Справа № 2а-1670/6050/11
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2014-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

25 грудня 2014 року м. Київ В/800/5798/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів: Карася О.В. (головуючого), Голубєвої Г.К., Костенка М.І., Ланченко Л.В., Рибченка А.О., перевіривши заяву Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області

про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.10.2014 К/9991/36251/12, К/9991/21279/12

у справі № 2а-1670/6050/11

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Козельщинська "Сільгоспхімія"

до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області

про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Державна податкова інспекція звернулась до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.10.2014 К/9991/36251/12, К/9991/21279/12.

Відповідно до ст. 2391 КАС України (із змінами та доповненнями, внесеними Законом України від 07.07.2010 № 2453-VІ "Про судоустрій і статус суддів"), заява про перегляд судових рішень подається до Верховного Суду України через Вищий адміністративний суд України, який за змістом статей 2392 та 240 КАС України перевіряє відповідність заяви вимогам цього Кодексу та вирішує питання про допуск справи до провадження.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 237 КАС України заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

У заяві про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.10.2014 К/9991/36251/12, К/9991/21279/12 заявник послався на неоднакове застосування судами касаційної інстанції однієї й тієї самої норми права податкового законодавства.

На підтвердження зазначеного заявник надав ухвалу Вищого адміністративного суду України від 22.042008 у справі № 3/74а, в якій на його думку, інакше застосовано одні й ті самі норми права, а саме пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Виконуючи положення ст. 240 КАС України щодо вирішення питання про допуск вищим спеціалізованим судом справи до її провадження у Верховному Суді України з метою здійснення правосуддя та забезпечення однакового застосування законодавства усіма судами загальної юрисдикції, колегія Вищого адміністративного суду України не виявила неоднакового застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, оскільки правовідносини між сторонами у справах, предметом доказування у яких становили обставини, що підтверджують або спростовують донарахування платнику податків податкового зобов'язання з податку на прибуток через наявність простроченої кредиторської заборгованості, яка за правилами податкового обліку включається до валового доходу, виникли з різних відмінних між собою обставин, яким надавалася правова оцінка та до яких застосовувались норми податкового законодавства.

Зокрема, у справі № 3/74а, рішення якої було надано як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції, підтримуючи позицію судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні адміністративного позову, суд касаційної інстанції виходив з встановлених судами обставин у їх сукупності про наявність простроченої кредиторської заборгованості, що не була включена платником податку до складу валового доходу.

Разом з тим, зі змісту ухвали касаційної інстанції, про перегляд якої поставлено питання у заяві, суд, визначивши характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень, застосовував норми податкового законодавства з урахуванням встановлених попередніми судами обставин справи про те, що позиція податкового органу, яка полягає у порушенні платником податку податкового законодавства, що призвело до завищення валових витрат, є безпідставною, оскільки судами встановлено, що термін позовної давності за відповідною заборгованістю не сплинув.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для допуску справи до провадження у Верховному Суді України.

Керуючись ст. ст. 235-240 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволені заяви Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про допуск справи до провадження Верховного Суду України для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.10.2014 К/9991/36251/12, К/9991/21279/12 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Карась О.В.

Судді Голубєва Г.К.

Костенко М.І.

Ланченко Л.В.

Рибченко А.О.