Справа № 754/14796/14-а
Суддя: Саламон О. Б.
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/77/15
ПОСТАНОВА

Іменем України

02.02.2015 Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого суддіСаламон О.Б.
при секретаріСолодухіній Н.С.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду із позовом, у якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати щорічної допомоги на оздоровлення, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи; зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, у відповідності до положень ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 20.06.2003 і до моменту розгляду справи, з урахуванням проведених виплат.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що є особою, постраждалою внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, інвалідом І групи, у зв'язку з чим перебуває на обліку в Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації. У відповідності до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» їй передбачена щорічна допомога на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, встановлених на момент виплати. Їй виплачувалася вказана щорічна допомога в менших розмірах, ніж це передбачено Законом. Вважаючи такі дії відповідача неправомірними, просить стягнути недоотриману суму допомоги на оздоровлення.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12.09.2014 позовні вимоги ОСОБА_3 за - залишено без розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2014 вище зазначену ухвалу суду в частині позовних вимог з 09.03.2014 - скасовано та направлено до Деснянського районного суду м. Києва для продовження розгляду, в іншій частині ухвала суду залишена без змін.

20.01.2015 відкрито скорочене провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії за період з 09.03.2014.

В запереченнях наданих відповідачем, зазначається, що вони діяли у відповідності до норм чинного законодавства, а саме керувалися нормативними актами Кабінету Міністрів України, які відповідно до ст. 117 Конституції України є обов'язковими до виконання, тому підстави для визнання таких дій неправомірними - відсутні.

Вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 знаходиться на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації і отримує щорічну допомогу на оздоровлення, передбачену ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, І категорії, має 1 групу інвалідності що підтверджується письмовими доказами, наявними в матеріалах справи.

Статтею 48 вищевказаного Закону України встановлено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Також розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати, що передбачено ч. 7 ст. 48 вищевказаного Закону.

Всупереч вказаній нормі Закону позивачу нараховування та виплата щорічної допомоги на оздоровлення у 2014 році здійснювалась в меншому розмірі, який встановлений постановою Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 17.07.2005 № 562, що є неправомірним виходячи з наступного.

Законом України "Про державний бюджет України на 2014 рік" встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31,37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік. Отже вказаним пунктом цього Закону Кабінету Міністрів України надано право встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Станом на час нарахування позивачу щорічної допомоги у 2014 році, Кабінетом Міністрів України таке право використано не було, нормативно-правового акта на виконання вимог Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» щодо встановлення відповідних розмірів не приймалось.

Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 19.06.2001 року № 9-рп/2001 зауважив, що Україна є правовою державою (стаття 1 Конституції України), а в правовій державі існує сувора ієрархія нормативних актів, відповідно до якої постанови та інші рішення органів виконавчої влади мають підзаконний характер і не повинні викривляти сутність і зміст законів.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 р. №3-рп2012 дано тлумачення, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України під час вирішення-справ про соціальний захист підлягають застосуванню тоді, коли вони видані у межах його компетенції на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

З огляду на те, що постанова Кабінету Міністрів України, якою керувався відповідач, була прийнята у 2005 році, суд вважає, що в ній не враховано та не могло бути враховано межі бюджетних асигнувань, що мали місце у 2014 році.

Таким чином, є протиправним нарахування позивачу щорічної допомоги на оздоровлення в меншому розмірі, ніж встановлено ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому позивачу належить здійснити перерахунок і виплату таких коштів у розмірі відповідно до цього Закону.

Отже, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними нормативно-правовими актами, дії відповідача щодо виплати позивачу допомоги у розмірі, визначеному постановою КМ України, а не відповідним Законом є неправомірними.

Поряд з цим, необхідно зазначити, що щорічна допомога на оздоровлення має щорічний характер та може бути виплачена у будь-який момент протягом року.

Зокрема, відповідно до ст. 62 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" роз'яснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання, незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.

