Справа № 372/5085/14-а
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 372/5085/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Потабенка Л.В. Суддя-доповідач: Карпушова О.В.
У Х В А Л А

Іменем України

21 січня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кобаля М.І., розглянувши у письмовому провадження апеляційну скаргу Колективного сільськогосподарського підприємства "Орія" на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 16 жовтня 2014 року у справі № 372/5085/14-а за позовом Колективного сільськогосподарського підприємства "Орія" до Трипільської сільської ради Обухівського району Київської області про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

14.10.2014 р. Колективне сільськогосподарське підприємство "Орія" звернулося до Обухівського районного суду Київської області з позовом до Трипільської сільської ради Обухівського району Київської області про скасування рішення тридцять п'ятої сесії Трипільської сільської ради VI скликання № 8/1 від 14 листопада 2013 року «Про усунення порушень земельного законодавства виявлених в результаті перевірки Державної інспекції сільського господарства у Київській області» як незаконне.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 16 жовтня 2014 року зазначену позовну заяву повернуто позивачу.

Суд першої інстанції виходив з того, що даний спір виник між сторонами щодо рішення відповідача, яким скасовано попередні рішення щодо оренди землі, тому на підставі ст. 12 ГПК України підсудно господарському суду.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивачем подано апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 16 жовтня 2014 року, як таку, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що судом не вірно та неповно враховано підстави і мотиви звернення з адміністративним позовом, а тому помилково визначив, що даний спір підвідомчий господарському суду, так як даний спір є публічно-правовим й підсудний Обухівському районному суду як адміністративному суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за приписами п.2 ч. ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду скасуванню та направлення справи до суду першої інстанції з наступних підстав:

При винесенні ухвали про повернення позову від 16.10.2014 року суд першої інстанції виходив з того, що даний спір не є публічно-правовим, а тому не може розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

З таким рішенням суду першої інстанції не можна повністю погодитися, з огляду на наступне.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Положеннями ч. 1 ст. 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Для розгляду спору адміністративним судом необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер). Вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, необхідно враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії.

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України визначено, що у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

При цьому, слід зауважити, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

З комплексного аналізу норм ст. 26 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» (якими визначено компетенцію, зокрема, сільських рад), ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України випливає, що управління та розпорядження державним і комунальним майном є організаційно-правовою діяльністю суб'єктів владних повноважень - органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які здійснюють її шляхом прийняття актів з дотриманням встановленої процедури.

Конституційний Суд України в Рішенні від 01.04.2010 року № 10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 КАС України вирішив, що органи місцевого самоврядування у земельних відносинах з громадянами та юридичними особами, в тому числі щодо вирішення питань розпорядження, передачі у власність, у користування земельних ділянок, а також їх вилучення, виступають виключно як суб'єкти владних повноважень.

Відповідно до ст. 69 Закону України «Про Конституційний Суд України» рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

Отже, Трипільська сільська рада Обухівського району Київської області, приймаючи рішення щодо прав Позивача та Третьої особи на постійне користування земельною ділянкою, виконували владні управлінські функції, передбачені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та відповідним підзаконним актом щодо порядку складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право постійного користування землею.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що даний спір юридичної особи з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень з приводу оскарження його рішень належить до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Аналогічна позиція викладена у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» від 20.05.2013 року № 8, а також рішеннях Вищого адміністративного суду України від 04.06.2014 року у справі № К/800/51971/13 та від 10.09.2014 року у справі № К/800/6811/14.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами Апелянта про публічно-правовий характер даного спору, а тому відповідна адміністративна справа повинна розглядатися Обухівським районним судом Київської області як адміністративним.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Відповідно до приписів ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 204 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про повернення позовної заяви допущено порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, у зв'язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу Позивача задовольнити повністю, а ухвалу суду першої інстанції скасувати, направивши справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 197, 199, 204, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Колективного сільськогосподарського підприємства "Орія" на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 16 жовтня 2014 року, задовольнити.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 16 жовтня 2014 року у справі № 372/5085/14-а за позовом Колективного сільськогосподарського підприємства "Орія" до Трипільської сільської ради Обухівського району Київської області про скасування рішення, скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В.Епель

М.І.Кобаль

.

Головуючий суддя Карпушова О.В.

Судді: Епель О.В.

Кобаль М.І.