Справа № 336/9777/14-а
Суддя: Дмитрюк О. В.
Дата ухвалення: 2015-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

23.01.15Справа № 336/9777/14-а
Провадження № 2-а/336/17/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2015 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запорожжя у складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

при секретарі Петрові С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (представник позивача - ОСОБА_2) до Управління пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя про визнання незаконним рішення органу владних повноважень, -

ВСТАНОВИВ:

16.12.2014 р. позивач звернулась до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя про визнання незаконним рішення органу владних повноважень.

В позові зазначає, що рішенням № 602 управління по вирішенню спірних питань при призначенні та виплаті пенсій УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя від 10.09.2014 р. за наслідками розгляду пенсійної справи № 815889 ОСОБА_1, відмовлено в поновленні їй пенсії.

Вважає, що вказане рішення є незаконним та порушує її права на отримання вже призначеної пенсії з наступних підстав:

На підставі заяви від 11.05.2012 р. УПФУ в Шевченківському р-ні м. Запоріжжя їй призначена пенсія за віком.

З грудня 2012 р. виплату пенсії було зупинено у зв'язку з внесенням відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 21.07.2014 р. кримінальне провадження у відношенні неї закрито за відсутністю в її діянні складу кримінального правопорушення. Позов УПФУ в Шевченківському р-ні м. Запоріжжя залишено без розгляду.

Після виправдання судом апеляційної інстанції вона звернулась до УПФУ із заявою про виплату нарахованої пенсії. Листом від 29.08.2014 р. № 376/В-1 було повідомлено, що пенсію буде поновлено з 01.12.2012 р., розмір пенсії складає 949 грн.. Доплата за період з 01.12.2012 р. по 31.08.2014 р. в сумі 18375 грн. буде виплачена в вересні 2014 р. разом з пенсією за поточний місяць.

Після цього було прийняте рішення № 602, яким в поновленні пенсії відмовлено.

ОСОБА_1 вважає, що рішення № 602 від 10.09.2014 р. є незаконним та не обґрунтованим. Рішення прийнято без будь-яких правових підстав, а саме з посиланням на норму права, яка взагалі не має відношення до спірних правовідносин. За позовом просить визнати протиправним і скасувати рішення № 602 управління по вирішенню спірних питань при призначенні та виплаті пенсій УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя від 10.09.2014 р. за наслідками розгляду пенсійної справи № 815889, яким відмовлено в поновленні пенсії.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила відмовити в задоволенні позовних вимог, з підстав викладених в письмових запереченнях, які долучені до матеріалів справи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, суд вважає позов таким, що задоволенню не підлягає з наступних підстав:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулась із заявою про призначення пенсії за віком та паспортом громадянина України. На підставі заяви та наданих документів про наявний стаж та заробітну плату з 03.05.2012 року їй була призначена пенсія за віком.

Положеннями ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» закріплено право, за яким не допускається участь громадянина одночасно у двох видах пенсійних правовідносин, тобто не допускається одночасного призначення кількох пенсій одній особі.

Відповідно до п.2 ст.10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Позов про стягнення з ОСОБА_1 суми переплати пенсії був предметом розгляду в кримінальному провадженні за її обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.. 1 ст. 190 КК України. У зв'язку з виправданням обвинуваченої через відсутність у її діях складу кримінального правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, цивільний позов в кримінальному провадженні залишений без розгляду.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що ОСОБА_1, будучи громадянкою України з 1991 року, не припиняючи громадянство України у передбаченому ст.18 Закону України «Про громадянство України» в порядку, наприкінці 2011 року абула громадянства Російської Федерації. Будучи одночасно громадянкою України і Російської Федерації, ОСОБА_1 на підставі її заяви від 28.11.2011 року і її паспорта громадянки Російської Федерації виданого відділенням УФМС Росії по Челябінській області в Єткульському районі 24.11.2011 р., була призначена трудова пенсія по старості, встановлена по п.1 чт.7 Федерального закону від 17.12.2001 р. №173 «Про трудові пенсії в Російській Федерації».

Викладені обставини встановлені також ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 21.07.2014 р.

Наведені вище обставини підтверджують той факт, що позивач одночасно як в Україні, так і в Російській Федерації отримувала пенсію одного виду.

Відповідно до ст. 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року встановлено, що пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якого вони мешкають.Статтею 6 вказаної Угоди передбачено, що призначення пенсій громадянам держав-учасниць здійснюється за місцем проживання.

Статтею 7 Угоди встановлено, що при переселенні пенсіонера в межах держав-учасниць Угоди виплата пенсії за колишнім місцем проживання припиняється, якщо пенсія того ж самого виду передбачена законодавством держави за новим місцем проживання пенсіонера.

Таким чином, відповідно до Угоди, отримання двох і більше пенсій одночасно у різних країнах, членах СНД, неприпустимо.

Ст. 4 Конституції України передбачено, що в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття, припинення громадянства України визначається законом.

Відповідно до Положення Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 р. № 8-2 (зі змінами) до повноважень відповідача не входить перевірка належності заявників до громадянства інших держав.

Статтею 102 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

26.12.2012 року ОСОБА_1 подала заяву до УПФУ в Шевченківському р-ні м. Запоріжжя, за якою просила припинити виплату їй пенсії з 01.12.2012 року. Суму переплаченої пенсії позивач зобов'язалась добровільно погасити до кінця січня 2013 року, про що свідчить копія заяви, надана відповідачем.

20.08.2014 р. ОСОБА_1 звернулась із заявою про поновлення виплати пенсії, проте, Рішенням міжвідомчої комісії по вирішенню спірних питань при призначенні та виплаті пенсії № 602 від 10.09.2014 року було вирішено відмовити в поновленні пенсії, оскільки позивачем не було надано атестату про зняття з обліку з іншому районі (п. 1.5Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 22-1 від 25.11.2005 р.).

Враховуючи, що позивачем не надано документів про припинення трудової пенсії по старості, призначеної УПФР в Єткульському районі по Челябінській області, відповідачем прийнято рішення № 602 від 10.09.2014 р. на підставі діючого законодавства України.

При вищевикладених обставинах, суд вважає за необхідне у задоволенні адміністративного позову позивача до відповідача про визнання незаконним рішення органу владних повноважень - відмовити у повному обсязі у зв'язку із необґрунтованістю позовних вимог.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 1, 10, 49, 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 101 - 103 Закону України „Про пенсійне забезпечення", ст.ст. 8, 17, 18, 86, 99, 158-163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (представник позивача - ОСОБА_2) до Управління пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя про визнання незаконним рішення органу владних повноважень - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Дмитрюк