Справа № 804/19859/14
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2014-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Восьмого воєнізованого гірничорятувального загону до Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оспорюванне рішення є неправомірним, оскільки позивач не порушував п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України та у податкового органу відсутні підстави та повноваження щодо визнання недійсним (нікчемним) договорів укладених позивачем з його контрагентами ТОВ «СІЛКО-КОМПАНІ», ТОВ «НІКОМЕТ-ІНВЕСТ», ТОВ «БК ІНДІПЕНДЕНТ» адже угоди з контрагентами позивача в судовому порядку недійсною податковою інспекцією не визнавались та податковій інспекції не надано повноваження встановлювати нікчемність правочинів в актах перевірки; висновки акту зроблені лише на припущеннях, оскільки факт реальності здійснення позивачем господарських операцій за договорами, укладеними з ТОВ «СІЛКО-КОМПАНІ», ТОВ «НІКОМЕТ-ІНВЕСТ», ТОВ «БК ІНДІПЕНДЕНТ», підтверджено у ході перевірки первинними бухгалтерськими документами, які включають зміни в структурі активів позивача; висновок податкового органу, що оприбуткування, приймання-передачі товарів не проводились зроблено з актів перевірки цих контрагентів та інформації комп'ютерних баз даних та автоматизованих інформаційних систем державної податкової служби, згідно з якими відсутні докази фактичного отримання продукції. Оскільки право підприємства на формування податкового кредиту не залежить від податкового обліку (стану місцезнаходження) контрагентів та сплати ним податку до бюджету, позивач вважає, що ним було сформовано ПДВ на підставі належним чином оформлених податкових накладних відповідно до вимог Податкового кодексу України.
В подальшому розгляд справи відкладено на 30.12.14р.
30.12.14р. позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду адміністративної справи повідомлені належним чином, відповідно до положень ст.35 КАС України, докази чого наявні в матеріалах справи.
30.12.2014р. позивач подав до суду клопотання, в якому просить розглянути справу без його участі в порядку письмового провадження.
Відповідач, в свою чергу, 30.12.14р. надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, мотивуючи його тим, що представник податкового органу, який супроводжує дану справу не має можливості прибути в судове засідання через складні погодні умови, а забезпечити іншого представника не має можливості у зв'язку з тим, що він буде не обізнаний з матеріалами справи та предмет спору. Також, відповідача в своєму клопотанні вказав, що розгляд даної справи дуже важливий для Західно-Донбаської ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області та представник відповідача повинен надати до судового засідання докази правомірності винесення податкового-повідомлення рішення.
Суд, відмовив в задоволенні клопотання податкового органу про відкладення розгляду справи з огляду на те, що про судові засідання 19.12.14р. та 30.12.14р. останній був повідомлений про час та місце розгляду справи завчасно та мав можливість надати суду письмові заперечення на позовну заяву та докази на їх підтвердження. Окрім того, суд враховує скорочений строк розгляду і вирішення справи передбачений статтею 122 КАС України. Щодо посилання відповідача на те, що його представник, що був направлений до суду не може прибути через погодні умови, а інший представник не володіє предметом справи, то суд не бере їх до уваги, оскільки ч.3 ст.50 КАС України передбачено, що відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом, а тому всі представники суб'єкта владних повноважень мають однакові права та обов'язки є взаємозамінні та виконують згідно наданої їм довіреності представницькі функції суб'єкта владних повноважень.
Частиною 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи наведене, клопотання позивача про розгляд справи без участі представника позивача, строки розгляду та вирішення справи, встановлені ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе вирішити спір за відсутності сторін, у письмовому провадженні, за наявними у справі доказами відповідно до вимог ч. 4, ч. 6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного:
повноваження, компетенція контролюючих органів, обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України. Органи державної податкової служби є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів. Податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах: загальність оподаткування; рівність усіх платників перед законом; невідворотність настання визначеної законом відповідальності у разі порушення податкового законодавства; презумпція правомірності рішень платника податку; фіскальна достатність; соціальна справедливість; економічність оподаткування; нейтральність оподаткування; стабільність; рівномірність та зручність сплати; єдиний підхід до встановлення податків та зборів. Зазначені принципи спрямовані на недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації.
