Справа № 442/5807/14-а,2-а/442/197/14
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2015-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 р. Справа № 876/8671/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08 серпня 2014 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі, за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Нижньогаївської сільської ради Дрогобицького району Львівської області про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до виконавчого комітету Нижньогаївської сільської ради Дрогобицького району Львівської області в якому просив скасувати рішення відповідача від 07.07.2014 року №28 «Про розгляд протоколу ЛВ №0235938 від 20.05.2014 року про адміністративне правопорушення».

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08 серпня 2014 року позовну заяву залишено без розгляду з підстав передбачених ст. 99,100 КАС України.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що ухвала винесена з порушенням норм процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що 20 травня 2014 року дільничний інспектор Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області Гайдук М. Я., без зазначення кваліфікації проступку, склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення № 0235938.

2 липня 2014 року відповідач повідомив його про проведення 7 липня 2014 року о 12:00 год. розгляду листа начальника Дрогобицького міськвідділу міліції про прийняття рішення по адміністративних матеріалах по ст. 152 КУпАП. 7 липня 2014 року, незважаючи на клопотання про перенесення розгляду справи через неможливість взяття участі у ньому, відповідач постановив рішення яким визнав його винним у вчиненні правопорушення за ст. 152 КУпАП (порушення правил благоустрою території міст та інших населених пунктів) та наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1360 грн. Копія цього рішення була надана лише 15 липня 2014 року.

Відповідно 17 липня 2014 року він оскаржив до Дрогобицького міськрайонного суду як адміністративного суду рішення відповідача від 7 липня 2014 року. Цей позов був поданий безпосередньо до канцелярії суду в зазначений день, що підтверджується відповідною відміткою працівника канцелярії на його копії позову. 22 липня 2014 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Коваль Р. Г. ухвалив залишити зазначений позов без руху, посилаючись на несплату судового збору та необхідність «наведення достатнього викладу обставин на підтвердження позовних вимог». Водночас, як це видно із супровідного листа, сам позов та додатки до нього йому не повертались. Зазначені недоліки необхідно було усунути до 4 серпня 2014 року. Виправивши недоліки (навівши достатній виклад обставин на підтвердження позовних вимог) та сплативши судовий збір, 31 липня 2014 року, він подав до канцелярії Дрогобицького міськрайонного суду змінений текст первинного позову. А 8 серпня 2014 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Медведик Л. О., без виклику, постановив ухвалу про залишення поданого позову без розгляду через нібито пропущення ним передбаченого Законом терміну оскарження рішення відповідача.

Вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необгрунтованою, оскільки такою фактично було відмовлено в доступі до справедливого суду, що грубо порушує права гарантовані статтею 6(1) Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року та статті 55 Конституції України.

За позицією Європейського суду з прав людини право доступу до правосуддя є однією з невід'ємних складових права, гарантованого статтею 6 пунктом 1 Конвенції та розглядається як можливість ініціювати судовий розгляд з приводу цивільних прав і становить лише один із його аспектів, який дійсно робить можливим використання подальших гарантій, закладених у пункті 1 статті 6. Такі характеристики судового провадження, як справедливість, відкритість та невідкладність, насправді не мають жодної цінності, якщо таке провадження передусім не порушено. («Голдер проти Об'єднаного Королівства», § 35, 36, 21 лютого 1975 року, Серія А, № 18; «Креуз проти Польщі», № 28249/95, § 52, 19 червня 2001 року).

Вважає, що суд першої інстанції, припускаючись істотного порушення норм процесуального права, відмовився порушити судове провадження, унеможливив тим самим перегляд рішення виконавчого комітету Нижньогаївської сільської ради, яким його визнано правопорушником та накладено адміністративне стягнення.

Вважаючи, що позов поданий з пропуском передбаченого Законом 10 денного терміну на оскарження, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Нижньогаївської сільської ради № 28 було постановлено 7 липня 2014 року, а позов подано лише 7 серпня 2014 року.

Однак такі висновки є помилковими.

Відповідно до ч. 2 ст. 108 КАС України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду. Згідно відміток канцелярії Дрогобицького міськрайонного суду, проставлених на копіях позову, днем первинного його подання є 17 липня 2014 року. 31 липня 2014 року (в оскаржуваній ухвалі помилково вказано 7 серпня 2014 року) до канцелярії був поданий лише змінений текст первинної позовної заяви, що обумовлювалось необхідністю усунення недоліків, на які вказувалось в ухвалі судді Коваль Р. Г. від 22 липня 2014 року. Зазначені недоліки були усунені вчасно, у встановлений судом строк, - до 4 серпня 2014 року. Таким чином, 31 липня 2014 року не є днем первинного подання позовної заяви про скасування рішення № 28 від 7 липня 2014 року. У цей день були лише усунені недоліки первинної позовної заяви і це було зроблено у строк встановлений судом. Отже, приймаючи до уваги правила ст. 108 ч. 2 КАС України, апелянт вважає, що ним не було пропущено строк на звернення до адміністративного суду.

Враховуючи викладене вище просить скасувати ухвалу судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Медведик Л. О. від 8 серпня 2014 року та направити справу для продовження розгляду.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Постановляючи ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати рішення виконкому Нижньогаївської сільської ради за №28 від 07 липня 2014 року, яке може бути оскаржене до суду протягом 10 днів з дня його прийняття, тобто протягом десяти днів, починаючи з 07.07.2014 року, а адміністративний позов ОСОБА_1 подав 07.08.2014 року, тобто з пропуском передбаченого Законом терміну на оскарження рішення та не зазначив про його поновлення.

Оскільки, позивач ОСОБА_1 не подав відповідну заяву про поновлення пропущеного строку на оскарження рішення виконкому сільської ради та у своїй позовній заяві не навів жодних поважних причин пропуску даного строку, то суд першої інстанції вважав, що подану ним позовну заяву слід залишити без розгляду, оскільки, підстав для поновлення пропущеного позивачем строку для звернення до адміністративного суду немає.

Проте колегія суддів з такими доводами суду першої інстанції не погоджується.

Як вбачається з матеріалів справи позивач 17 липня 2014 року оскаржив до Дрогобицького міськрайонного суду як адміністративного суду рішення відповідача від 7 липня 2014 року, що підтверджується відповідною відміткою на копії позову. 22 липня 2014 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Коваль Р. Г. ухвалив залишити зазначений позов без руху, посилаючись на несплату судового збору та необхідність наведення достатнього викладу обставин на підтвердження позовних вимог. Зазначені недоліки необхідно було усунути до 4 серпня 2014 року. Відповідно позивач 31 липня 2014 рок на виконання вимог вказаної ухвали від 22 липня 2014 року, подав до Дрогобицького міськрайонного суду змінений текст первинного позову. Дана обставина була залишено поза увагою суддею Дрогобицького міськрайонного суду Медведик Л. О., а відтак передчасно постановлено ухвалу про залишення поданого позову без розгляду через нібито пропущення передбаченого законом терміну оскарження рішення відповідача.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що ухвалу суду першої інстанції слід скасувати, бо така прийнята з порушенням норм процесуального права, а справу направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ч.3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 3 ч. 1 ст. 199, ст. 204, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 -задовольнити, ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08 серпня 2014 року про залишення позовної заяви без розгляду по справі № 442/5807/14-а - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин

Повний текст ухвали виготовлений 16.01.2015 року