Справа № 345/87/15-а
Суддя: Онушканич В. В.
Дата ухвалення: 2015-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 345/87/15-а
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.01.2015 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі :

головуючого - судді Онушканича В.В.

секретаря судового засідання Танчук М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Калуші справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі про визнання відмови в перерахунку пенсії протиправною та зобов'язання здійснити перерахунок трудового стажу та розміру пенсії,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. З 1992 року він отримував пенсію по інвалідності, а з 25.09.1999 року йому була призначена пенсія по віку. Проте при обрахунку стажу, що дає право на пенсійне забезпечення, період роботи з 09.02.1979 року по 31.08.1986 року (робота вахтово-експедиційним методом в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі Ханти-Мансійський автономний округ Тюменської області) та період роботи з 01.09.1986 року по 28.11.1991 року (робота вахтово-експедиційним методом в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області) зараховано в одинарному розмірі. Хоча згідно чинного законодавства робота в районах Крайньої Півночі та прирівняних до неї місцевостях, зараховується із розрахунку один рік за один рік шість місяців.

Тому 08.12.2014 року позивач звернувся до УПФУ в м.Калуші та Калуському районі із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням пільгового обчислення стажу. На підтвердження права на пільгове обчислення стажу позивачем було надано трудову книжку та довідку Прикарпатського управління бурових робіт ПАТ «Укрнафта» від 19.11.2014 року №10-1986, що уточнює особливий характер роботи.

Проте УПФУ в м. Калуші та Калуському районі листом від 10.12.2014 року відмовило у задоволенні заяви ОСОБА_1, мотивуючи тим, що в матеріалах пенсійної справи відсутні договори за 1979-1991 роки, а також відсутні документи, в яких зазначається про укладення строкового трудового договору за вищевказані роки. Тому позивач змушений звернутися до суду та просить: визнати дії УПФУ в м.Калуші та Калуському районі щодо відмови в зарахуванні стажу роботи в районах Крайньої Півночі з 09.02.1979 року по 31.08.1986 року та з 01.09.1986 року по 28.11.1991 року в 1,5 кратному розмірі - неправомірними; зобов'язати УПФУ в м. Калуші та Калуському районі зарахувати йому стаж роботи в районах Крайньої Півночі з 09.02.1979 року по 31.08.1986 року та з 01.09.1986 року по 28.11.1991 року, як трудовий стаж в місцевостях, прирівняних до району Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі, в пільговому обчисленні 1 рік за 1 рік 6 місяців; перерахунок та виплату перерахованої пенсії просить здійснити з моменту призначення пенсії по віку, а саме з 25.09.1999 року.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить суд його задоволити у повному обсязі.

Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов не визнає та просить суд відмовити в його задоволенні з підстав, наведених у запереченні. А саме згідно поданого заперечення відповідач вважає позов безпідставним, оскільки пільгове обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі проводилось до 31.12.1990 року відповідно до п.5 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при наявності стажу роботи на Крайній Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Після 01.01.1991 року стаж особи зараховувався в одинарному розмірі у зв'язку із тим, що з 01.01.1991 року не застосовується пільгове обчислення стажу роботи, а тому УПФУ в м. Калуші та Калуському районі немає законних підстав для зарахування ОСОБА_1 стажу роботи на Крайній Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі в 1,5 році після 01.01.1991 року.

Крім того, відповідно до п.5 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено пільгове обчислення стажу роботи, проте при наявності у пенсіонера письмового трудового договору або інших документів про роботу на Крайній Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Документами, що підтверджують право на пільгове обчислення стажу роботи, можуть бути: записи в трудовій книжці про те, що при прийомі на роботу на особу поширювались зазначені вище пільги з посиланням нормативно-правові акти, сам трудовий договір, яким передбачено пільгове обчислення стажу роботи або довідка, в тому числі архівна, що підтверджують періоди роботи та поширення пільг. Таких документів у матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1 немає. Також позивач звернувся з позовом до суду 12.01.2015 року, а перерахунок пенсії просить провести з часу призначення пенсії з 25.09.1999 року, тобто заявлені позовні вимоги з пропуском встановленого ст.99 КАС України строку звернення до суду. При таких обставинах представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-1V, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (далі - Указ від 10 лютого 1960 року), постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Згідно з пунктом «д» статті 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР «Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» від 10 лютого 1960 року працівникам, що переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п'ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надається додатково пільга зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при численні стажу, що надає право на отримання пенсії через старість і по інвалідності.

