Справа № 826/19091/14
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2015-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Іщука І.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Протекшн ЛТД»

до

Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м.Києві

про

визнання протиправними дій

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Протекшн ЛТД» звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом, в якому позивач просить суд :

«Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС м. Києва щодо відмови у прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2014 року, поданої ТОВ «Протекшн ЛТД».

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Голосіївському районі Головного управління ДФС м. Києва прийняти податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2014 року, подану ТОВ «Протекшн ЛТД», днем її фактичного отримання.»

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачем було надіслано відповідачу засобами електронного зв’язку декларацію, натомість відповідачем дану декларацію не прийнято.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, у зв’язку з чим, на підставі приписів частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Протекшн ЛТД» зареєстровано 03.06.2014р. у м.Києві за адресою – вул.. Новопироговська, будинок 27/2. Позивачем було направлено засобами електронного зв’язку на адресу відповідача податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2014 року.

Позивач стверджує, що в податковій базі зазначену декларацію було зареєстровано з позначкою «до відома», що дає підстави стверджувати про її неприйняття податковим органом.

Суд з приводу позовних вимог зазначає наступне.

Згідно п. 201.14 ст. 201 ПК України, платники податку зобов'язані вести окремий облік операцій з постачання та придбання товарів/послуг, які підлягають оподаткуванню, а також які не є об'єктами оподаткування та звільнені від оподаткування згідно з цим розділом.

Зведені результати такого обліку відображаються в податкових деклараціях, форма яких встановлюється у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу (п. 201.15 ст. 201 ПК України).

Приписами п. 46.1 ст. 46 ПК України передбачено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору (п. 48.1 ст. 48 ПК України).

Згідно п. 48.7 ст. 48 ПК України, податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу. Відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється (п. 49.10 ст. 49 ПК України).

У разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови (п. 49.11. ст. 49 ПК України).

Відповідно до п. 49.9 статті 49 ПК України за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом. За умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою, зокрема, (п.п. 49.9.1) за наявності квитанції про отримання податкової декларації у разі її подання засобами електронного зв'язку, та, (підпункт 49.9.2 пункту 49.9. статті 49 Податкового кодексу України) у разі, якщо контролюючий орган із дотриманням вимог пункту 49.11 цієї статті не надає платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або у випадках, визначених цим пунктом, не надсилає його платнику податків у встановлений цією статтею строк.

В той же час надані позивачем квитанції свідчать про доставлення декларації до податкового органу, натомість жодних доказів щодо неприйняття (відмови у прийнятті) чи відмови у реєстрації матеріали справи не містять.

Позивачем не зазначено з яких саме джерел позивачем отримано інформацію про визначення в певних базах даних інформації щодо позивача та можливості її застосування щодо позивача.

Отже, суд доходить висновків, що матеріалами справи не підтверджується обставина відмови у прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2014 року, у розумінні вимог Податкового кодексу України, у зв’язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

При цьому суд зазначає, що перенесення показників податкової звітності до визначених баз даних та надання у зв’язку з цим позивачу певних прав, має бути предметом відповідно спору з відповідним формулюванням позовних вимог та дослідженням предмету. спору. Натомість під час розгляду даної справи не встановлено відмови у прийнятті податкової звітності з боку відповідача.

Керуючись ст.ст. 9, 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук