Справа № 808/7709/14
Суддя: Недашківська Катерина Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року 10 год. 45 хв. Справа № 808/7709/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., за участю: секретаря судового засідання Філоненко Ю.М.; позивача - ОСОБА_1; представника позивача - адвоката ОСОБА_2 (договір про надання правової допомоги від 13 січня 2014 року); представника відповідача 1 - не прибув; представника відповідача 2 - не прибув; представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3 (договір про надання правової допомоги від 20 серпня 2014 року); розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради та Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області про визнання протиправним рішення, визнання протиправними дій з оформлення та видачі свідоцтва на нерухоме майно, та зобов'язання вчинити певні дії.

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі іменується - позивач) до Запорізької міської ради (далі іменується - відповідач 1), Районної адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому району (далі іменується - відповідач 2) та Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області (далі іменується - відповідач 3), в якому позивач просить суд: визнати незаконним рішення Виконкому Жовтневої районної ради народних депутатів від 14.09.1989 №210/3; визнати незаконними дії з оформлення та видачі свідоцтва на нерухоме майно, виданого Департаментом житлового господарства та розподілу житлової площі Запорізької міської ради від 25.11.2011; зобов'язати Державну реєстраційну службу Запорізького міського управління юстиції Запорізької області скасувати запис про державну реєстрацію права власності на житловий будинок літера Д, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_4.

За приписами частини 1 статті 21 КАС України, позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов'язані між собою. Якщо справа щодо пов'язаних вимог територіально підсудна різним місцевим адміністративним судам, то її розглядає один з цих судів за вибором позивача. Якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) - місцевому загальному суду як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що реєстрація права власності за ОСОБА_4 на житловий будинок літ Д (АДРЕСА_1) є незаконною та такою, що порушує майнові права та інтереси позивача. Так, позивач зазначає, що реєстрація за ОСОБА_4 права власності відбулась на підставі рішення 1989 року, що також є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки третьою особою - ОСОБА_4, після реєстрації прав не виконано вимоги рішення 1989 року щодо відчуження належної йому частки в будинку літ. А (АДРЕСА_1).

Ухвалою судді від 10.11.2014 відкрито провадження в адміністративній справі.

На адресу суду надійшов лист Районної адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому району від 02.12.2014, в якому повідомлено: з 1997 правонаступником виконавчого комітету Жовтневої районної ради народних депутатів була Жовтнева районна адміністрація Запорізької міської ради. Проте, рішенням Запорізької міської ради від 18.02.2011 Жовтнева районна адміністрація Запорізької міської ради ліквідована. Новоутворена з 01.03.2011 установа - Районна адміністрація Запорізької міської ради по Жовтневому району не є правонаступником ліквідованої установи. Таким чином, Районна адміністрація Запорізької міської ради по Жовтневому району не можу бути відповідачем по справі.

У зв'язку з наданою інформацією, позивач подав до суду заяву про виключення зі складу відповідачів по справі Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Жовтневому району.

У судове засідання, призначене на 29.01.2015, прибув позивач та його представник, підтримали заявлені позовні вимоги та просили суд задовольнити їх повністю.

Відповідач 1, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув, проте подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач 2, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув та не повідомив суд про причини неприбуття.

До суду прибув представник третьої особи - ОСОБА_4, заперечив проти позову та просив суд відмовити позивачу у задоволенні заявлених позовних вимог повністю.

Керуючись приписами частини 4 статті 128 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників відповідачів.

На підставі частини 3 статті 160 КАС України вступна та резолютивна частини рішення проголошені в судовому засіданні 29.01.2015.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23.01.2014 (справа №331/6879/13-ц) позов ОСОБА_1 задоволено частково: встановлено факт прийняття позивачем спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5; визнано за позивачем право власності на 1/2 частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, що складається з: літньої кухні житлового будинку літ. Б, сараю літ. Б, гаражу літ. Л, сараю (а.с. 31).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.04.2014 виправлено описку в третьому абзаці резолютивної частини рішення від 23.01.2014: замість «Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, що складається з: літньої кухні житлового будинку літ. Б, сараю літ. Б, гаражу літ. Л, сараю» вважати правильним: «Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, що складається з: житлового будинку літ. А, літньої кухні житлового будинку літ. Б, сараю літ. Б, гаражу літ. Л, сараю літ. В» (а.с. 33).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності позивачу належить 1/2 частка житлового будинку літ. А: АДРЕСА_1; опис об'єкта нерухомого майна: літня кухня житлового будинку літ. Б, сарай літ. Б, гараж літ. Л, сарай літ. В (а.с. 13).

Виконавчим комітетом Жовтневої районної ради Народних депутатів від 14.09.1989 №210/3 вирішено: ОСОБА_4 оформити право власності на житловий будинок літ. Д по АДРЕСА_1; встановити розмір земельної ділянки для домоволодіння в розмірі 996 кв. м. по АДРЕСА_1; надлишок землі площею 208 кв. м., що залишився після розмежування кварталу, залишити в користуванні за домоволодінням АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Під час розгляду справи з'ясовано, що дане рішення було прийнято у зв'язку з тим, що будинок літ. Д був самочинно збудований на земельній ділянці біля будинку літ. А по АДРЕСА_1.

Оскільки, на час прийняття даного рішення одній особі не могло належати два житлових будинки, тому ОСОБА_4 було надано дозвіл оформити право власності на житловий будинок літ. Д, з умовою: з наступним відчуженням належної йому частки будинку літ. А.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 оформив право власності на житловий будинок літ. Д, проте вимог щодо відчуження частки будинку літ. А не виконав.

У жовтні 2009 року ОСОБА_1, ОСОБА_8 звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_4, Орендного підприємства «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» про скасування реєстрації та допущення повороту виконання рішення суду. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що рішенням Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 25 жовтня 2000 року було задоволено позов ОСОБА_9 про визнання за ним права власності на частину житлової будівлі АДРЕСА_1 в складі: житловий будинок літ. «Д», літньої кухні літ. «Є», гараж літ. «М», 1/2 частина земельної ділянки. На підставі зазначеного рішення суду ОСОБА_9 зареєстрував за собою право власності на частину житлової будівлі АДРЕСА_1 в складі: житловий будинок літ. «Д», літню кухню літ. «Є», гараж літ. «М», 1/2 частину земельної ділянки.

Рішенням колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області від 6 листопада 2007 року рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 25 жовтня 2000 року скасовано, а ОСОБА_9 у позові відмовлено. Однак, у зазначеному рішенні колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області не вирішено питання щодо скасування реєстрації права власності за ОСОБА_9, зареєстрованого на підставі скасованого рішення суду Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 25 жовтня 2000 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 помер.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 15 вересня 2009 року на виконання рішення судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 6 листопада 2007 року допущено поворот виконання рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 25 жовтня 2000 року та зобов'язано ОП «ЗМБТІ» скасувати реєстрацію права власності на частину домоволодіння АДРЕСА_1 у складі: житловий будинок літ. «А», житловий будинок літ «Б», гараж літ «Л», сарай літ. «В», а також 1/2 частина земельної ділянки, зареєстрованого за ОСОБА_9.

Оскільки рішенням апеляційного суду колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області від 6 листопада 2007 року рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 25 жовтня 2000 року скасовано в повному обсязі, тому і підлягало скасуванню право власності на частину домоволодіння АДРЕСА_1, зареєстрованого за ОСОБА_4 на підставі скасованого рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 25 жовтня 2000 року.

Так, рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23.06.2010 (а.с. 14) допущено поворот виконання рішення Жотвневого районного суду м. Запоріжжя від 25.10.2000; зобов'язано Орендне підприємство «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» скасувати реєстрацію права власності на частину житлового будинку АДРЕСА_1 в складі: житловий будинок літ Д, літньої кухні літ Є, гараж літ. М, 1/2 частини земельної ділянки, зареєстрованого на підставі рішення суду від 25.10.2000 за ОСОБА_4.

Орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» надано Довідку про те, що запис про реєстрацію прав власності на житловий будинок літ. Д за ОСОБА_4 скасовано 09.08.2010 (а.с. 16).

Проте, позивачу стало відомо, що Департаментом житлового господарства та розподілу житлової площі Запорізької міської ради видано Свідоцтво на нерухоме майно на ОСОБА_4 від 25.10.2011: житловий будинок літ. Д по АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Зі змісту даного Свідоцтва вбачається, що реєстрація права власності за ОСОБА_4 на житловий будинок літ. Д відбулась на підставі Рішення Виконавчого комітету Жовтневої районної ради народних депутатів від 14.09.1989 №210/3.

На підставі даного Свідоцтва Орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» зареєстровано право власності за ОСОБА_4 на 1/1 частину житлового будинку літ. Д (а.с. 6).

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дії Департаменту житлового господарства та розподілу житлової площі Запорізької міської ради щодо оформлення та видачі Свідоцтва на нерухоме майно від 25 жовтня 2011 року на житловий будинок літ. «Д» по АДРЕСА_1, за ОСОБА_4, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2.1 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно» від 07.02.2002 №7/5 (далі іменується - Положення №7/5), для проведення державної реєстрації виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно власник (власники), інший правонабувач (правонабувачі) або уповноважена ним (ними) особа подає реєстратору БТІ заяву про державну реєстрацію прав за формою, визначеною у додатку 1.

Заява про державну реєстрацію прав подається реєстратору того БТІ, яке здійснює свою діяльність відповідно до договору з Адміністратором Реєстру прав на території адміністративно-територіальної одиниці, на якій розташований об'єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації.

