Справа № 822/3501/14
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/3501/14

Головуючий у 1-й інстанції: Петричкович А.І.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

22 січня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Матохнюка Д.Б. Сушка О.О.

за участю секретаря судового засідання: Марцісь Ю.А.

за участю представників сторін:

апелянта - Царук Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом товариства з додатковою відповідальністю "Чемеровецьке АТП №16847" до Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області про про визнання дій неправомірними та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2014 року ТДВ «Чемеровецьке автотранспортне підприємство №16487» звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "Ш" від 30.07.2014 року №, яким накладено штраф в розмірі 20% від суми несвоєчасно сплачених коштів на суму 34354,61 гривень.

Хмельницький окружний адміністративний суд постановою від 27.10.2014 року вказаний позов задовольнив повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

Обгрунтовуючи апеляційні вимоги скаржник посилався на неврахування судом першої інстанції положень ст.126 ПК України, що призвело до невірного вирішення справи по-суті.

У судовому засіданні представник податкового органу вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, окремо посилаючись на позицію судів апеляційної інстанції викладену з приводу спірних правовідносин.

Представник позивача у судове засідання не зявився, проте надав клопотання в якому у задоволенні апеляційної скарги просив відмовити, та провести розгляд апеляційної скарги за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача та думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 198 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС) України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.01.2012 року по справі № 2-а-4844/09/2270/5 розстрочено виконання постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.06.2009 року по справі № 2-а-4844/09/2270/5 по зведеному виконавчому провадженню щодо стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю "Чемеровецьке АТП №16847" суми податкового боргу з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 193 836,43 грн. на користь Державної податкової інспекції у Чемеровецькому районі протягом бюджетного 2012 року, тобто до 31 грудня 2012 року, шляхом щоквартального погашення заборгованості: січень-лютий - без проплати, березень в сумі 6 783 грн., квітень-грудень - рівними частинами в розмірі 20 783,72 грн.; Ухвалою від 14.11.2013 року, судом розстрочено виконання судового рішення по справі 822/1478/13-а щодо стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю "Чемеровецьке АТП №16847" податкового боргу в сумі 25850 (двадцять п'ять тисяч вісімсот п'ятдесят) грн. 12 коп. строком на 12 (дванадцять) місяців згідно графіка розстрочення сплати заборгованості №338 від 13 листопада 2013 року, а саме: з 01 листопада 2013 року в сумі 2156 (дві тисячі сто п'ятдесят шість) грн. 12 коп., далі з 01 грудня 2013 року по 31 жовтня 2014 року (включно) сплату проводити рівними частинами в сумі 2154 (дві тисячі сто п'ятдесят чотири) грн. 00 коп. кожного місяця; Рішенням №1 від 17.01.2012 року про розстрочення податкового боргу, голова комісії з проведення реорганізації державної податкової інспекції у Чемеровецькому районі Боднар С.В., розглянувши заяву ТДВ "Чемеровецьке АТП №16847", на підставі Закону України " Про державну податкову службу в Україні", статті 100 ПК України, вирішив надати розстрочення податкового боргу в розмірі 72500,98 гривень з 17.01.2012 року по 30.12.2012 року і виконання позивачем вищезгаданих ухвал суду та рішення податкового органу щодо виконання умов розстрочення, крім оплати за платіжним дорученням №359 від 06.06.2014 року в якому неправильно вказано призначення платежу.

Відповідно пп. 14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з п. 100. ст.100 Податкового кодексу України розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір, яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129. 4 статті 129 цього Кодексу.

Відповідно п. 100.2 ст.100 Податкового кодексу України платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу. Платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов"зань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 100.1 ст.100 Податкового кодексу України розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному п. 129.4 ст.129 Кодексу. Якщо до складу розстроченої (відстроченої) суми входить пеня, то для розрахунку процентів береться сума за вирахуванням суми пені.

Згідно з п. 100.6 ст. 100 Податкового кодексу України розстрочені суми грошових зобов'язань або податкового боргу (в тому числі окремо суми штрафних (фінансових) санкцій) погашаються рівними частками, починаючи з місяця, що настає за тим місяцем, у якому прийнято рішення про надання такого розстрочення.

Відповідно до Акту позапланової невиїзної перевірки № 269 від 30.07.2014 року, встановлено порушення термінів сплати податкового зобов'язання, які передбачені п.126.1 ст.126 ПК України. Відповідальність за порушення правил сплати (перерахування) податків і зборів передбачена ст.126 ПК України.

Зокрема, за порушення термінів сплати узгоджених сум грошових зобов"язань до платників застосовується штраф у розмірах, встановлених п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України.

У разі якщо платник податків не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Такий порядок застосування штрафних санкцій залишається і при укладанні договору про розстрочення податкового боргу.

При цьому, згідно з п.3.9 Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.11.12 за № 1261 з дати укладання (підписання) договору до закінчення строку дії договору про розстрочення (відстрочення) грошового зобов'язання (податкового боргу) пеня і штрафні санкції на розстрочений податковий борг не нараховуються.

Враховуючи зазначене колегія суддів вважає, що платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу за порушення терміну сплати узгоджених сум грошових зобов'язань, передбаченого п. 126.1 ст.126 Податкового кодексу України, в залежності від кількості днів затримки сплати узгодженої суми грошових зобов'язань з дня наступного за останнім днем граничного строку сплати грошових зобов'язань і до дня укладання договору про розстрочення податкового боргу.

Нарахування штрафів здійснюється в залежності від кількості днів затримки сплати узгодженої суми грошових зобов'язань з дня наступного за останнім днем граничного строку сплати грошових зобов'язань і до дня укладання договору про розстрочення податкового боргу у день сплати розстроченої суми податкового боргу на суму фактичної сплати.

Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції та доводам скаржника, суд апеляційної інстанції не бере до уваги посилання останнього щодо правомірності податкового повідомлення-рішення форми "Ш" від 30.07.2014 року №, яким накладено штраф в розмірі 20% від суми несвоєчасно сплачених коштів на суму 34354,61 гривень, оскільки вказаний розмір штрафу застосований податковим органом за весь час існування податкового боргу без врахування відповідного строку визначеного судовим рішенням про розстрочення податкового боргу, що підтверджується розрахунком штрафних санкцій та суперечить п.3.9 Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) платників податків та положенням ПК України.

Крім того, незважаючи на пропозицію суду апеляційної інстанції надати докази про порушення позивачем сплати узгоджених сум грошових зобов'язань протягом періоду дії рішення про розстрочення податкового боргу, вказані докази відповідачем надані не були, що не дає підстави стверджувати про факт порушення позивачем вимог ст.126 Податкового кодексу України в цій частині.

Дослідивши розрахунок штрафних санкцій ТДВ «Чемеровецьке автотранспортне підприємство №16487», колегія суддів дійшла висновку про порушення позивачем сплати узгоджених сум грошових зобов'язань за період з моменту виникнення податкового боргу до моменту винесення відповідного рішення про його розстрочення.

Разом з тим зважаючи на те, що суд перевіряє обґрунтованість рішення податкового органу в цілому, оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає визнанню протиправним повністю, так як суд не може самостійно нараховувати частину штрафних (фінансових) санкцій.

В даному випадку суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

Разом з тим, приймаючи до уваги те, що рішення, в якому недійсну частину не можна відокремити, ідентифікувати, є недійсним в цілому.

Визнання рішення податкового органу недійсним повністю у такій ситуації, дає йому можливість визначити в установленому Законом порядку правильне рішення, зокрема через прийняття нового рішення, при умові, якщо не закінчилися строки давності, встановлені законом.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 27 січня 2015 року .

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Матохнюк Д.Б.

Сушко О.О.