Справа № 211/7271/14-а
Суддя: Ткаченко С. В.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/7271/14-а
Провадження № 2-а/211/18/15
П О С Т А Н О В А

іменем України

28 січня 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді : Ткаченко С.В.

при секретарі: Жуковій А.С.

за участі

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Управління Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Авагян В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про зобов'язання вчинити певні дії, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із відповідним позовом, в обґрунтування якого зазначила, УПФУ в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу з 09.06.2014 року призначена пенсія за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Стаж враховано по 31.05.2014 рік і він становить 38 років 9 місяців. З 17.11.1978 року по 19.06.1995 рік працювала вихователем в дитячому яслах - садку № 11 Південного гірничозбагачувального комбінату, про що зроблено відповідний запис до трудової книжки, відповідно до наказу № 38/К від 28.11.1978 року. Позивачка звернулася з письмовою заявою про призначення пенсії за вислугу років до управління Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, оскільки досягла пенсійного віку, працювала на посадах, робота яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» і маю страховий стаж, а також до цього я не отримувала будь - якої пенсії, тому маю право на призначення грошової допомоги та її виплати. Однак, їй було відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років та нарахуванні грошової допомоги, відмова відповідача мотивована тим, що позивачка працювала вихователем в дитячому яслах - садку № 11 Південного гірничозбагачувального комбінату (з 17.11.1978 року по 19.06.1995 рік) , який (на думку відповідача по справі) не віднесений до установ державної та комунальної форми власності, то зарахувати даний період роботи до посад , робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років до стажу та відповідно й до страхового стажу, який дає право на виплату грошової допомоги відповідно до постанови КМУ від 23.11.2011 р. № 1191 немає підстав. Вважає відмову управління Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу протиправною та просить суд зобов'язати відповідача вчинити певні дії.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав зазначених у позові.

Представник відповідача УПФУ в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу Авагян В.С. в судовому засіданні позов не визнала, просила в його задоволенні відмовити, а також надала письмові заперечення.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб»єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди відповідно до вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, та принципом рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, відповідно до якого усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.

Згідно із частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, можна стверджувати про помилковість висновків відповідача. Так, відповідно до п. 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до п. 2 Постанови КМУ № 1191 від 23.11.2011, що визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. N 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Постановою КМУ № 909 від 04.11.1993 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, відповідно до якої, в розділі І "Освіта" визначено, що вказане право мають, зокрема, дошкільні навчальні заклади всіх типів, їх завідуючі, вихователі-методисти, вихователі, музичні керівники, вчителі-дефектологи, вчителі-логопеди, практичні психологи.

У відповідності до «Приміток» до постанови № 909 від 04.11.1993 року зазначено « 2. Робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ. 3. Робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 р., яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.»

Вказані посади працівників освіти, а саме вихователя в дитячих навчальних закладах та методиста районного відділу освіти, передбачені Постановою Ради Міністрів СРСР від 17.12.1959 р. №1397 "Про пенсії за вислугу років працівникам освіти, охорони здоров'я і сільського господарства" ( із змінами і доповненнями, внесеними Постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 №593; Постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР від 12.04.1984 №313).

Відповідачем не оспорюється те, що позивачка працювала вихователем в дошкільному закладі. Таким чином, посилання відповідача на те, що позивачка працювала вихователем в дитячому яслах - садку № 11 Південного гірничозбагачувального комбінату (з 17.11.1978 року по 19.06.1995 рік) , який (на думку відповідача по справі) не віднесений до установ державної та комунальної форми власності, тому зарахування даного період роботи до посад , робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років до стажу та відповідно й до страхового стажу, який дає право на виплату грошової допомоги відповідно до постанови КМУ від 23.11.2011 р. № 1191 не є обгрунтованим. Таке твердження протирічить вищезазначеним нормативним актам.

Надаючи правову оцінку діям УПФ, суд зауважує, що конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені ст. 1, 3, частиною 2 ст.6, ст. 8, частиною 2 ст. 19, ст.ст. 22, 23 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене або обмежене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи із принципу верховенства права, закріпленого ст. 8 Конституції України..

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) зазначено, що зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру. Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісних вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики. Відповідно до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Враховуючи, що позивачка працювала та працює на посаді, яка віднесена до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років - вихователь дошкільного закладу , має страховий стаж більше 38 років 9 місяців, тому набула право на призначення пенсії за вислугу років та отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Аналогічна правова позиція висловлена в справах по подібним правовідносинам, а саме, в ухвалі від 19 квітня 2013 р. справа № 2а-1121/393/12 (1121/5654/12) Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду; в постанові від 08.10.2014 року Шосткинського міськрайонного суду Сумської області по справа № 589/4494/14-а р.; постанові від 04.09.2014 року Томашпільського районного суду Вінницької області по справі № 146/1339/14-а, які набрали законної сили.

Частиною 2 ст.11 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідного до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення Враховуючи наведене, суд погоджується із доводами позивача, що протиправності дій Управління Пенсійного фонду України під час не проведення перерахунку пенсії позивачу.

На підставі викладеного, керуючись п.7-1 Прикінцевих положень, ст. ст. 26, 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", Постановою КМУ № 909 від 04.11.1993, рішенням Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання), ст. 1, 3, частиною 2 ст.6, ст. 8, частиною 2 ст. 19, ст.ст. 22, 23 Конституції України, Постанови КМУ № 1191 від 23.11.2011, ст.ст. 2, 11, 17, 18, 71, 86, 90,94, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області щодо відмови в зарахуванні стажу роботи ОСОБА_4 на посаді вихователя в дитячому яслах-садку № 11 Південного гірничого збагачувального комбінату з 17 листопаду 1978 р. по 19 червня 1995 р. до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію за вислугу років.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області зарахувати ОСОБА_4 трудовий стаж роботи на посаді вихователя в дитячому яслах-садку № 11 Південного гірничого збагачувального комбінату з 17 листопада 1978 р. по 19 червня 1995 р. до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію за вислугу років.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області нарахувати та виплатити ОСОБА_4 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої ст.. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: С. В. Ткаченко