Справа № 1170/2а-3117/12
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2015 року м. Київ К/800/26220/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів Зайця В.С. (суддя-доповідач), Голяшкіна О.В., Стрелець Т.Г.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2014 року у справі за позовом Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Світловодської міської ради до Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області про скасування положень вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2012 року Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Світловодської міської ради пред'явила позов до Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області про визнання положень вимоги Світловодської об'єднаної державної фінансової інспекції № 03-14/0756 від 20 серпня 2012 року «Про усунення порушень виявлених в ході ревізії», в частині проведення претензійно-позовної роботи щодо зайвого виділення з бюджету коштів юридичній особі - СП ТОВ «Світловодськпобут» на загальну суму 538653,94 грн., такими, що не підлягають виконанню Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Світловодської міської ради.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2014 року, позовні вимоги задоволено.

Визнано нечинним положення вимоги Світловодської об'єднаної державної фінансової інспекції № 03-14/0756 від 20 серпня 2012 року «Про усунення порушень виявлених в ході ревізії», в частині проведення Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Світловодської міської ради претензійно-позовної роботи щодо зайвого виділення з бюджету коштів юридичній особі - СП ТОВ «Світловодськпобуд» на загальну суму 538653,94 грн..

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів, скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі Державна фінансова інспекція в Кіровоградській області, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що Світловодською об'єднаною фінансовою інспекцією Кіровоградської області з 05 червня 2012 року по 13 серпня 2012 року проведено ревізію фінансово-господарської діяльності управління житлово-комунального господарства Світловодського міськвиконкому за період з 2010-2011 року та І півріччя 2012 року, за результатами якої складено акт № 03-10/046 від 13 серпня 2012 року.

З даного акту вбачається, що перевіркою встановлено зайве виділення з державного бюджету коштів «СП ТОВ «Світловодськпобут» в сумі 538653,94 грн.для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню внаслідок завищення фактичної вартості теплової енергії, чим порушено вимоги пункту 5 та частини 3 пункту 7 «Порядку перерахування у 2011 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії тарифам, що затверджувалися або погоджувалися відповідними органами державної влади чи органами місцевого самоврядування», затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 11 травня 2011 року № 503.

З метою усунення виявлених ревізією порушень Світловодським об'єднаним контрольно-ревізійним відділом направлено позивачу лист-вимогу № 03-14/0756 від 20 серпня 2012 року про вжиття заходів щодо усунення виявлених порушень, зокрема, проведення претензійно-позовної роботи з одержувачем субвенції СП ТОВ «Світловодськпобуд» про повернення коштів до бюджету, в іншому випадку стягнути з осіб, винних у безпідставному перерахуванні коштів на суму 538653,94 грн., шкоду у порядку та розмірі, встановленому статтями 130-136 Кодексу законів про працю України.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, прийшов до висновку, що Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Світловодської міської ради, виділивши з державного бюджету кошти «СП ТОВ «Світловодськпобут» для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому вимога відповідача про проведення Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Світловодської міської ради претензійно-позовної роботи є протиправною.

Суд апеляційної інстанції із таким висновком суду першої інстанції погодився та залишив постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2012 року без змін.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України із правовою позицією суду апеляційної інстанції погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво житлово-комунальних послуг і подають їх на затвердження органам місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво. У разі затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво орган, що їх затвердив, зобов'язаний відшкодувати з відповідного місцевого бюджету виконавцям/виробникам різницю між затвердженим розміром цін/тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво цих послуг.

Механізм перерахування у 2011 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії тарифам, що затверджувалися або погоджувалися відповідними органами державної влади чи органами місцевого самоврядування (далі - заборгованість з різниці в тарифах), за рахунок надходжень, визначених пунктом 40 статті 4 Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» визначено Порядком перерахування у 2011 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії тарифам, що затверджувалися або погоджувалися відповідними органами державної влади чи органами місцевого самоврядування», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 травня 2011 року № 503 (далі - Порядок).