Позивач не погоджуючись із висновками викладеними в акті перевірки, подав до податкового орану заперечення від 28.10.14р. з вимогою скасувати висновки акта перевірки про порушення ВОСЬМИМ ВОЄНІЗОВАНИМ ГІРНИЧОРЯТУВАЛЬНИМ ЗАГІНОМ норм Податкового кодексу України.
За наслідками розгляду вказаного вище заперечення позивача акт перевірки №247/04-10-22-01-00159477 від 21.10.2014р. залишено без змін, а заперечення без задоволення.
Як вбачається з акту перевірки, перевірку позивача було проведено з урахуванням актів: ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 20.06.2014р. за № 216/04-63-22-03/34775396 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «БК Індепендент» з питань документального підтвердження господарських відносин з контрагентами за період 01.06.2011 - 31.05.2014 року; акту ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області №714/22-03/36574998 від 24.06.2014р. про результати перевірки ТОВ «Нікомет-Інвест» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства про не встановлення факту реального здійснення господарських операцій та акту Дніпродзержинської ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області №2539/43/04-03-22-03/38837927 від 30.05.2014р. про результати перевірки ТОВ «Сілко-Компані» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства про не підтвердження наявності поставок товарів (послуг) від ТОВ «Сілко-Компані».
Також, при проведенні перевірки використовувався та здійснювався аналіз інформації баз даних ОДПС, а саме: База даних ІС «Податковий блок», вкладка «Аналітична система» та первинні документи надані позивачем: договори, податкові накладні, видаткові накладні, банківські виписки, платіжні доручення, акти приймання виконаних робіт, довідки про вартість виконаних робіт та інші, згідно яких встановлено, що одними з постачальників ВОСЬМОГО ВОЄНІЗОВАНОГО ГІРНИЧОРЯТУВАЛЬНОГО ЗАГІНУ за грудень 2013 року є підприємство ТОВ «Сілко-Компані», за березень, травень, серпень, листопад, грудень 2013р. є ТОВ «НІКОМЕТ-ІНВЕСТ» та за лютий, квітень, червень, липень, серпень, жовтень 2012р. та жовтень 2011 рок є ТОВ «БК ІНДІПЕНДЕНТ».
Так, у період, який перевірявся, позивач мав господарські відносини з ТОВ «Сілко-Компані» згідно укладеного договору №57 від 21.11.2013 р. по факту придбання товарів, а саме альтанки.
Суму податку на додану вартість за зазначеною податковою накладною, яку відображено у реєстрі отриманих податкових накладних включено до податкового кредиту за грудень 2013 року.
На підтвердження виконання вищезазначеного договору позивачем до суду надано: копію цього договору; копії первинних бухгалтерських документів, що підтверджують господарські операції з придбання товарів у ТОВ «Сілко-Компані»: платіжні доручення, банківські виписки з рахунку, витяги з журналу реєстрації довіреностей, акти приймання-передачі, видаткові накладні та податкові накладні, що наявні в матеріалах справи.
Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними, які відображено у реєстрі отриманих податкових накладних, включено до податкового кредиту за жовтень та листопад 2013 року.
Також встановлено, що Восьмий воєнізований гірничорятувальний загін здійснював свою господарську діяльність за угодами укладеними з ТОВ «БК Індепендент», а саме:
Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними, які відображено у реєстрі отриманих податкових накладних, включено до податкового кредиту за жовтень 2011 року.
Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними, які відображено у реєстрі отриманих податкових накладних, включено до податкового кредиту за жовтень 2011 року.
18.11.2011р. між 8 ВГРЗ та ТОВ «БК Індепендент» укладено договір підряду на проведення робіт з ремонту приміщення охорони праці, кімнати відділу кадрів та приміщень попереджувальної профілактичної служби оперативного взводу 8 ВГРЗ №85. На виконання умов зазначеного договору ТОВ «БК Індепендент» (Підрядник) виконано роботи, про що виписано податкові накладні на загальну суму 5151,98грн. (ПДВ - 858,66 грн.), складено акт приймання виконаних робіт. На підтвердження виконання умов договору, в матеріалах справи містяться копії договору з кошторисом, платіжного доручення, банківської виписки, рахунка, податкової накладної, реєстру виданих та отриманих податкових накладних, акту приймання виконаних робіт).
Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними, які відображено у реєстрі отриманих податкових накладних, включено до податкового кредиту за грудень 2011 року.
Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними, які відображено у реєстрі отриманих податкових накладних, включено до податкового кредиту за грудень 2011 року.
10.02.2012р. між 8 ВГРЗ та ТОВ «БК Індепендент» укладено договір підряду №16 на проведення робіт з ремонту кімнати відділу кадрів та приміщень попереджувально профілактичної служби оперативного взводу 8 ВГРЗ.
23.03.2012р. між позивачем та ТОВ «БК Індепендент» укладено договір підряду №32 на проведення робіт з ремонту приміщення командира взводу, 2 взводу 8 ВГРЗ.
17.04.2012 р. між 8 ВГРЗ та ТОВ «БК Індепендент» укладено договір підряду №55 на проведення робіт з ремонту приміщення бойлерної та сушили 2 взводу 8 ВГРЗ.
27.06.2012р. між 8 ВГРЗ та ТОВ «БК Індепендент» укладено договір підряду №83 на проведення робіт з ремонту вхідного тамбуру, коридору та приміщення командира взводу ОМС в адміністративній будівлі 2 взводу 8 ВГРЗ.
08.08.2012р. між 8 ВГРЗ та ТОВ «БК Індепендент» укладено договір підряду № 90 на проведення робіт з ремонту теплотраси 1 взводу 8 ВГРЗ.
Також, 08.08.2012р. між 8 ВГРЗ та ТОВ «БК Індепендент» укладено договір підряду № 91 на проведення робіт з ремонту теплотраси 2 взводу 8 ВГРЗ.
08.08.12р. між 8 ВГРЗ та ТОВ «БК Індепендент» укладено договір підряду № 92 на проведення робіт з ремонту теплотраси оперативного взводу 8 ВГРЗ.
28.09.2012р. між 8 ВГРЗ та ТОВ «БК Індепендент» укладено договір підряду №104 на проведення робіт з ремонту м'якої покрівлі будівлі підсобних приміщень 1 взводу 8 ВГРЗ.
28.09.2012р. між 8 ВГРЗ та ТОВ «БК Індепендент» укладено договір підряду №105 на проведення робіт з ремонту учбового класу та відливів в будівлі оперативного взводу 8 ВГРЗ.
28.09.2012р. між 8 ВГРЗ та ТОВ «БК Індепендент» укладено договір підряду №106 на проведення робіт з ремонту покрівлі гаражних боксів оперативного взводу 8 ВГРЗ.
На виконання умов всіх зазначених вище договорів позивач надав копії договорів з кошторисом, платіжні доручення, банківські виписки, рахунки, податкові накладні, реєстри виданих та отриманих податкових накладних, акти приймання виконаних робіт, що наявні в матеріалах справи.
Під час складання договорів з 8 ВГРЗ ТОВ «Нікомет-Інвест» були надані наступні копії документів: виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, довідки зі Служби статистики, свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість, ліцензії, ТОВ «БК Індепендент» були надані наступні копії документів: свідоцтва про державну реєстрацію, довідки про взяття на облік платника податків, свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість, ліцензій, ТОВ «Сілко-Компані» були надані наступні копії документів: виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість, що містяться в матеріалах справи.
