Справа № 816/5102/14
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року м.ПолтаваСправа № 816/5102/14

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Христич О.С.

представника позивача - Бойка Є.Г.,

представника відповідача - Батюти З.Ю., Литовченко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнігрейн-Агро" до Хорольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

26 грудня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Юнігрейн-Агро" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Хорольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 19 серпня 2014 року №.

В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що прийняте відповідачем за наслідками перевірки спірне податкове повідомлення-рішення від 19 серпня 2014 року № є неправомірним, оскільки перехід права власності на худобу було здійснено відповідно до діючих приписів законодавства, тоді як особи, що проводили перевірку, на підставі паспортів та ветеринарних карток, не могли обгрунтувати належність худоби до того чи іншого власника. Крім того, вказував на те, що Кременчуцька районна державна лікарня ветеринарної медицини була повідомлена про перехід права власності на ВРХ, про що, свідчить і видача нею ветеринарних свідоцтв на продаж молока коров'ячого незбираного. Стверджував, що податкова накладна виписана в ході здійснення господарської діяльності із ПАТ "Лебединський насіннєвий завод" підписана уповноваженою особою, містить усі необхідні реквізити, зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, тобто із дотриманням усіх вимог щодо права підприємства задекларувати податковий кредит. А тому, прийняте податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідач проти позову заперечував, мотивуючи правомірністю висновків позапланової перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 квітня 2012 року по 31 березня 2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 квітня 2012 року по 31 березня 2014 року, яким встановлено заниження податку на додану вартість загальної (бюджетної) декларації на суму 855027,01 грн. та заниження податку на додану вартість спеціальної декларації сільгосптоваровиробника на суму 117807,54 грн. Так, в ході перевірки встановлено порушення в частині неправомірного віднесення до декларації спеціального режиму оподаткування операцій з реалізації молока отриманого з ВРХ, належність якого підприємству не підтверджується, тобто не є продукцією власного виробництва. Зазначив, що посадовими особами ТОВ "Юнігрей-Агро" повідомлено, що ВРХ отримана від ПСП "Колос", переоформлення ВРХ з ПСП "Колос" на ТОВ "Юнігрей-Агро" не проводилось, передавання майна, прав та зобов'язань ПСП "Колос" правонаступнику ТОВ "Юнігрей-Агро" відображено в передавальному акті від 04 жовтня 2013 року. Стверджував, що в ході проведеного дослідження паспортів на ВРХ зазначена дата видачі паспорту пізніше ніж дата переміщення худоби. Вказував на те, що сільськогосподарська продукція, отримана від розведення, вирощення великої рогатої худоби, на яку не підтверджено майнові права, не може вважатися власно виробленою з метою застосування спеціального режиму оподаткування. Крім того, зазначив, що податкова накладна складена в ході здійснення господарської діяльності із ПАТ "Лебединський насіннєвий завод" підписана іншою особою ніж зазначена в є Єдиному реєстрі податкових накладних. А тому прийняте податкове повідомлення-рішення є правомірним та не підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представники відповідача заперечили проти позову заперечували та просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Юнігрейн-Агро" () зареєстровано як юридична особа 16 січня 2002 року, взяте на облік в органах державної податкової служби (т.2 а.с. 140-142) та зареєстроване як суб'єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість (а.с. 63), що не оспорюється сторонами.

Хорольською ОДПІ, у період з 01 липня 2014 року по 21 липня 2014 року, згідно підпункту 20.1.4 статті 20 та підпункту 78.1.1 статті 78 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, проведено позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнігрей-Агро" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 квітня 2012 року по 31 березня 2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 квітня 2012 року по 31 березня 2014 року.

Правомірність підстав та порядку проведення перевірки позивачем не оспорюється.

За результатами перевірки складено акт від 28 липня 2014 року №265/22/31818075 (т.1 а.с. 24-82), за висновками якого встановлено порушення підпункту 209.1, підпункту 209.6 статті 209 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), що призвело до заниження податку на додану вартість загальної (бюджетної) декларації на суму 855027,01 грн., в тому числі:

- жовтень 2013 року на суму 124076,45 грн.,

- листопад 2013 року на суму 95629,68 грн.,

- грудень 2013 року на суму 117667,16 грн.,

- січень 2014 року на суму 119395,50 грн.,

- лютий 2014 року на суму 107649,36 грн.,

- березень 2014 року на суму 290608,86 грн.,

пункту 198.6 статті 198, пункту 201.1, пункту 201.6 статті 201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), що призвело до заниження податку на додану вартість спеціальної декларації сільгосптоваровиробника на суму 117807,54 грн., в тому числі за липень 2012 року - на суму 117807,54 грн.

На підставі акту перевірки від 28 липня 2014 року №265/22/31818075 Хорольською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 19 серпня 2014 року № (т.1 а.с. 83), яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 1046549,06 грн. в тому числі за основним платежем в розмірі 837239,25 грн. та за штрафними санкціями в розмірі 209309,81 грн.

ТОВ "Юнігрейн-Агро" подано до ГУ Міндоходів у Полтавській області скаргу на вищевказане податкове повідомлення-рішення.

У зв'язку із поданням позивачем разом із скаргою додаткових документів, які не були дослідженні під час проведення перевірки, ГУ Міндоходів у Полтавській області, на підставі підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, призначено позапланову документальну перевірку ТОВ "Юнігрейн-Агро" (т.6 а.с. 96-97).

22 жовтня 2014 року Хорольською ОДПІ за результатами перевірки складено акт №338/22/318180 (т.6 а.с. 98-114).

Збільшуючи позивачу суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 1046549,06 грн. податковий орган виходив з того, що:

- в ході перевірки встановлено неправомірне віднесення до декларації спеціального режиму оподаткування операцій в частині реалізації молока отриманого з ВРХ, належність якого підприємством не підтверджується, тобто не є продукцією власного виробництва,

- до перевірки в паперовому вигляді подано накладну від 25 квітня 2012 року №1081 підписану особою "ОСОБА_1.", а зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних із зазначенням особи, яка склала податкову накладну "ОСОБА_2".

Позивач, не погоджуючись із позицією відповідача щодо правомірності збільшення йому суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість, звернувся до суду з вимогою про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19 серпня 2014 року №.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Завданням адміністративного судочинства, згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Надаючи правову оцінку спірному податковому повідомленню - рішенню, суд дійшов до наступних висновків.

Стосовно заниження податку на додану вартість загальної (бюджетної) декларації на суму 719431,71 грн. судом встановлено наступні фактичні обставини справи.

Відповідно до пункту 209.1. Податкового кодексу України резидент, який провадить підприємницьку діяльність у сфері сільського і лісового господарства та рибальства та відповідає критеріям, встановленим у пункті 209.6 цієї статті (далі - сільськогосподарське підприємство), може обрати спеціальний режим оподаткування.

Згідно пункту 209.6. Податкового кодексу України сільськогосподарським вважається підприємство, основною діяльністю якого є постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менш як 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно. Ця норма діє з урахуванням того, що: для новоутвореного сільськогосподарського підприємства, зареєстрованого як суб'єкт господарювання, який провадить господарську діяльність менше ніж 12 календарних місяців, така питома вага сільськогосподарських товарів/послуг розраховується за наслідками кожного окремого звітного податкового періоду; з метою розрахунку такої питомої ваги до складу основної діяльності сільськогосподарського підприємства не включаються оподатковувані операції з постачання основних фондів, що перебували у складі його основних фондів не менше ніж 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно, якщо такі операції не були постійними і не становили окремої підприємницької діяльності.

Відповідно до пункту 209.2. Податкового кодексу України згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємствам на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей.

Зазначені суми податку на додану вартість акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на спеціальних рахунках, відкритих в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Так, у жовтні 2013 року - березні 2014 року ТОВ "Юнігрейн-Агро" здійснювало реалізацію молока ТОВ "Клуб Сиру" на загальну суму 3306473,07 грн. в тому числі ПДВ 551078,86 грн., що не оспорюється сторонами.

27 вересня 2013 року між ТОВ "Клуб Сиру" та ТОВ "Юнігрейн-Агро" укладено договір поставки молока №14109/134 (т.1 а.с. 97-99).

За умовами договору продавець (ТОВ "Юнігрейн-Агро") зобов'язується поставити у власність покупця (ТОВ "Клуб Сиру") молочну сировину власного виробництва, яка піддана попередній фізичній обробці, фільтрації та охолодженню, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити його вартість в порядку, передбаченому договором.

На підтвердження продажу товару позивачем надано видаткові та податкові накладні, виписку по рахунку та реєстр виданих та отриманих податкових накладних (т.1 а.с. 100-105, 156-249, т. 4 а.с. 1-304, т.5 а.с. 1-357, т.7 а.с. 107).

