Справа № 2208/2757/12 (2а/2208/148/12)
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2015 року м. Київ К/800/40396/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янець-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янець-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області про перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янець-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області про визнання протиправними дій управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області щодо відмови у проведенні обчислення пенсії ОСОБА_2 із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження; зобов'язання відповідача провести з 01.01.2012 перерахунок пенсії ОСОБА_2 із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження за червень 1986 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач працював певний період в зоні відчуження, а тому має право на перерахунок пенсії із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження.

Постановою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 травня 2012 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2013 року постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 травня 2012 року скасовано та прийнято нову, якою позов задоволено: визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області щодо відмови у проведенні обчислення пенсії ОСОБА_2 із заробітної плати одержаної за роботу у зоні відчуження за червень 1986 року; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 із заробітної плати одержаної за роботу у зоні відчуження за червень 1986 року.

У поданій касаційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янець-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 є ліквідатором аварії на Чорнобильській АЕС і має статус особи, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії.

19 грудня 2011 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в місті Кам'янець-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області із заявою про проведення йому перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати за час роботи в зоні відчуження.

Відповідно до розпорядження від 11.01.2012 № 147789 позивачу призначено пенсію згідно з статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в мінімальному розмірі. У перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати за час роботи в зоні відчуження позивачу відмовлено.

Підставою для зазначеної відмови слугував акт зустрічної перевірки достовірності видачі документів про стаж та заробітну плату для призначення (перерахунку) пенсії в Кам'янець-Подільському міському архіві від 12.01.2012 з якого убачається, що в розрахункових відомостях про заробітну плату позивача не вказано розмір його заробітної плати під час роботи в зоні відчуження. При цьому оригінали документів про розмір заробітної плати позивача в зоні відчуження втрачені.

Вважаючи дії Управління Пенсійного фонду щодо відмови в перерахунку пенсії протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки оригінали документів про заробітну плату позивача в зоні відчуження втрачені і у відповідача не має можливості встановити розмір заробітної плати ОСОБА_2 в зоні відчуження, то позов задоволенню не підлягає.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з протиправності відмови відповідача перерахувати ОСОБА_2 пенсію з урахуванням заробітної плати за час роботи в зоні відчуження як такої, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства та звужує гарантовані Конституцією України права позивача.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, погоджується з вказаним висновком суду апеляційної інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Згідно з частиною четвертою статті 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» порядок обчислення середньомісячного заробітку для призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначеної відповідно до статті 54 цього Закону, визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210, цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Згідно з пунктом 3 Порядку у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986 - 1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році і має право на пільги і компенсації встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році від 12.07.2004 серії А № 108627.

Також судом апеляційної інстанції при прийняття рішення зазначено, що позивач був відряджений в м. Димер Київської області в розпорядження тресту «Київагробуд-2» для участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 27.06.1986 по 16.07.1986 та отримував у вказаному періоді заробітну плату, що підтверджується наказом від 26.06.1986 №47 та довідкою про заробіток для обчислення пенсії від 22.08.1994.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Враховуючи викладене, зважаючи на обставини, встановлені судом апеляційної інстанції на підставі доказів, досліджених під час судового розгляду справи, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо протиправності відмови Управління пенсійного фонду у здійсненні перерахунку пенсії позивача із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, у зв'язку з чим вказує на обґрунтованість позиції суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин справи судом апеляційної інстанції дана вірно, порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення судом апеляційної інстанції не допущено.

Відповідно до частини третьої статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янець-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області відхилити, а постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: