Справа № 2а-426/12/2770
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" січня 2015 р. м. Київ К/800/3004/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головчук С.В. (суддя-доповідач),
Ліпського Д.В.,
Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Окружного адміністративного суду міста Севастополь від 03 травня 2012 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2012 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Севастополі (далі - ГУ ПФУ в м. Севастополі), Управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Севастополі (далі - УМВС в м. Севастополі) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що з 06 червня 2008 року звільнився у відставку з органів внутрішніх справ за підпунктом «а» пункту 65 (за віком) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114. Вказує, що при звільненні, УМВС в м. Севастополі видало довідку від 08 серпня 2008 року №76 для призначення пенсії, в якій неправильно вказало розміри премій, отриманих ним за період з січня по травень 2008 року. Посилаючись на те, що внаслідок недостовірних даних, зазначених у цій довідці, ГУ ПФУ в м. Севастополі призначило йому пенсію у меншому розмірі, а УМВС в м. Севастополі відмовилось видати іншу довідку, просив суд визнати протиправними дії та зобов'язати відповідача видати йому нову довідку з урахуванням фактично отриманих ним сум премій, зазначених у розрахункових листах за період січень-травень 2008 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Севастополь від 03 травня 2012 року, яку залишено без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2012 року, в позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ) та постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі - постанова КМУ №393). Вказує, що суди не врахували, що відомість про виплату відповідачем премії за грудень 2007 року була затверджена та підписана керівником у січні 2008 року, а виплата цієї премії здійснювалась у січні-лютому 2008 року. Крім того, суди не дали належної оцінки рішенню суду у справі №2а-118/11/2702.

Перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 06 червня 2008 року підполковника міліції ОСОБА_4 звільнено у відставку з органів внутрішніх справ з посади старшого дільничного інспектора міліції Гагарінського РВ УМВС України в м. Севастополі, згідно з наказом начальника УМВС України в м. Севастополі від 06 червня 2008 року № 90.

У 2008 році позивачу призначено пенсію в розмірі 82% грошового забезпечення в сумі 2218,47 грн, згідно з грошовим атестатом від 14 липня 2008 року №76 та довідки про додаткові види грошового забезпечення від 08 серпня 2008року № 76, до якої включені середньомісячна сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення і премія за п'ять місяців перед звільненням.

Не погоджуючись з розмірами зазначеної у довідці премії, у січні 2012 року позивач звернувся до УМВС України в м.Севастополі із заявою про видачу нової довідки про виплату додаткових видів грошового забезпечення за період з січня по травень 2008 року. Листом від 10 січня 2012 року №9/Р-1 відповідач повідомив йому, що на виконання пункту 1.3 наказу УМВС України в м.Севастополі від 12 березня 2008 року №140, премія встановлена йому у грудні 2007 року у розмірі 48,7%, була виплачена у січні 2008 року у розмірі 8,7 % в сумі 176,88 грн та доплачена у лютому 2008 року у розмірі 40% в сумі 813,24 грн, а тому ці суми не включені у довідку про виплату додаткових видів грошового забезпечення за період з січня 2008 року по травень 2008 року.

Вирішуючи спір та відмовляючи в позові, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що виплата премії за минулий місяць проводиться в поточному місяці разом з виплатою грошового забезпечення. Враховуючи те, що згідно з розрахунковими листами, у січні 2008 року позивачу нарахована премія за грудень 2007 року, у лютому - за січень, у березні - за лютий, то підстави для задоволення позову відсутні.

Проте, з такими висновками погодитись неможливо.

Відповідно до частини 1 статті 43 Закону № 2262-ХІІ, пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

За умовами пункту 1 частини 1 статті 41 Закону України від 0 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із цим Законом були фактично обчислені та сплачені страхові внески до Пенсійного фонду в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески.

Згідно з частиною 3 статті 43 Закону № 2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, за змістом наведених норм закону, розмір пенсії обчислюється з грошового забезпечення, яке військовослужбовці отримували перед звільненням і з якого сплачені страхові внески.

Абзацом 4 пункту 7 постанови КМУ № 393 встановлено, що для осіб, які звільнені із служби в 2008 - 2009 роках (крім осіб, виплата грошового забезпечення яким провадилася на умовах і в порядку, визначених постановами Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2005 року № 748, від 03 вересня 2005 року № 865, від 09 березня 2006 року № 268 і від 15 листопада 2006 року № 1588) або які померли (загинули) в зазначений період, середньомісячна сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення загальної суми таких видів грошового забезпечення за останні фактичні місяці служби підряд перед звільненням (смертю), починаючи з січня 2008 року на кількість таких місяців. При цьому для осіб, звільнених у січні 2008 року, сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається на день звільнення із служби з розрахунку таких виплат за повний місяць.

Вказана норма не містить застережень щодо періоду, за який виплачуються додаткові види грошового забезпечення та премії, оскільки незалежно від дати і періоду нарахування премії, за умови її виплати особі у період служби, який враховується при обчисленні розміру пенсії, ця премія підлягає включенню до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії.

Наказ МВС від 31 грудня 2007 року № 499 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ», яким затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, не може бути підставою для відмови у включенні до грошового забезпечення, що враховується при обчисленні пенсії, сум виплачених премій, оскільки ця Інструкція регулює правовідносини, пов'язані з умовами виплати грошового забезпечення працівникам органів внутрішніх справ, а не умови і порядок пенсійного забезпечення таких працівників.

Із змісту позовної заяви видно, що ОСОБА_4 не погоджується із сумами премій, зазначеними у довідці УМВС в м. Севастополі від 08 серпня 2008 року № 76, проте вирішуючи спір та дослідивши розрахункові листи, суди не зазначили у своїх рішеннях, які саме суми позивач фактично отримав перед звільненням за період з січня по травень 2008 року, що виключає можливість перевірити обґрунтованість доводів позивача щодо розбіжностей між сумами, зазначеними у розрахункових листах та сумами премій, зазначеними в довідці №76.

Отже, вирішуючи спір, суди повинні встановити, які суми премій були фактично виплачені позивачу перед звільненням та дати правову оцінку діям УМВС в м. Севастополі щодо відмови у видачі довідки з сумами премій, які отримував ОСОБА_4 перед звільненням.

Вказані обставини мають суттєве значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до частини 2 статті 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанції і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Севастополь від 03 травня 2012 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2012 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді С.В. Головчук
Д.В. Ліпський
Ю.К. Черпак