Згідно пункту 4 вказаного Порядку підставою для проведення розрахунків є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається за формою згідно з додатком 1 між учасниками розрахунків на підставі документа, що підтверджує наявність в учасників розрахунків кредиторської та/або дебіторської заборгованості на дату підписання такого договору (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що нараховані підприємствам теплоенергетики на заборгованість за природний газ). Учасниками розрахунків є відповідні територіальні органи Казначейства, місцеві фінансові органи, підприємства, що виробляють, постачають та транспортують теплову енергію для населення, незалежно від форми власності, Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», її дочірня компанія «Газ України» та її філії, суб'єкти господарювання, що здійснюють постачання природного газу за регульованим тарифом.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання вказаних вище вимог між Управлінням державного казначейства України в Кіровоградській області, головним фінансовим управлінням Кіровоградської обласної державної адміністрації, фінансовим управлінням Світловодського міськвиконкому, Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Світловодської міської ради, СП ТОВ «Світловодськпобут» та іншими учасниками розрахунків було укладено відповідні договори № 79/503 від 03 червня 2011 року, № 59/503 від 03 червня 2011 року.

Зазначені договори станом на момент проведення ревізії були чинними.

Пунктами 5-7 Порядку передбачено, що обсяг заборгованості з різниці в тарифах визначається учасниками розрахунків як різниця між фактичними витратами на теплову енергію (виробництво, транспортування і постачання теплової енергії) і фактичними нарахуваннями згідно із затвердженими для населення тарифами з урахуванням перерахунку за низькоякісні та не в повному обсязі надані послуги з відрахуванням дотації місцевих бюджетів, отриманої учасниками розрахунків для відшкодування різниці в тарифах.

Обсяг заборгованості з різниці в тарифах обчислюється учасниками розрахунків на підставі таких підтвердних документів: « 1» розрахунок фактичної собівартості теплової енергії, що засвідчений підписом керівника або іншої уповноваженої особи учасника розрахунків та скріплений печаткою; « 2» копія рішення органу виконавчої влади, НКРЕ або органу місцевого самоврядування про затвердження (погодження) тарифів на теплову енергію; « 3» звіт про витрати з надання послуг з теплопостачання і фінансові показники діяльності підприємства за формою № 1С, що засвідчений підписом керівника або іншої уповноваженої особи учасника розрахунків та скріплений печаткою; « 4» звіт про постачання теплової енергії (за формою № 1-теп), звітний кошторис витрат на виробництво теплоенергії (за формою № 23-енерго), довідка про корисний відпуск теплової енергії і розрахунки за неї (за формою № 32-енерго).

Розрахунок обсягу заборгованості з різниці в тарифах складається за формою згідно з додатком 2, погоджується із структурним підрозділом з питань фінансів відповідного органу виконавчої влади або виконавчого органу місцевого самоврядування, який прийняв рішення про затвердження (погодження) тарифів, та разом з підтвердними документами подається територіальним комісіям з погашення заборгованості підприємств паливно-енергетичного комплексу (далі - територіальні комісії), утвореним відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 190 «Про утворення Міжвідомчої комісії з погашення заборгованості підприємств паливно-енергетичного комплексу», для прийняття рішення про узгодження обсягу заборгованості з різниці в тарифах.

Територіальні комісії протягом двох місяців з дати набрання чинності постановою, якою затверджено вказаний Порядок, узгоджують обсяг заборгованості з різниці в тарифах та подають Мінрегіону узагальнену інформацію про суми заборгованості з різниці в тарифах.

З наведеного слідує, що рішення про узгодження обсягу заборгованості з різниці в тарифах приймаються територіальними комісіями з погашення заборгованості підприємств паливно-енергетичного комплексу.