Статтею 3 Указу Президії Верховної Ради СРСР «Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» від 26 вересня 1967 року № 1908-VII передбачено скоротити тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», з п'яти до трьох років. Надавати зазначені пільги особам, які прибули в ці райони і місцевості з власної ініціативи, за умови укладення ними трудових договорів на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до частини 2 пункту 2 Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати Президії Всесоюзної Центральної Ради професійних спілок від 16 грудня 1967 року № 530/П-28, пільги, передбачені статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 р. та статтею 3 Указу від 26 вересня 1967 р., надаються додатково працівникам, які прибули на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни (включаючи осіб, які прибули з власної ініціативи), при умові укладення ними трудових договорів, про роботу в цих районах і місцевостях на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Відповідно до Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі затвердженої постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС № 530/п-28 від 16 грудня 1967 року період роботи у зазначених місцевостях зараховувався до загального трудового стажу у наступному порядку: за період з 01 березня 1960 року - один рік роботи зараховувався за один рік і 6 місяців; за період з 01 серпня 1945 року до 01 березня 1960 року один рік роботи зараховувався за два роки, якщо робітник мав право на пільги у відповідності з Указом Президії Верховної Ради СРСР від 01 серпня 1945 року. Пільгове обчислення трудового стажу відповідно до зазначених Указів поширювалось лише на робітників, які уклали письмові трудові договори про роботу на Крайній Півночі та прирівняних місцевостях, на підставі документів (трудової книжки, довідки), які б стверджували право на пільги. Таким документом був і письмовий договір, який укладався із робітниками і службовцями, що прибували для роботи на Крайню Північ.

Таким чином, законодавство визначає достатнім надання одного з таких документів: трудової книжки, або письмового трудового договору чи довідки, де був зазначений період такої роботи. Тобто, наявність письмового трудового договору не є виключною і єдиною підставою для пільгового обчислення страхового стажу і вказана норма надає особі можливість надавати вказані документу за її вибором.

Відповідно до записів у трудовій книжці (а.с. 13), а також згідно довідки Прикарпатського управління бурових робіт ПАТ «Укрнафта» від 19.11.2014 року №10-1986 (а.с.8) ОСОБА_1 дійсно працював в Івано-Франківському управлінні бурових робіт в Західному Сибіру, а саме: в період з 09.02.1979 року по 31.08.1986 року - робота вахтово-експедиційним методом в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі (Ханти-Мансійський автономний округ Тюменської області) та з 01.09.1986 року по 28.11.1991 року - робота вахтово-експедиційним методом в районах Крайньої Півночі (Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області).

Згідно постанови Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967 року № 1029 Ханти-Мансійський округ відноситься до місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі, Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області відноситься до районів Крайньої Півночі.

Крім того, згідно ст. 1 Тимчасової Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення громадяни сторін, що домовляються, громадяни, які пропрацювали не менше як 15 календарних років у районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років у місцях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію по старості, за віком, - чоловіки по досягненню 55 років і при загальному стажу роботи не менше 25 років.

А у відповідності до ч.4 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у тих випадках , коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому законі, то застосовуються правила, встановлені цими договорами (угодами).

Тому, зарахування пільгового стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі після 1991 року здійснюється на підставі Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

При таких обставинах вимоги позивача про зарахування йому стажу роботи з 09.02.1979 року по 31.08.1986 року та з 01.09.1986 року по 28.11.1991 року, як трудового стажу в місцевостях, прирівняних до району Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі, в пільговому обчисленні 1 рік за 1 рік 6 місяців, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Враховуючи те, що порушення прав позивача носить триваючий характер, і про порушення такого позивач повинен був дізнатися в момент призначення пенсії суд вважає, що вимогу щодо зобов'язання відповідача зробити перерахунок пенсії з дня її призначення з врахуванням стажу роботи в пільговому обчисленні слід задоволити частково, зобов'язавши відповідача зробити перерахунок призначеної пенсії з врахуванням стажу роботи з 09.02.1979 року по 31.08.1986 року та з 01.09.1986 року по 28.11.1991 року, як трудового стажу в місцевостях, прирівняних до району Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі, в межах загального шестимісячного строку звернення до суду, в решті позов щодо даних вимог слід залишити без розгляду.

На підставі ст. 19,22 Конституції України, Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Закону України «Про пенсійне забезпечення», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Тимчасової Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення, керуючись ст.ст. 90,94, 100,159, 160, 161 -163, 183-2, 256 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

Позов задоволити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 стажу роботи в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі з 09.02.1979 року по 31.08.1986 року та стажу роботи в районах Крайньої Півночі з 01.09.1986 року по 28.11.1991 року в 1,5 кратному розмірі - неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 09.02.1979 року по 31.08.1986 року як трудовий стаж, зароблений в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночіта період роботи з 01.09.1986 року по 28.11.1991 року, як трудовий стаж, зароблений в районах Крайньої Півночі, в пільговому обчисленні 1 рік за 1 рік 6 місяців.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі зробити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з врахуванням пільгового стажу та виплату недоплачених сум пенсії, починаючи з 13.07.2014 року.

Позовну заяву в частині зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з врахуванням пільгового стажу та виплату недоплачених сум пенсіїз 25.09.1999 року по 12.07.2014 року залишити без розгляду, у зв'язку з пропущенням встановленого законом строку звернення.

Постанова набирає законної сили через десять днів після її проголошення, якщо апеляційну скаргу не подано. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий