Справа № 2218/8377/11
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2218/8377/11

Головуючий у 1-й інстанції:

Трембач О.Л.

Суддя-доповідач: Білоус О.В.

28 січня 2015 року

м. Вінниця
Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Білоуса О.В.
суддів: Курка О. П. Совгири Д. І.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, начальника управління пенсійного забезпечення військовослужбовців Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області Лагадан О.В. про визнання дій неправомірними та відшкодування шкоди ,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду із заявою (в порядку ст. 267 КАС України) до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, начальника управління пенсійного забезпечення військовослужбовців Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області Лагдан Оксани Володимирівни про визнання їх дій протиправними при проведенні перерахунку пенсії та стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на його користь відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до постанови Хмельницького міськрайонного суду від 28.11.2014 року у задоволенні заяви відмовлено. Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову Хмельницького міськрайонного суду та ухвалити нове рішення, яким заяву задовольнити, посилаючись при цьому на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.
В судове засідання представники сторін не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином. Відповідач направив на адресу суду письмові заперечення на апеляційну скаргу, з яких вбачається, що позивач апеляційну скаргу не визнає у повному обсязі, проти її задоволення заперечує, вважаючи рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим і таким, що відповідає фактичним обставинам справи. Просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Позивач надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.
У зв`язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про його дату, час і місце, а також враховуючи те, що їх явка в судове засідання не визнавалась обов`язковою, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, за наявними у справі матеріалами, при цьому, згідно частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Частиною 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. При цьому в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).
Частиною 1 ст. 195 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів справи, 21.04.2011 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання провести перерахунок пенсії. Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 21.07.2011 року позов задоволено, а у межах стягнення за один місяць - допущено до негайного виконання.
В подальшому, 10 вересня 2013р. Вінницьким апеляційним адміністративним судом скасовано постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.07.2011р., та прийнято рішення про відмову у задоволенні позову.
10 жовтня 2011 року позивач звернувся до Хмельницького міськрайонного суду із заявою в порядку ст. 267 КАС України, в якій, з урахуванням заяви від 30.10.2014 року (а.с. 172), просив визнати дії відповідачів при проведенні перерахунку пенсії протиправними та стягнути на його користь моральну шкоду.
Заява мотивовано тим, що відповідачами, на думку ОСОБА_1 , було проведено перерахунок його пенсії на підставі судового рішення ( за один місяць) не в повному обсязі, а також на підставі розрахунку від 19.08.2011 року незаконно стягнуто з його пенсійних коштів раніше виплачену індексацію. Вважаючи дії при перерахунку пенсії неправомірними, просив визнати дії відповідачів протиправними, а також стягнути на його користь компенсацію за заподіяну такими діями моральну шкоду.
Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення заяви, суд першої інстанції керувався тим, що відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2009 р. № 1252 «Про недопущення зменшення розмірів пенсій та соціальних виплат, врегулювання окремих питань у зв`язку з прийняттям Закону України від 06 листопада 2009 р. «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» передбачалося, що підвищення до пенсії, встановлене згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2009 року № 198, розмір якого з 01 жовтня 2009 року складав 28,40 грн., здійснюється до прийняття рішення Кабінету Міністрів України про проведення чергового перерахунку, зазначений пункт втратив чинність відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.05.2010р. № 331.
В той же час постановою Кабінету Міністрів України від 05.05.2010 року № 331 передбачено, що у разі коли розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, цільової грошової допомоги та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) після перерахунку з 01.01.2010 року зменшується, виплата пенсії здійснюється у раніше встановленому розмірі. Тобто, встановлюється доплата до старого розміру пенсії, як було встановлено і ОСОБА_1 .
З урахуванням висновків суду, що викладені у постанові Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10.09.2013 року у даній справі, та яка набрала законної сили в розуміння ст. 254 КАС України, в діях відповідачів при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 не вбачається ознак протиправності.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Колегія суддів апеляційного суду погоджується із тим, що позивачем, всупереч вимог ст. 71 КАС України, не доведено заподіяння йому моральної шкоди діями відповідачів, з огляду також на їх правомірність.
Відповідно до ч.ч. 9-10 ст. 267 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду. За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення.
Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи, а тому колегією суддів відхиляються, оскільки не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підстав для її скасування не вбачається.
Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.
На підставі наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови у задоволенні заявлених вимог.
Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд
У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 листопада 2014 року - без змін.
Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Білоус О.В.

Судді Курко О. П.

Совгира Д. І.