У березні 2014 року ТОВ "Юнігрейн-Агро" здійснювало реалізацію молока ТОВ "Охтирська молочна промислова компанія "Славія" на загальну суму 811052,40 грн. в тому числі ПДВ 135175,40 грн., що не оспорюється сторонами.

03 березня 2014 року між ТОВ "Юнігрейн-Агро" та ТОВ "Охтирська молочна промислова компанія "Славія" укладено договір на поставку молока №522-М (т.1 а.с. 106-107).

За умовами договору постачальник (ТОВ "Юнігрейн-Агро") зобов'язується передати у власність покупця (ТОВ "Охтирська молочна промислова компанія "Славія") свіже незбиране молоко власного виробництва, отримане від здорових корів, яке повинно відповідати вимогам санітарних та ветеринарних правил, в перерахунку на молоко базисної жирності базисного білку згідно стандартів (ДСТУ 3662-97) та технічних умов, а останній приймати таке молоко та розрахуватися за нього відповідно до умов цього договору.

На підтвердження продажу товару позивачем надано видаткові та податкові накладні, виписку по рахунку та реєстр виданих та отриманих податкових накладних (т.1 а.с. 198, 250, т.2 а.с. 1-10, т. 4 а.с. 1-304, т.5 а.с. 1-357).

У жовтні 2013 року - березні 2014 року ТОВ "Юнігрейн-Агро" здійснювало реалізацію великої рогатої худоби ТОВ Житомирський м'ясокомбінат", ТОВ "Кременчуцький м'ясокомбінат" та громадянам на загальну суму 199064,80 грн. в тому числі ПДВ 33177,45 грн.

На підтвердження продажу ВРХ позивачем надано договора, видаткові та податкові накладні, виписку по рахунку та реєстр виданих та отриманих податкових накладних (т.1 а.с. 109-155, т.2 а.с. 11-61, т. 4 а.с. 1-304, т.5 а.с. 1-357).

Як встановлено в ході судового розгляду право власності на велику рогату худобу перейшло позивачу від Приватного сільськогосподарського підприємства "Колос" у зв'язку із приєднанням останнього до ТОВ "Юнігрейн-Агро".

Так, відповідно до частини першої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників

Згідно статті 107 Цивільного кодексу України кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов'язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов'язання, або забезпечення виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом. Після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), які мають містити положення про правонаступництво щодо всіх зобов'язань юридичної особи, що припиняється, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов'язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

У зв'язку із приєднанням ПСП "Колос" до ТОВ "Юнігрей-Агро" 04 жовтня 2013 року затверджено передавальний акт за яким все майно, усі права та зобов'язання перейшли до позивача (т.2 а.с.64-137).

Відповідно до додатку 7 до передавального акту від 04 жовтня 2013 року (т.2 а.с. 81) "Розшифровка до статті передавального акту "Поточні біологічні активи" (110) станом на 04 жовтня 2013 року ПСП "Колос" мало бугайців 0-2 кількістю 31 голів, нетелі 64 голів, телиць парувального віку 64 голів, теличок 0-2 місяці 44 голів, теличок 3-5 місяців 29 голів, теличок 6-12 міс. 63 голів, які перейшли у власніть ТОВ "Юнігрейн-Агро" та відображені в рахунку 212 "Поточні біологічні активи тваринництва" (т.2 а.с. 137).

Стосовно тверджень відповідача про внесення в паспорта великої рогатої худоби записів про переміщення ВРХ до видачі паспортів, суд зазначає слідуюче.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про ідентифікацію та реєстрацію тварин" від 04 червня 2009 року №1445-VI ідентифікаційні документи - документи встановленого зразка, що видаються на тварину (паспорт великої рогатої худоби, паспорт коня, реєстраційне свідоцтво свиней, реєстраційне свідоцтво овець/кіз). ідентифікаційний номер - індивідуальний або груповий номер, що присвоюється тварині (або їх групам) та не змінюється протягом її життя. Ідентифікація - процес ототожнення тварини шляхом присвоєння їй ідентифікаційного номера з використанням візуальних, електронних та змішаних засобів залежно від виду тварини з подальшим внесенням ідентифікаційного номера до Єдиного державного реєстру тварин. Переміщення - процес, результатом якого є зміна господарства, в якому перебуває тварина, або зміна її власника/утримувача.

