Справа № 487/10901/14-а
Суддя: Агєєва Л. І.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Миколаєва
Провадження № 2-а/487/24/15
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22.01.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва

в складі головуючого судді Агєєвої Л. І., при секретарі Ткаченко І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

11.11.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради про скасування постанови про накладення на гр. ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. з тих підстав, що винесена постанова є безпідставною і такою, що порушує її права.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити.

Представник відповідача - адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради у судовому засіданні позовні вимоги не визнав і просив в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Судом встановлено, що 15 червня 2010 року адміністративною комісією адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради була винесена постанова №139 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КпАП України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

В червні 2014 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради з заявою про надання інформації про наявність постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності.

Згідно листа адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради від 03.07.2014 року за №16/03.01-22/14-ПІ їй було повідомлено, що протягом 2010-214 років відносно ОСОБА_1 адміністративною комісією при адміністрації Заводського району постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не виносилися.

Вказаний запит позивачкою був зроблений на підставі того, що 21.05.2014 року постановою державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме відносно домоволодіння АДРЕСА_1, власником якого є позивачка.

Не оскаржуючи вище вказану постанову держвиконавця, ОСОБА_1 звернулася до Заводського районного суду м. Миколаєва з даним адміністративним позовом.

Частиною 1 ст. 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Як встановлено у судовому засіданні, протокол №319 засідання адміністративної комісії від 15.06.2010 року був складений відносно іншої особи, а саме ОСОБА_2, яка є матір'ю позивачки. В подальшому, адміністративною комісією було винесено постанову №319 від 15.06.2010 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КпАП України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Постанова була направлена для виконання до Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції.

Постановою держвиконавця від 27.08.2014 року виконавче провадження з примусового виконання постанови адмінкомісії №319 від 15.06.2010 року було закінчено у зв'язку з повним виконанням рішення згідно виконавчого документу, а також припинення чинного арешту майна боржника на домоволодінняАДРЕСА_1 та скасування інших заходів примусового виконання рішення. Тобто на момент звернення позивачки до суду 11.11.2014 р. порушення її прав не існувало.

Крім того, суд вважає, що позивачка до звернення до суду з адміністративним позовом мала можливість поновити свої порушені права шляхом звернення до свуду зі скаргою на дії державного виконавця.

Що стосується доводів представника позивача стосовно того, що ОСОБА_2 є матір'ю позивачки, а тому може вирішувати питання про скасування постанови адміністративної комісії, то ОСОБА_2 є дієздатною особою, яка знала що відносно неї винесено постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності, а тому мала можливість сама особисто звернутися до суду з позовом про захист своїх прав.

На підставі ст. 69 КАС України, доказами у адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли є підстави для звільнення від доказування.

Згідно вимог ст. 251 КпАП України доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків…, показаннями технічних приладів та технічних засобів…

Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 288 ч. 1 п. 3 КпАП України постанова органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в районний суд у порядку, визначеному КАС України.

А з урахуванням викладеного, суд вважає, що адміністративний позов належить залишити без задоволення, оскільки в судовому засіданні не встановлено будь-якого порушення прав позивачки.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 161-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: Л. І. Агєєва