На підтвердження обставин щодо отримання 8 ВГРЗ придбання товарно-матеріальних цінностей (альтанки) та виконання ремонтів позивачем надано фотографії придбаної альтанки та виконаних ремонтів, що наявні у справі.
Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними, які відображено у реєстрі отриманих податкових накладних, включено до податкового кредиту завідповідні місяці, а саме: лютий, квітень, червень, липень, серпень, жовтень 2012 року та жовтень, грудень 2011 року.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Питання, пов'язані з формуванням платником податку на додану вартість податкового кредиту, врегульовано статтею 198 Податкового кодексу України (далі - ПК України), підпунктом "а" п.198.1 якої передбачено право на віднесення сум податку з ПДВ до податкового кредиту у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі у разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Згідно з п. 198.2. ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Згідно з п. 198.3. ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Згідно з п. 198.6. ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Відповідно до пункту 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відноситься до податкового кредиту.
Відповідно до ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" N 996-XIV від 16.07.1999 року, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
З аналізу наявних у справі первинних документів, які також досліджувались під час перевірки, що підтверджується актом перевірки, за господарськими операціями позивача з вищенаведеними контрагентами вбачається, що вони складені у відповідності до законодавства України.
Як на час укладення правочинів позивача із ТОВ «СІЛКО-КОМПАНІ», ТОВ «НІКОМЕТ-ІНВЕСТ», ТОВ «БК ІНДІПЕНДЕНТ» так і під час їх виконання, сторони були належним чином зареєстрованими в ЄДРПОУ та були платниками податку на додану вартість; ні установчі документи контрагентів позивача, ні їх свідоцтва про реєстрацію платником податку на додану вартість не визнані в установленому порядку недійсними. Вказане відповідачем не спростоване.
Крім того, укладені між сторонами договори не визнавались недійсними в судовому порядку, а твердження відповідача про нікчемність цих правочинів не приймається до уваги судом, оскільки не є безспірним; в судовому порядку ці договори недійсними не визнавались.
Позивачем було надано належні та допустимі докази, які підтверджують правові наслідки вчинених правочинів та те, що господарські операції мали реальний характер, а придбаний товар використовувався в господарській діяльності позивача, однак, відповідачем при винесені спірного податкового повідомлення-рішення зазначене не було прийнято до уваги.
Необхідно зазначити, що не є підставою для відмови у праві на податковий кредит та бюджетне відшкодування з податку на додану вартість навіть наявність порушення податкової дисципліни, вчинені контрагентом платника податку. Також не є підставою для визнання неправомірними операцій платника податків подальше припинення чи анулювання статусу платника податку на додану вартість його контрагента. Усі операції, вчинені контрагентом платника податку до припинення такого контрагента, не можуть автоматично розглядатися як нікчемні правочини в силу самого собою припинення юридичної особи або анулювання її податкового статусу.
При дослідженні факту здійснення господарської операції повинні оцінюватися відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку, тобто якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на віднесення сплачених у ціні товару відповідних сум податку на додану вартість до податкового кредиту, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо цього та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.
Суд звертає увагу на те, що в силу закону отримання податковим органом акту перевірки чи довідки зустрічної звірки, у яких викладені висновки про вчинення контрагентом платника податків нікчемного правочину або відображення у звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє такий податковий орган від виконання обов'язку із самостійного встановлення та доведення факту вчинення платником податків порушення закону. Акт перевірки контрагента не має преюдиціального значення та не є документом, що достовірно та безсумнівно підтверджує обставини фактичної дійсності.