Згідно пункту 1.4. Положення про ідентифікацію і реєстрацію великої рогатої худоби, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 17 вересня 2003 року №342 (у редакції наказу Міністерства аграрної політики України від 29 червня 2005 року №289) (далі по тексту Положення №342) ідентифікація і реєстрація великої рогатої худоби запроваджується, зокрема з метою підтвердження права власності на тварин.

Відповідно до пункту 1.5 Положення №342 паспорт великої рогатої худоби (далі - паспорт тварини) - документ, що містить дані стосовно тварини, її переміщення, власників/утримувачів, місцезнаходження, засвідчує дані стосовно ветеринарно-санітарного стану господарства, де перебуває тварина, факт проведення вакцинацій, діагностичних досліджень і профілактичних обробок та є супровідним документом при будь-якому переміщенні тварини.

Як встановлено в ході судового розгляду у позивача наявні паспорта великої рогатої худоби та ветеринарні картки (т.3 а.с. 1-300, т.6 а.с. 149-250, т.7 а.с. 1-101).

Разом з тим, в паспортах LD201903, LD 201902, LD 201898, LC528860, LC528861, LC528858, LC528857, LC528874, LC528863, LC528870, LC528875, LC528873, LC528869, LC528866, LC528838, LC528838, LC528837, LC528844, LC528839, LC528840, LC528842, LC528834, LC528826, LC528833, LC528820, LC528821, LC528876 дата видачі паспорта вказана пізніша ніж дата переміщення великої рогатої худоби.

З пояснень представника позивача судом встановлено, що відповідні записи проведені у зв'язку із тим, що оскільки тварини народилися до складання передавального акту необхідно було зазначити від кого і кому було здійснено їх переміщення.

Крім того, слід зазначити, що контролюючим органом не встановлено реалізацію сільськогосподарської продукції саме від ВРХ зазначеною у вищевказаних паспортах.

Стосовно посилань відповідача на протокол допиту свідка від 23 листопада 2014 року по кримінальному провадженню №0000034 (т.6 а.с. 128-129), суд зазначає, що 30 жовтня 2014 року старшим слідчим відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань Кременчуцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв'язку із відсутністю у діях посадових осіб ТОВ "Юнігрей-Агро" складу кримінального правопорушення, передбачено частиною першою статті 212 Кримінального кодексу України (т.7 а.с. 108-111).

Щодо заниження позивачем податку на додану вартість спеціальної декларації сільгосптоваровиробництва на суму 117807,54 грн. судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: - придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; - придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 вказаного Кодексу визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

В пункті 198.6 статті 198 Податкового кодексу України зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Згідно пункту 201.1. статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: у паперовому вигляді; в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних.. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: порядковий номер податкової накладної; дата виписування податкової накладної; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; ціна постачання без урахування податку; ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; вид цивільно-правового договору, код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 Податкового кодексу України).

Податкова накладна, відповідно до абзацу першого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Із системного аналізу вказаних вище правових норм, можливо дійти до висновку, що для отримання права на податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник податку на додану вартість повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

Крім того, слід зазначити, що за змістом частини другої статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Згідно з пунктом 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704, первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Так, 27 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариство "Лебединський насіннєвий завод" та ТОВ "Юнігрейн-Агро" укладено договір №2є088 купівлі-продажу товару (т.1 а.с. 91-92).

Предметом договору є товар, який належить продавцю (ПАТ "Лебединський насіннєвий завод") на момент укладення договору або буде набутий продавцем у майбутньому. Асортимент товару, його кількість, ціна визначаються у додатку до даного договору, який є невід'ємною його частиною (т.1 а.с. 93). Продавець зобов'язується передати товар покупцю (ТОВ "Юнігрейн-Агро") на умовах DDP, склад покупця, у відповідності до правил "Інкотермс" в редакції 2000 року. Товар вважається передани покупцю з моменту підписання видаткової накладної.Приймання товару по кількості і якості проводиться покупцем в момент його передачі від продавця. Покупець здійснює оплату партії товару за ціною, вказаною в додатку, що є невід'ємною частиною договору. Договір діє з моменту його підписання і скріплення печатками обома сторонами до 31 грудня 2012 року, а частині виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором - до моменту повного його виконання.

