Справа № 810/7216/14
Суддя: Волков А.С.
Дата ухвалення: 2015-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 січня 2015 року 810/7216/14

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Волкова А.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЛ ОІЛ" до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "БЕЛ ОІЛ" з позовом до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Міндоходів у Київській області від 01.08.2014 № /2144, згідно з яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 29450,00 грн.

Згідно з вказаним податковим повідомленням-рішенням податковий орган застосував до позивача фінансові санкції за порушення вимог Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (незабезпечення щоденного друку на реєстраторах розрахункових операцій фіскальних звітних чеків; неподання до органів державної податкової служби електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків з реєстраторів розрахункових операцій по дротових або бездротових каналах зв'язку; незабезпечення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що твердження податкового органу про незабезпечення щоденного друку на реєстраторах розрахункових операцій фіскальних звітних чеків та про неподання до органів державної податкової служби електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків з реєстраторів розрахункових операцій по дротових або бездротових каналах зв'язку не відповідають дійсності і представив суду докази на спростування цих обставин. Щодо тверджень про незабезпечення обліку товарних запасів, позивач заявив, що облік запасів ведеться ним належним чином за допомогою спеціалізованої комп'ютерної програми бухгалтерського обліку « 1С-Підприєммство 7:7», але усі первинні документи згідно з наказом керівника та обліковою політикою підприємства зберігаються в централізованій бухгалтерії. Таким чином, позивач вважає рішення про застосування до нього штрафних (фінансових) санкцій безпідставним і незаконними.

Обидві сторони заявили суду клопотання про розгляд справи за відсутності їх представників. За таких обставин суд, на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з ухвалою від 20.01.2015 постановив про розгляд справи за відсутності представників сторін у порядку письмового провадження.

Відповідач відзиву на позовну заяву, заперечень проти позову, будь-яких пояснень, заяв чи клопотань до суду не надіслав. Таким чином, справа розглядалась судом за наявними в ній матеріалами і доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю «БЕЛ ОІЛ» є юридичною особою, яка здійснює оптову торгівлю твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, займається неспеціалізованою оптовою торгівлею, іншими видами роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, діяльністю ресторанів, наданням послуг мобільного харчування через мережу автозаправних станцій (АЗС). Як платник податків позивач перебуває на обліку в Державній податковій інспекції в Обухівському районі Київської області.

У липні 2014 року посадові особи Головного управління Міндоходів у Одеській області провели фактичну перевірку господарської одиниці позивача - ФЗС № 5, яка знаходиться у м. Одеса по вул. Отамана Головатого, буд. 151, на предмет дотримання порядку проведення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв тощо (акт перевірки від 16.07.2014, бланк № 000129).

Як убачається з акта перевірки, посадові особи контролюючого органу встановили, що позивач не забезпечив щоденне друкування фіскальних звітних чеків (Z-звітів) за 02.03.2014, 09.03.2014, 26.04.2014, 30.06.2014 та 03.07.2014, а також не забезпечив передачу електронних копій розрахункових документів і фіскальних звітних чеків по дротових або бездротових каналах зв'язку до органів доходів і зборів 02.03.2014, 09.03.2014, 26.04.2014, 30.06.2014 та 03.07.2014.

Оскільки позивач не надав до перевірки накладні на реалізований товар, посадові особи контролюючого органу дійшли висновку, що позивач порушив порядок ведення товарних запасів за місцем реалізації, оскільки товар на суму 13450,00 грн., який знаходиться в реалізації, не підтверджений первинними документами (накладними або товарно-транспортними накладними).

В акті перевірки також відображено, що готівкові кошти, які відображено на підставі фіскальних звітних чеків (від 28.02.2014 № 0364; від 01.03.2014 № 0365; від 02.03.2014 № 3066), оприбутковані у незареєстрованій належним чином КОРО № Р/2 від 03.03.2014.

