

Відповідач,який судовою повісткою під розписку був повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, заперечень щодо позову не надав.

Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, і не заперечується сторонами, що 14.12.2014 року інспектором ДПС роти ОПС управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Тернопільській області Сенюком В.В. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 832271 відносно позивача, з якого вбачається, що 14.12.2014 року о 14 год. 43 хв. останній, керуючи автомобілем «ВАЗ 2103», державний номерний знак НОМЕР_1, по автомобільній дорозі М-12 153 км , яка має дві смуги для руху в одному напрямку, рухався в крайній лівій смузі при вільній від транспортних засобів правій смузі, чим порушив вимоги пунктів 11.2,11.5. Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Постановою того ж інспектора серії АА2 №522783 від 14 грудня 2014 року позивача було визнано винним у вчиненні за вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим ст.ст.283,284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Свідки ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердили пояснення позивача, що вибоїни і ями на правій смузі руху не дозволяла рухатись по ній, а тому водій ОСОБА_1 змушений був рухатись по лівій смузі руху, щоб запобігти своєму та їх, як пасажирів, каліцтву.

В силу ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не подано до суду доказів, які б підтверджували правомірність його дій, не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують викладені в адміністративному позові пояснення ОСОБА_1, які б дозволили вказати на достовірність обставин викладених в постанові про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, а тому спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, оскільки наявні у справі докази, зокрема постанова й протокол не дають підстав для висновку про скоєння ОСОБА_1, правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП.

При цьому, незважаючи на пояснення ОСОБА_1, який, посилаючись на непридатність правої смуги для руху через вибоїни і ями, приписи підпункту "е" п.2.14. ПДР, заперечував свою вину на місці події, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати свідчення позивача, однак такі докази відсутні.

Разом з тим, відповідачем навіть не було вжито заходів для встановлення свідків, які б могли підтвердити викладені у протоколі про вчинення правопорушення обставини, хоча, об'єктивно, останній мав таку можливість з урахуванням місця та часу даної події.

За таких обставин судом не встановлено з яких міркувань виходив відповідач, оцінюючи зміст адміністративного правопорушення та на підставі яких прийшов до висновків і виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, піддавши позивача адміністративному стягненню.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому адміністративний позов останнього підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова скасуванню.

На підставі ст. ст.7-14,18,19,24,71,128,143,146,158,160-163,167 КАС України, ст. ст.33,122 ч.2, 247,251,280,283,284 КУпАП, підпунктом "е" п.2.14. ПДР, суд, -

постановив:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною і скасувати постанову інспектора ДПС роти ОПС управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Тернопільській області Сенюка Володимира Васильовича серії АА2 № 522783 від 14 грудня 2014 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення,передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 30 січня 2015 року.

Суддя: В. І. КРАСНЯК