Оглянувши вказаний договір суд не знаходить підстав для висновку про невідповідність форми або змісту договору положенням закону, відсутності у сторін договору правоздатності або дієздатності суб'єктів господарювання, а тому визнає даний договір належним та допустимим доказом факту вчинення правочину в розумінні статті 202 Цивільного кодексу України.

На виконання досягнутої домовленості позивачем отримано від вказаного контрагента товар - насіння цукрових буряків Леопард кількістю 483 п.од. на загальну суму 293910,33 грн. без ПДВ та насіння цукрових буряків імпакт кількістю 485 п.од. на загальну суму 295127,35 грн. без ПДВ.

За наслідками здійснення господарської операції із ПАТ "Лебединський насіннєвий завод" останнім виписано позивачу: видаткову накладну - від 25 квітня 2012 року №958 (т.1 а.с. 94) та податкову накладну - від 25 квітня 2012 року №1081 (т.1 а.с. 95). Відповідно до витягу з Єдиного реєстру податкових накладних №15102048 вищевказана податкова накладна внесена до реєстру (т.2 а.с. 62).

Факт транспортування придбаного позивачем товару підтверджується наявною у матеріалах справи товарно-транспортною накладною від 25 квітня 2012 року №Р958 (т.7 а.с. 138).

Вищевказаний товар відображено в складській книзі і проведено по рахунку 208 "Матеріали сільськогосподарського призначення" (т.7 а.с. 113-118) та в подальшому відпущено у виробництво, що підтверджується лімітно-забірними картками і актами по витратах насіння та садильного матеріалу (т.7 а.с. 120-137).

Отже, надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом. Відповідачем не надано жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентом при здійсненні ними договірних відносин взаємоузгоджених зловмисних дій, не спрямованих на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними. Наявності таких доказів, зокрема вироку суду, постановленого у кримінальній справі стосовно посадових осіб ТОВ "Юнігрейн-Агро" чи його контрагента ПАт "Лебединський насіннєвий завод". В акті перевірки податковим органом не встановлений факт відсутності поставки тих товарно-матеріальних цінностей, за результатами придбання яких позивачем сформовано податковий кредит. Податковим органом не доведено фактичних обставин, які ставлять під сумнів реальність господарської операції. Придбані товарно-матеріальні цінності відповідають меті діяльності позивача.

Твердження Хорольської ОДПІ, що ТОВ "Юнігрейн-Агро" не мало права включати до складу податкового кредиту податкову накладну №1081 від 25 квітня 2012 року так як остання невірно оформлена суд не приймає до уваги, оскільки сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції та включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку із його господарською діяльністю мали місце.

Отже, позивачем, на підставі належним чином оформлених податкових накладних та інших первинних бухгалтерських документів, правомірно включено суму податку на додану вартість до складу податкового кредиту та відображено у спеціальній декларації сільгосптоваровиробника.

Отже, дослідження наявних у справі доказів у їх сукупності, дає суду підстави для висновку про відсутність в діях ТОВ "Юнігрейн-Агро" порушень податкового законодавства, визначених актом перевірки №265/22/31818075 від 28 липня 2014 року, на підставі висновків якого відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 19 серпня 2015 року.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, незважаючи на вимогу частини другої статті 71 цього Кодексу щодо процесуального обов'язку відповідача, останній в ході судового розгляду справи правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення № від 19 серпня 2015 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 1046549,06 грн. не довів, а відтак позовні вимоги ТОВ "Юнігрейн-Агро" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про наявність законних підстав для задоволення адміністративного позову щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 19 серпня 2014 року.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Як свідчить наявне у матеріалах справи платіжне доручення від 04 серпня 2014 року №2439, при зверненні до суду з даним адміністративним позовом ПП "ВТК "Лукас" сплачено 10 відсотків розміру ставки судового збору, що становить 182,70 грн.

Отже, стягненню з Державного бюджету України в особі Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області на користь позивача підлягає сума фактично сплаченого судового збору в розмірі 182,70 грн.

В силу пункту 21 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" органи доходів і зборів звільнені від сплати судового збору, а тому судовий збір в сумі, що становить 90 відсотків розміру ставки судового збору, з відповідача до державного бюджету не стягується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнігрейн-Агро" до Хорольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Хорольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 19 серпня 2014 року №.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнігрейн-Агро" судові витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 (двадцять) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 27 січня 2015 року.

Суддя С.О. Удовіченко