За наслідками перевірки посадові особи контролюючого органу зробили висновок про те, що позивач порушив вимоги пунктів 7, 9, 12 статті 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

За результатами розгляду матеріалів перевірки Державна податкова інспекція в Обухівському районі Головного управління Міндоходів у Київській області прийняла податкове повідомлення-рішення від 01.08.2014 № /2144, згідно з яким застосувала до позивача штрафні (фінансові) санкції (штраф) на загальну суму 29450,00 грн., а саме:

1700,00 грн. (340 грн. х 5 = 1700 грн.) - за невиконання щоденного друку фіскальних звітних чеків - двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (п. 4 ст. 17 Закону № 265/95);

850,00 грн. (170 грн. х 5 = 850 грн.) - за неподання до органів державної податкової служби електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків з реєстраторів розрахункових операцій по дротових або бездротових каналах зв'язку - десять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне правопорушення (п. 9 ст. 17 Закону № 265/95);

26900,00 грн. (13450 грн. х 2 = 26900 грн.) - за неведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання - подвійна вартість необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ст. 20 Закону № 265/95).

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням позивач оскаржив його до Головного управління Міндоходів у Київській області.

За результатом розгляду скарги Головне управління Міндоходів у Київській області прийняло рішення від 10.10.2014 № 2532/10-36-10-01-04/811-816, яким скасувало податкове повідомлення-рішення Обухівської ДПІ Міндоходів у Київській області від 01.08.2014 № /2144 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) на суму 1190,00 грн., в решті податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням позивач оскаржив його до Державної фіскальної служби України.

За результатами розгляду скарги позивача Державна фіскальна служба України прийняла рішення віл 17.12.2014 № 8872/6/99-99-10-01-02-25, згідно з яким податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Не погоджуючись з рішеннями органів доходів і зборів, позивач звернувся до суду з цим позовом.

З приводу тверджень посадових осіб контролюючого органу про те, що позивач не забезпечив щоденне друкування п'яти фіскальних звітних чеків (Z-звітів за 02.03.2014, 09.03.2014, 26.04.2014, 30.06.2014 та 03.07.2014), позивач заявив, що ці твердження не відповідають дійсності, оскільки програмне забезпечення реєстраторів розрахункових операцій позивача налаштоване у такий спосіб, що друкування Z-звітів та передача їх електронних копій до органу доходів і зборів по дротових або бездротових каналах зв'язку відбуваються автоматично під час закриття зміни.

На підтвердження вказаної заяви позивач представив суду копії роздрукованих Z-звітів за 02.03.2014, 09.03.2014, 26.04.2014, 30.06.2014 та 03.07.2014.

Згідно з даними Z-звіту за операціями впродовж дня 02.03.2014 встановлено, що операції розпочато 02.03.2014 о 00:02 год., завершено 03.03.2014 о 00:00 год. З даних Z-звіту встановлено, що він роздрукований 03.03.2014 о 00:00, тобто рівно опівночі з 02.03.2014 на 03.03.2014, тому Z-звіт має такі реквізити: № 0366 за 03.03.2014.

Аналогічна ситуація із Z-звітом за операціями впродовж дня 09.03.2014: операції розпочато 09.03.2014 о 00:02 год., завершено 10.03.2014 о 00:00 год. З даних Z-звіту встановлено, що він роздрукований 10.03.2014 о 00:00, тобто рівно опівночі з 09.03.2014 на 10.03.2014, тому Z-звіт має такі реквізити: № 0374 за 10.03.2014.

Аналогічна ситуація із Z-звітом за операціями впродовж дня 26.04.2014: операції розпочато 26.04.2014 о 00:02 год., завершено 27.04.2014 о 00:01 год. З даних Z-звіту встановлено, що він роздрукований 27.04.2014 о 00:01, тобто опівночі з 26.04.2014 на 27.04.2014, тому Z-звіт має такі реквізити: № 0429 за 27.04.2014.

Згідно з даними Z-звіту за операціями впродовж дня 30.06.2014 встановлено, що операції розпочато 30.06.2014 о 00:01 год., завершено 30.06.2014 о 23:57 год. З даних Z-звіту встановлено, що він роздрукований 30.06.2014 о 23:57, Z-звіт має такі реквізити: № 0495 за 30.06.2014.

Згідно з даними Z-звіту за операціями впродовж дня 03.07.2014 встановлено, що операції розпочато 03.07.2014 о 00:02 год., завершено 04.07.2014 о 00:00 год. З даних Z-звіту встановлено, що він роздрукований 04.07.2014 о 00:00, тобто рівно опівночі з 03.07.2014 на 04.03.2014, тому Z-звіт має такі реквізити: № 0498 за 04.07.2014.

Наведені докази спростовують твердження податкового органу про те, що позивач не забезпечив роздрукування фіскальних звітних чеків (Z-звітів) за 02.03.2014, 09.03.2014, 26.04.2014, 30.06.2014 та 03.07.2014, чим порушив вимоги пункту 9 статті 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

З приводу тверджень посадових осіб контролюючого органу про те, що позивач не забезпечив передачу електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків з реєстраторів розрахункових операцій по дротових або бездротових каналах зв'язку 02.03.2014, 09.03.2014, 26.04.2014, 30.06.2014 та 03.07.2014 до органу доходів і зборів, як вже зазначалось, позивач заявив, що ці твердження не відповідають дійсності, оскільки програмне забезпечення реєстраторів розрахункових операцій налаштоване таким чином, що передача файлів з електронними копіями відповідних документів відбувається автоматично, а в разі, якщо передача файлів не сталась, відбувається блокування реєстратора розрахункових операцій.

На підтвердження вказаної заяви позивач представив суду копії роздруківок службових документів «ПІДТВЕРДЖЕННЯ» з реєстратора розрахункових операцій, з яких убачається, що передача Z-звітів еквайру (органу доходів і збрів) відбулась у такий час: Z-звіт № 0366 (за операціями впродовж дня 02.03.2014) передано 03.03.2014 о 00:03 год.; Z-звіт № 0374 (за операціями впродовж дня 09.03.2014) передано 10.03.2014 о 00:02 год.; Z-звіт № 0429 (за операціями впродовж дня 26.04.2014) передано 26.04.2014 о 23:04 год.; Z-звіт № 0495 (за операціями впродовж дня 30.04.2014) передано 30.06.2014 о 23:57 год.; Z-звіт № 0498 (за операціями впродовж дня 03.07.2014) передано 04.07.2014 о 00:00 год.

Наведені докази спростовують твердження податкового органу про те, що позивач не забезпечив передачу електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків з реєстраторів розрахункових операцій по дротових або бездротових каналах зв'язку 02.03.2014, 09.03.2014, 26.04.2014, 30.06.2014 та 03.07.2014 до органу доходів і зборів, чим порушив вимоги пункту 7 статті 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

З приводу тверджень посадових осіб контролюючого органу про те, що позивач не забезпечив облік товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання, суд встановив наступне.

Позивач стверджував, що облік товарних запасів ним ведеться як за місцем реалізації товарів, шляхом оприбуткування в програму обліку товару « 1С: Підприємство» на підставі первинних облікових документів на товар, так і в приміщеннях централізованої бухгалтерії, шляхом опрацювання оригіналів первинних бухгалтерських документів та подальшого їх зберігання, що відповідає вимогам закону. Вимог про надання первинних облікових документів на товар як під час перевірки, так і після її завершення посадові особи податкового органу позивачу не заявляли. Таким чином, позивач вважає рішення про застосування до нього штрафних (фінансових) санкцій безпідставним і незаконними.

Усі видаткові та товарно-транспортні накладні на товар, який знаходився в реалізації на момент перевірки на АЗС (господарської одиниці що перевірялась), є в наявності у позивача, але зберігаються централізовано у відділі бухгалтерії підприємства, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лейпцигська, 3а (копії накладних на товар та товарно-транспортних накладних представлені суду та наявні в матеріалах справи).

З письмових пояснень заступника директора ТОВ «БЕЛ ОІЛ» Мережка О.В., наданих 08.07.2014 під час перевірки посадовим особам Головного управління Міндоходів у Одеській області, а також пояснень ТОВ «БЕЛ ОІЛ» від 24.07.2014 № 24/07/14-4 до Акта перевірки, надісланих до ДПІ в Обухівському районі Київської області, убачається, що позивач пояснив податковому органу порядок ведення бухгалтерського обліку на підприємстві та зберігання первинних бухгалтерських документів.

Крім того, у додатках до пояснень на акт перевірки позивач надіслав податковому органу копії видаткових накладних на товар, але ці документи не були прийняті податковим органом до уваги при прийнятті податкового повідомлення-рішення.

Судом також встановлено, що позивачем, відповідно до пункту 4.3 наказу від 01.01.2014 № 101-П директора Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛ ОІЛ» «Про організацію бухгалтерського обліку та облікову політики», облік руху товарно-матеріальних цінностей організовується по підрозділам: - на торгових точках - в програмі « 1С: Підприємство» та у журналах в кількісному виразі. Відповідно до пункту 2 наказу керівника ТОВ БЕЛ ОІЛ» від 02.01.2014 № 102-П «Про організацію документообігу між відділом бухгалтерії та точками роздрібної торгівлі підприємства» первинні бухгалтерські документи, що супроводжують товар, який надходить до точки роздрібної торгівлі (магазину), отримує відповідальна особа та в день отримання здійснює оприбуткування товару шляхом занесення інформації про товар, яка міститься у первинних документах, до програми бухгалтерського обліку « 1С: Підприємство 7:7» та протягом 2-х календарних днів з дати надходження забезпечує передачу кур'єрською службою первинних бухгалтерських документів до відділу бухгалтерії підприємства.

Як вбачається з наказу керівника позивача від 02.01.2014 № 102-П товар поставляється постачальниками в магазини позивача, де він приймається. В місцях приймання товару здійснюється оприбуткування товару на підставі первинних бухгалтерських документів із застосуванням комп'ютерної програми бухгалтерського обліку « 1С: Підприємство 7:7» після чого всі документи передаються кур'єром до відділу бухгалтерії підприємства, де здійснюється опрацювання первинних облікових документів та їх подальше зберігання.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктами 7, 9, 12 статті 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані:

подавати до органів доходів і зборів звітність, пов'язану із застосуванням реєстратора розрахункових операцій та розрахункових книжок, не пізніше 15 числа наступного за звітним місяця у разі, якщо цим пунктом не передбачено подання інформації по дротових або бездротових каналах зв'язку (пункт 7);

щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій (пункт 9);

вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг) (пункт 12).

Щодо вимог Закону про забезпечення обліку товарних запасів, то із змісту пункту 12 статті 3 Закону вбачається, що законом допускається ведення обліку товарних запасів як на складах, так і за місцем їх реалізації. При цьому, закон не містить чіткого та однозначного визначення місця знаходження (зберігання) первинних облікових документів на товар. Таким чином, закон допускає ведення обліку товарних запасів як на складах, так і за місцем їх реалізації.

Статтею 20 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачено, що до суб'єктів підприємницької діяльності, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 17 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його не зберігання (пункт 4);

десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - в разі неподання до органів державної податкової служби звітності, пов'язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та копій розрахункових документів і фіскальних звітних чеків з реєстраторів розрахункових операцій по дротових або бездротових каналах зв'язку, в разі обов'язковості її подання (пункт 9).

Згідно з частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що позивач у повній мірі забезпечив щоденний друк на реєстраторах розрахункових операцій фіскальних звітних чеків, подання до органів державної податкової служби електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків з реєстраторів розрахункових операцій по дротових або бездротових каналах зв'язку, а також обліку товарних запасів. Суд також дійшов висновку, що позивач належним чином здійснює ведення обліку товарних запасів у місці реалізації товару, а твердження податкового органу про те, що первинні облікові документи на товар мають зберігатися лише за місцем реалізації товару є хибним і не відповідає змісту закону. Таким чином, наявні у матеріалах справи докази спростовують твердження податкового органу про порушення позивачем вимог Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», що наведені в акті перевірки від 16.07.2014, бланк № 000129.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що рішення Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Міндоходів у Київській області від 01.08.2014 № /2144, згідно з яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 29450,00 грн., є безпідставним і підлягає скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір, доказів понесення ним інших судових витрат суду не надано. Таким чином, витрати на сплату судового збору підлягають присудженню на користь позивача з державного бюджету.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Міндоходів у Київській області від 01.08.2014 № /2144, згідно з яким до Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЛ ОІЛ" застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 29450,00 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЛ ОІЛ" судові витрати у сумі 182 (сто вісімдесят дві) гривень 70 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Волков А.С.