До заяви про державну реєстрацію прав додаються правовстановлювальні документи (додаток 2), їх нотаріально засвідчені копії, документи, що підтверджують оплату за проведення державної реєстрації прав та видачу витягу про державну реєстрацію прав, а також інші документи, визначені Положенням.

Відповідальність за достовірність та повноту інформації у заяві про державну реєстрацію прав та доданих документах несе(уть) заявник (заявники).

За приписами пункту 8.1 Положення №7/5, оформлення права власності на нерухоме майно проводиться з видачею свідоцтва про право власності за заявою про оформлення права власності на нерухоме майно: а) органами місцевого самоврядування: фізичним та юридичним особам на новозбудовані, реконструйовані об'єкти нерухомого майна за наявності документа, що посвідчує право на земельну ділянку, та документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

З матеріалів справи вбачається, що третьою особою не надавались до реєстраційного органу документи, що посвідчують право на земельну ділянку, та документи, що відповідно до вимог законодавства засвідчують відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Суд критично оцінює посилання третьої особи на те, що документом що посвідчує право на земельну ділянку, було рішення Виконкому Жовтневої районної ради народних депутатів від 14.09.1989 №210/3, оскільки в ньому також йдеться про розподіл земельної площі.

Проте, суд зазначає, що дане рішення не являється документом, який посвідчує право на земельну ділянку, а відтак реєстрація права власності на будинок літ. Д відбулась з порушенням норм чинного на той час законодавства.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Виконкому Жовтневої районної ради народних депутатів від 14.09.1989 №210/3, суд зазначає, що позивачем не наведено суду жодних правових підстав для його скасування.

Так, позивач посилається на приписи статті 101 Цивільного кодексу Української РСР №1540-VI від 18.07.1963 ( Стаття 101 виключена на підставі Закону №3718-12 від 16.12.93), відповідно до якої в особистій власності громадянина може бути один жилий будинок (або частина його). Також, позивач обґрунтовуючи протиправність рішення, посилається на норми статті 105 цього Кодексу, відповідно до якої громадянин, який збудував або будує жилий будинок, здійснив або здійснює його перебудову чи прибудову без встановленого дозволу, або без належно затвердженого проекту, або з істотними відхиленнями від проекту, або з грубим порушенням основних будівельних норм і правил, не вправі розпоряджатися цим будинком чи частиною його (продавати, дарувати, здавати в найом тощо). За позовом виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів такий будинок або частина його можуть бути безоплатно вилучені судом і зараховані до фонду місцевої Ради народних депутатів або за рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів знесені громадянином, який провадив самовільне будівництво, або за його рахунок. Знесення чи вилучення будинку, який побудовано чи будується з істотними відхиленнями від проекту або з грубим порушенням основних будівельних норм і правил, провадиться, коли громадянин не привів його, після попередження, у відповідність з проектом чи зазначеними нормами і правилами. Господарські і побутові будівлі та споруди, зведені громадянином без встановленого дозволу або належно затвердженого проекту, чи з істотними відхиленнями від проекту, або з грубим порушенням основних будівельних норм і правил, за рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів зносяться громадянином, який провадив самовільне будівництво, або за його рахунок. Одержані при знесенні жилого будинку або частини його, господарських і побутових будівель та споруд будівельні матеріали залишаються у власності громадянина, який провадив самовільне будівництво.

З даного приводу суд зазначає, що дані норми чинного на той час законодавства ніяким чином не впливають на питання правомірності прийнятого Виконкомом Жовтневої районної ради народних депутатів рішення від 14.09.1989 №210/3, а відтак дана позовна вимога не підлягає задоволенню.

Посилання позивача на незаконність рішення від 14.09.1989 №210/3 у зв'язку з невиконанням третьою особою вимог щодо подальшого відчуження належної йому частки домоволодіння літ. А, ніяким чином не свідчить про протиправність такого рішення.

За правилами частини 2 статті 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд, оцінивши докази по справі у їх сукупності, дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

За приписами частини 3 статті 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись статтями 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Департаменту житлового господарства та розподілу житлової площі Запорізької міської ради щодо оформлення та видачі Свідоцтва на нерухоме майно від 25 жовтня 2011 року на житловий будинок літ. «Д» по АДРЕСА_1, за ОСОБА_4 таскасувати Свідоцтво на нерухоме майно від 25 жовтня 2011 року на житловий будинок літ. «Д» по АДРЕСА_1, за ОСОБА_4.

Зобов'язати Реєстраційну службу Запорізького міського управління юстиції Запорізької області скасувати запис про державну реєстрацію права власності на житловий будинок літ. «Д» по АДРЕСА_1, за ОСОБА_4.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суму судового збору в розмірі 48 (сорок вісім) грн. 72 (сімдесят дві) коп.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.М. Недашківська