Враховуючи наведене, Західно-Донбаська ОДПІ не могла використовувати як безперечний доказ акти перевірок контрагентів ТОВ «Сілко-Компані», ТОВ «Нікомет-Інвест», ТОВ «БК Індепендент», а саме: акт ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 20.06.2014р. за № 216/04-63-22-03/34775396 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «БК Індепендент» з питань документального підтвердження господарських відносин з контрагентами за період 01.06.2011 - 31.05.2014 року; акт ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області №714/22-03/36574998 від 24.06.2014р. про результати перевірки ТОВ «Нікомет-Інвест» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства про не встановлення факту реального здійснення господарських операцій та акт Дніпродзержинської ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області №2539/43/04-03-22-03/38837927 від 30.05.2014р. про результати перевірки ТОВ «Сілко-Компані» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства про не підтвердження наявності поставок товарів (послуг) від ТОВ «Сілко-Компані», якими встановлено відсутність фактичного здійснення робіт та послуг.
Також, програмне забезпечення (інформаційні бази ДПІ) до первинних або інших документів, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку платника податків не відноситься. Крім того, абсолютно справедливо підкреслюється, що такі дані не є також належним доказом відсутності фактів здійснення господарських операцій безпосередньо платника податків - позивача, та доказом несплати ним податку, якщо спірний період податковим органом перевірено з урахуванням всіх первинних документів та документів податкової звітності.
Таким чином, використання Західно-Донбаською ОДПІ інформації комп'ютерних баз: База даних ІС «Податковий блок», вкладка «Аналітична система», не є належним доказом відсутності фактів здійснення господарських операцій.
Посилання податкового органу у акті перевірки на те, що усі контрагенти Восьмого воєнізованого гірничорятувального загону фігурують у кримінальних провадженнях, та не містять достатньої кількості співробітників для взаємовідносин з позивачем у перевіряємому періоді, суд не бере до уваги, оскільки відповідачем не доведено, що на цей час існує порушене кримінальне провадження за фактом фіктивного підприємництва або вчинення іншого економічного злочину стосовно директора ТОВ «Сілко-Компані», ТОВ «БК Індепендент» та ТОВ «Нікомет-Інвест». Також відсутні вироки суду за обвинуваченням їх у вчиненні злочину, пов'язаного зі здійсненням фіктивного підприємництва, ухилення від сплати податків, тощо. До того ж податковий орган не вказав у акті перевірки на підставі чого зроблено висновок про відсутність у контрагентів достатньої кількості працівників, форми облікової кількості штатних 3-ПН відсутні в матеріалах справи.
Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина, не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документально підтвердження розміру свого податкового кредиту.
Статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, при вирішенні справи, керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи, визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Так, Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22.01.2009 р.(«Булвес «АД проти Болгарії») зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз. На думку Європейського Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності. Право на податковий кредит, є «власністю» у розумінні статті 1 Протоколу № 1, яке повинно розглядатися як таке, що виникло у момент повного виконання нею своїх зобов'язань щодо податкової звітності з ПДВ. Визнання права на нарахування податкового кредиту було поставлено в залежність від виконання обов'язків постачальником, в той час, коли це не залежало від волі одержувача поставки - застосування відповідних положень Закону «Про ПДВ», стало не передбаченим і самовільним. Платник податку не має абсолютно ніяких повноважень відслідковувати, контролювати і забезпечувати виконання постачальником його обов'язків із складення та подання декларації з ПДВ, а також, обов'язку зі сплати ПДВ (п.43, п.69 зазначеного вище рішення Європейського Суду).
Відповідно до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Межі юридичної відповідальності кожного платника податку, яка відповідно до ст. 61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб'єкта права до юридичної відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, згідно з законом є неможливим.
Відповідно до положень ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно з ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з державного бюджету України.
Керуючись ст.ст. 158-163, 254 КАС України, суд, -
Адміністративний позов Восьмого воєнізованого гірничорятувального загону до Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задоволити.
Стягнути з державного бюджету України на користь Восьмого воєнізованого гірничорятувального загону судові витрати в сумі 230грн.64коп. (двісті тридцять грн. 64 коп.) сплаченого згідно платіжного доручення від 27.11.2014р. за №357.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання копії постанови, виготовленої у повному обсязі.

Суддя С.В. Ніколайчук