Частиною 1 ст. 67 Закону передбачено, що конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Отже, вищевказаним Законом не уповноважено Кабінет Міністрів України зменшувати конкретні суми компенсацій і допомоги, змінювати розмір допомоги на оздоровлення, встановлений законом, а надано право роз'яснення порядку застосування цього Закону.

Суд не приймає до уваги твердження, що встановлення конкретних (зменшених) сум компенсацій і допомоги, допомоги на оздоровлення Кабінетом Міністрів України є виконанням норм Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки вказані дії Кабінету Міністрів не реалізують встановлені Законом права та гарантії, а змінюють та коректують встановлені цим законом права та гарантії в бік їх зменшення, чим, в свою чергу, порушують його норми, оскільки ст. 71 Закону встановлює, що дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Таким чином, суд вважає, що здійснення виплат за 2014 рік, згідно постанови Кабінету Міністрів України є неправомірним, тобто таким, що не відповідає вимогам законів України та Конституції України, як основного закону держави.

Також суд при вирішенні справи керується ст. 8 КАС України, відповідно до вимог якої суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Судом також застосовується принцип верховенства права з урахуванням судової практики та рішень Європейського Суду з прав людини.

Слід зазначити, що Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" від 23.02.2006 року регулює відносини, що виникають у зв'язку з обов'язком держави виконати рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України, з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї, з впровадженням в українське судочинства та адміністративну практику європейських стандартів прав людини, зі створенням передумов для зменшення числі заяв до Європейського Суду з прав людини проти України.

Так, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірність своєї бездіяльності.

Позовні вимоги стосовно стягнення з відповідача суми боргу за компенсаційними виплатами, що виникла за весь період порушення та невиконання відповідачами вимог Конституції України та Законів України щодо визначення, призначення та перерахунку соціальних гарантій позивача, передбачених ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд вважає необґрунтованими та недоведеними, так як позивачем не зазначено розмір зазначеної суми боргу, періоду та правових підстав для її стягнення.

Позовні вимоги про зобов'язання відповідача в подальшому нараховувати та виплачувати в належному розмірі щорічної допомоги на оздоровлення, не можуть бути задоволенні, оскільки суд не вправі наперед вирішувати питання про право, яке ще відповідачами не порушено, а також враховуючи законодавство України, правовий порядок щодо цього має тенденцію змінюватись, суд не має можливості передбачити положення законодавства, яке буде діяти в майбутньому.

Відповідно до п. 4 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 року № 936, виплата компенсацій та допомоги певних видів, передбачених Законом, проводиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (крім м. Києва та Севастополя) рад.

Механізм використання, обліку, звітності і контролю за використанням коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визначено розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.01.2007 року № 65.

Відповідно до п. 4.1 та п. 4.3 вказаного Розпорядження, Київський міський центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат здійснює вхідний облік та контроль документів з питань призначення соціальної допомоги, інших грошових виплат, які надходять від органів праці та соціального захисту населення, підприємств, організацій та установ. Забезпечує у тижневий термін оформлення документів на виплату соціальної допомоги, інших грошових виплат та їх відправку районним органам праці та соціального захисту населення відповідно до узгоджених графіків.

З зазначеного вбачається, що грошова допомога призначається розпорядженням Управління праці та соціального захисту населення, а виплати покладено на Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.

З урахуванням зазначеного, Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації не є тією особою, яка повинна відповідати за вимогою про зобов'язання здійснити виплату зазначеної грошової допомоги.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 18, 71, 93, 99, 100, 104, 161-163, 183-2, 256 КАС України, Конституцією України, Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", рішеннями Європейського Суду з прав людини, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації та Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо нарахування та виплати ОСОБА_3 щорічної допомоги на оздоровлення у 2014 році в розмірах менших, ніж визначено ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - неправомірними.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації провести перерахунок ОСОБА_3 щорічну допомогу на оздоровлення за 2014 рік до розміру, визначеного ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - 5 мінімальних заробітних плат, з урахуванням проведених виплат.

У задоволенні інших вимог позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б.