Справа № 826/15362/14
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 січня 2015 року 16:51 № 826/15362/14

За позовомДержавної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Моноліт»
про стягнення заборгованості у розмірі 7 382 361,49 грн.

Суддя: Кротюк О.В.

Секретар судового засідання: Шевченко Я.В.

Обставини справи:

Державна податкова інспекція у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Моноліт» заборгованості у розмірі 7 382 361,49 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані несплатою відповідачем податку на додану вартість та авансових внесків з податку на прибуток.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у письмових поясненнях, долучених до матеріалів справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

встановив:

Заборгованість відповідача з авансових внесків з податку на прибуток у сумі 4 270,81 грн. виникла на підставі податкової декларації за 2012 рік, якою розраховано авансового внеску до сплати щомісячно у сумі 3979 грн., з урахуванням нарахованої контролюючим органом пені у сумі 291,81 грн.

Заборгованість відповідача з податку на додану вартість у сумі 7 378 090,68 грн. виникла на підставі:

1) податкових повідомлень-рішень: - № від 28.11.2011, яким нараховано 3 170 876,00 грн. основного зобов'язання та 1,00 грн. штрафних санкцій (грошове зобов'язання, визначене вказаним ППР було узгоджене за наслідком судового оскарження. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2014 у справі №2а-4542/12/2670 залишено без змін постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 01.08.2013 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Моноліт» про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № від 28.11.2011, якою в позові відмовлено. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03.06.2014 залишено без змін вищевказані рішення Окружного адміністративного суду м.Києва та Київського апеляційного адміністративного суду у справі №2а-4542/12/2670);

- № від 23.03.2012, яким нараховано 2 804 586,00 грн. основного зобов'язання та 1 402 293,00 грн. штрафних санкцій (грошове зобов'язання, визначене вказаним ППР було узгоджене за наслідком судового оскарження. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.05.2013 у справі №2а-9771/12/2670 залишено без змін постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 18.09.2012 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Моноліт» про скасування податкового повідомлення-рішення № від 23.03.2012, якою в позові відмовлено. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.04.2014 залишено без змін вищевказані рішення Окружного адміністративного суду м.Києва та Київського апеляційного адміністративного суду у справі №2а-9771/12/2670);

2) податкових декларацій: за лютий 2014 р., березень 2014 р., квітень 2014 р., травень 2014 р., червень 2014 р., липень 2014 р.;

3) нарахованої контролюючим органом пені у сумі 149,66 грн.

У зв'язку з несплатою визначених податкових зобов'язань позивачем виставлено податкову вимогу №771-19 від 22.04.2013 на суму податкового боргу 4 485 299,49 грн. та 22.05.2013 направлено відповідачу поштою.

Відповідач не погоджується з позовними вимогами та стверджує, що податкова вимога №771-19 від 22.04.2013 не має стосунку до заявленої до стягнення суми боргу, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Аналізуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наступного.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України від 2 грудня 2010 року N 2755-VI.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі -ПКУ) платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених ПКУ та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 ст. 14 ПКУ податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПКУ податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений ПКУ строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 56.1 ст. 56 ПКУ рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.18 статті 56 ПКУ передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

В той же час, згідно з п.57.3 ст.57 ПКУ, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до пп. 129.1.1 п.129.1 ст. 129 ПКУ після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідач не спростував жодних фактів з приводу обґрунтованості позовних вимог стосовно стягнення заявленої суми заборгованості.

Покликання ж щодо оскарження рішень суду апеляційної інстанції про відмову у

При цьому, ст.59 ПКУ передбачено наступне.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Податковий борг у сумі 4 485 299,49 грн., на яку виставлена податкова вимога №771-19 від 22.04.2013, складається з сум грошових зобов'язань, нарахованих податковими повідомленнями-рішеннями від 15.06.2014 № та №, від 07.03.2013 № та пені.

Податкові повідомлення-рішення від 15.06.2014 № та № оскаржені ТОВ «ВКФ «Моноліт» у судовому порядку:

- постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 22.11.2012 у справі №2а-12942/12/2670 позов задоволено; визнано протиправними та скасовано вказані ППР;

- постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2013 постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 22.11.2012 скасовано та прийнято нову, якою в задоволенні позову відмовлено;

- ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.11.2013 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2013 скасовано, постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 22.11.2012 залишено в силі.

Податкове повідомлення-рішення від 07.03.2013 № також було оскаржено ТОВ «ВКФ «Моноліт» у судовому порядку:

- постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 05.09.2013 у справі №826/9918/13-а у задоволенні позову відмовлено;

- постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2014 постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 05.09.2013 скасовано та прийнято нову про задоволення позову;

- ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.10.2014 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2014 залишено без змін.

Зважаючи на те, що податкова вимога №771-19 від 22.04.2013 виставлена на ту суму боргу підприємства, яка існувала станом на день її виставлення, при цьому заборгованість (розмір та підстави) в подальшому змінювалася, проте не була погашена в повному обсязі (14.05.2013 було узгоджене грошове зобов'язання, визначене ППР № від 23.03.2012), контролюючий орган не повинен був надсилати відповідачу іншу податкову вимогу. Таким чином, твердження ТОВ «ВКФ «Моноліт» про те, що контролюючий орган не надсилав (не вручав) йому податкову вимогу, а вимога №771-19 від 22.04.2013 стосунку до його заборгованості не має, є необґрунтованим та безпідставним.

В порядку пункту 20.1.34 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктами 95.1, 95.2, 95.3 ст. 95 ПКУ встановлено наступне.

Контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості з авансових внесків з податку на прибуток у сумі 4 270,81 грн. та з податку на додану вартість у сумі 7 378 090,68 грн., що загалом становить 7 382 361,49 грн.

Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути податковий борг з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Моноліт» (03124, м.Київ, вул. Миколи Василенка, 7А, ) у сумі 7 382 361 (сім мільйонів триста вісімдесят дві тисячі триста шістдесят одну) грн. 49 коп. на користь Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку і строки, встановлені ст.186 КАС України.

Суддя О.В. Кротюк

Дата складення та підписання постанови в повному обсязі - 27.01.2015.