Пунктом 8 Порядку передбачено, що для проведення розрахунків їх учасники надсилають фінансовим управлінням районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій чи структурним підрозділам з питань фінансів виконавчих органів міських (міст обласного значення) рад: « 1» довідку, що підтверджує відкриття поточних рахунків із спеціальним режимом використання відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2008 року № 1082 «Питання удосконалення схем розрахунків за використану електроенергію та природний газ»; « 2» договір про організацію взаєморозрахунків, підписаний учасниками розрахунків; « 3» рішення територіальної комісії про узгодження обсягу заборгованості з різниці в тарифах разом з підтвердними документами; « 4» складені учасниками розрахунків акти звіряння заборгованості із зазначенням обсягу заборгованості, яка склалася на дату підписання договору про організацію взаєморозрахунків.

Пунктами 11,12,13 Порядку визначено, що фінансові управління районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій або структурні підрозділи з питань фінансів виконавчих органів міських (міст обласного значення) рад узагальнюють подані визначені пунктом 8 цього Порядку документи та надсилають щомісяця 5 і 20 числа договори про організацію взаєморозрахунків та їх реєстри Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, головним фінансовим управлінням обласних і Київської міської та фінансовому управлінню Севастопольської міської держадміністрацій для складення зведених реєстрів таких договорів та подання щомісяця 10 і 25 числа Мінфіну зведених реєстрів, а Казначейству і територіальним органам Казначейства, в яких відкриті рахунки учасників розрахунків, підписані учасниками розрахунків договори.

Казначейство перевіряє підписані учасниками розрахунків договори про організацію взаєморозрахунків та інформує Мінфін про обсяг заборгованості, що підлягає погашенню відповідно до таких договорів.

Мінфін на підставі інформації, що надійшла від Казначейства, та зведених реєстрів договорів про організацію взаєморозрахунків визначає обсяг субвенції з державного бюджету Автономної Республіки Крим, обласним бюджетам, бюджетам міст Києва та Севастополя для проведення розрахунків і приймає в установленому порядку рішення про перерахування субвенції, яке доводиться до Казначейства.

Казначейство відповідно до Порядку перерахування міжбюджетних трансферів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 грудня 2010 року № 1132, перераховує на підставі зазначеного рішення Мінфіну субвенцію на рахунки бюджету Автономної Республіки Крим, обласних бюджетів, бюджетів мм. Києва та Севастополя, відкриті в органах Казначейства.

Розрахунки проводяться шляхом залучення коштів з єдиного казначейського рахунка у порядку, встановленому Казначейством за погодженням з Мінфіном.

Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські держадміністрації розподіляють перераховану відповідно до пункту 12 цього Порядку субвенцію між бюджетами районів і міст обласного значення на підставі договорів про організацію взаєморозрахунків.

Територіальні органи Казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі перераховують на підставі рішень Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій зазначену субвенцію на рахунки районних бюджетів і бюджетів міст обласного значення, відкриті в органах Казначейства.

Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські держадміністрації можуть приймати рішення про централізоване перерахування субвенції без розподілу її між бюджетами районів і міст обласного значення за згодою відповідних місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування.

Розпорядники коштів місцевих бюджетів забезпечують цільове та ефективне використання субвенції та подають головному розпоряднику бюджетних коштів звіти про її використання в установлені головним розпорядником строки.

Як вбачається із матеріалів справи на підставі протоколів №1, 2 від 24 травня 2011 року Кіровоградської територіальної комісії з погашення заборгованості підприємств паливно-енергетичного комплексу, після проведення перевірки державним казначейством договорів про організацію взаєморозрахунків, підписаних учасниками розрахунків, після прийняття Мінфіном рішення згідно пункту 11, 12 Порядку, субвенцію було спрямовано у відповідності до вимог законодавства СП ТОВ «Світловодськпобут».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що суди першої та апеляційної інстанції повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального і процесуального права та прийшли до вірного висновку, що оскаржене положення листа-вимоги не підлягає виконанню позивачем з тих підстав, що Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Світловодської міської ради не є тим органом, який уповноважений погоджувати розрахунок обсягу заборгованості з різниці в тарифах.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій та встановлених обставин справи.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Оскільки суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій, підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області залишити без задоволення, а постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: