Справа № 806/4854/14
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Попова О.Г.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"27" січня 2015 р. Справа № 806/4854/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "09" грудня 2014 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області №1103 від 21.10.2014 року "Про застосування фінансових санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності до органів Пенсійного фонду України". В обгрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що спірне рішення прийнято на підставі п.5 ч.9 ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» який втратив чинність з 1 січня 2011 року і на час прийняття оскарженого рішення не діяв, а тому не міг бути правовою підставою для застосування фінансових санкцій.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від09 грудня 2014 року позов задоволено.

Скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області №1103 від 21.10.2014 року "Про застосування фінансових санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності до органів Пенсійного фонду України".

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір в розмірі 182.70 грн..

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, Відповідачем у справі подано до суду апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просили скасувати зазначену постанову та прийняти нову - про відмову в задоволенні позову.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Встановлено, що за заявою ОСОБА_3 управлінням Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області проведено перевірку щодо правильності нарахування, обчислення та сплати платежів, контроль за нарахуванням та сплатою яких покладено на Пенсійний фонд України, а також достовірних відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов"язкового державного соціального страхування за період з 29.06.1995 року по 22.09.2014 року, за результатами якої складено акт №439 від 23.09.2014 року (а.с.7-11).

Перевіркою встановлено, зокрема факт неподання комплекту документів первинної звітності до системи персоніфікованого обліку відомостей за 2005, 2007 - 2009 роки та відомостей про суми доплати до мінімального страхового внеску за 2010 рік.

На підставі висновків акту перевірки, котролюючим органом винесено рішення №1103 від 21.10.2014 року "Про застосування фінансових санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності до органів Пенсійного фонду України". Вказаним рішенням до позивача застосовано фінансові санкції у розмірі 1510,60 грн. за неподання комплекту документів первинної звітності до системи персоніфікованого обліку відомостей за 2008 рік у строки визначені законодавством.

Досліджуючи спірні правовідносини, суд першої інстанції виходив з наступного.

Спірне рішення Управлінням Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області винесено на підставі п.5 ч.9 ст.106 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до п.5 ч.9 ст.106 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою або подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку та іншої звітності, передбаченої законодавством, до територіальних органів Пенсійного фонду накладається штраф у розмірі 10% суми страхових внесків, які були сплачені або підлягали сплаті за відповідний звітний період, за кожний повний або неповний місяць затримки подання відомостей, звітності, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а в разі повторного протягом року такого порушення - у розмірі 20% зазначених сум та не менше 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що із набранням чинності з 1 січня 2011 року Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов"язкове державне соціальне страхування" (N 2464-VI), наведена вище норма матеріального права із Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" (№1058-IV) була виключена.

У той же час згідно з абзацом п'ятим пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2464-VI стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

Абзацом шостим цього ж пункту встановлено, що на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Наведене правило щодо збереження порядку стягнення та контрольних функцій фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, передбачених законодавством, чинним до 1 січня 2011 року, поширюється лише на заборгованість зі сплати страхових внесків та сум штрафних санкцій, які були нараховані та/або не сплачені до зазначеної дати. Питання ж відповідальності страховиків, не пов'язані із такою заборгованістю, знаходяться поза межами регулювання, зокрема, Закону №1058-IV та абзаців п'ятого, шостого пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2464-VI.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що нарахування після 1 січня 2011 року управлінням ПФУ на підставі п.5 ч.9 ст.106 Закону №1058-IV позивачу штрафних санкцій за несвоєчасне подання звітності, граничний строк подання якої настав до цієї дати, є протиправним.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 20 листопада 2012 року (№21-367а12) та від 04.06.2013 року (№21-170а-13), а відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Колегія вважає, що суд першої інстанції, дослідивши в судовому засіданні надані сторонами по справі докази обґрунтовано задовольнив позовні вимоги позивача.

Доводи, наведені апелянтом в поданій апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області залишити без задоволення, а простанову Житомирського окружного адміністративного суду від "09" грудня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10000

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області вул.Перемоги,55,м.Житомир,10003

4-третій особі: - ,