Справа № 359/10093/14-а
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Анапріюк С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційні скарги представників ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ОСОБА_4, Управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії. Свої вимоги обґрунтовує тим, що не погоджується з рішеннями відповідача, оскільки має необхідний стаж для призначення пенсії на пільгових умовах, а тому просить зобов'язати відповідача зарахувати вказаний стаж до стажу, що дає право на таку пенсію та призначити і виплатити йому пенсію за віком на пільгових умовах.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2014 року задоволено вказаний позов частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області за № 930 від 12 травня 2014 року про відмову в призначенні ОСОБА_2 пенсії на пільгових умовах. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області зарахувати ОСОБА_2 трудовий стаж роботи електрогазо-зварника зайнятого на різці та ручній зварці у період з 02.10.1989 р. по 23.05.1990 р. - стаж 8 місяців 21 день; на посаді електрозварника за період з 15.07.1976 р. по 18.04.1977 р. - стаж 9 місяців 3 дні, а всього 1 рік 05 місяців 24 дні до стажу, що дає йому право на пенсію на пільгових умовах згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», професії газозварника та електрозварника за списком № 2, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 23 серпня 1956 року. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням представники ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу, в якій просять змінити постанову суду першої інстанції та задовольнити даний позов повністю.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні даного позову.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає залишенню без задоволення, апеляційна скарга представників позивача підлягає задоволенню, а постанова суду - частковому скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 198, пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено, що 07 серпня 2013 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду у м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Рішенням Управління Пенсійного Фонду у м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області від 14.11.2013 року за № 1128 ОСОБА_2 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки з урахуванням стажу військової служби, підтверджено стаж роботи за списком № 2 - 6 років 7 місяців 13 днів, що не є достатнім для призначення пенсії за віком в 55 років (а.с. 10-11).

27 лютого 2014 року позивач повторно звернувся до Управління Пенсійного фонду у м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Рішенням Управління Пенсійного Фонду у м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області від 12.05.2014 року за № 930 ОСОБА_2 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки підтверджено стаж роботи за списком № 2 - 3 роки 7 міцсяців 11 днів, що не є достатнім для призначення пенсії за віком (а.с. 15).

Вважаючи такі рішення відповідача протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи даний позов частково суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача документально повністю не підтверджені, а тому підлягають задоволенню частково.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції в повній мірі з огляду на наступне.

Судом першої інстанції було встановлено, що згідно з записами трудової книжки позивача вбачається, що він в період з 01.09.1975 року по 12.09.1976 року проходив навчання в ПТУ-90 в м. Ленінград за спеціальністю арматурник-електрозварник 3 розряду та отримав атестат № 3525 від 12.09.1976 року; в період з 15.07.1976 року по 11.11.1976 року працював у виробничому об'єднанні «Баррикада» в м. Ленінград на посаді електрозварника арматурних сіток і каркасів 3 розряду в арматурних цехах; в період з 12.11.1976 року по 18.04.1977 року був переведеним до філіалу № 5 вищевказаного об'єднання та працював на посаді електрозварника арматурних сіток та каркасів 3 розряду в арматурних цехах. Згідно наказу за № 18 к від 20.04.1977 року з 18.04.1977 року звільнений з займаної посади на підставі п. 3 ст. 29 КЗпП РСР у зв'язку з призивом до армії (а.с. 8). Вказані записи у трудовій книжці здійснено за порядковими номерами 1 - 4.

При цьому, колегією суддів встановлено, що з 12.08.1980 року по 18.08.1986 року позивач працював електрозварником 4, 5 розрядів в будівельному управлінні-35 тресту «Казимгазпромбуд» (з 01.09.1982 року КМБУ-35 треста «Казимгазпромбуд»).

В період з 01.09.1986 року по 22.06.1989 року позивач працював електрозварником ручної зварки 5, 6 розрядів в будівельно-монтажному управлінні-10 тресту «Казимтрубопроводбуд» ( з 01.04.1987 року - СМУ-14 тресту «Казимтрубопроводбуд», з 01.02.1988 року - комплексно-технологічний поток № 3 тресту «Казимтрубопроводбуд»).

З 23.06.1989 року по 25 вересня 1989 року ОСОБА_2 працював електрозварником ручної зварки 6 розряду в комплексно-технологічному потоці № 4 тресту «Казимтрубопроводбуд».

З 02.10.1989 року по 23.05.1990 року працював газоелектрозварником 6 розряду в Верхньо-Казимському лінійно-виробничому управлінні магістральних газопроводів виробничого об'єднання «Тюменьтрансгаз».

З 06.06.1990 року по 24.12.1990 року позивач працював електрозварником 6 розряду в Бориспільській пересувній механізованій колоні № 53 тресту «Київводбуд».

В період з 24.12.1990 року по 16.02.2000 року ОСОБА_2 продовжував працювати в різних установах на посадах газозварника та електрозварника. Вказані записи у трудовій книжці здійснено за порядковими номерами 18 - 24.

На підставі положень ч. 2 ст. 69 та ч. 3 ст. 71 КАС України колегія суддів вважає безпідставним висновок суду першої інстанції про неможливість встановити трудовий стаж позивача в період з 18.04.1977 року по 24.12.1990 року з причини ненадання позивачем копії всіх сторінок трудової книжки та військового квитка, та вважає, що вказаний стаж належним чином позивачем підтверджено, копія трудової книжки та військового квитка міститься в матеріалах справи ( а.с. 50-53).

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Враховуючи наведене, особі, яка набула до 01 січня 1992 року необхідний стаж зі шкідливими і важкими умовами праці, і після цієї дати не працювала на зазначених роботах, пенсія призначається згідно зі ст. 100 даного Закону. Особі, яка до і після 01 січня 1992 року працювала на роботах з важкими і шкідливими умовами праці, пенсія призначається відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач після набрання чинності в січні 1992 року Законом України «Про пенсійне забезпечення» продовжував працювати на посадах газоелектрозварника та електрозварника, а тому щодо нього слід застосовувати норми ст. 13 вказаного Закону.

Відповідно до п. б ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсії за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Мінстрів України, і за результатами атестації робочих місць : чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівники, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затвердженого, наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/1 1731, при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Згідно вимог ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути зазначено: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, колегія суддів зауважує, що лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Таким чином, збирання уточнюючих довідок повинно здійснюватись в випадках неправильного або нечіткого заповнення трудової книжки, що робить незрозумілим зроблений запис.

Згідно Розділу ХХХІІ Списку № 2 виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 23 серпня 1956 року, чинного на час роботи позивача, професії газозварника та електрозварника віднесені до професій із шкідливими і важкими умовами праці.

Наведене свідчить, що позивач в період з 15.07.1976 року по 18.04.1977 року (як встановлено судом першої інстанції) та в період з 18.04.1977 року (час призову позивача до проходження строкової військової служби, оскільки на момент призову ОСОБА_2 працював на посаді електрозварника) по 24.12.1990 року працював на посаді, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, а тому цей трудовий стаж слід зарахувати до стажу, що дає ОСОБА_2 право на пенсію на пільгових умовах згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». При цьому, до вказаного стажу зараховується і час навчання позивача в професійно-навчальному закладі з 01.09.1975 року по 12.09.1976 року (відповідно до атестату № 3525 а.с. 49).

Частиною 2 Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо зарахування стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби» за № 2636-15 від 02.06.2005 року встановлено, що час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" (1788-12) або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (1058-15). Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що наявні підстави для зарахування позивачу до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, вказаний ним у позові стаж.

Також судом першої інстанції було встановлено, що в матеріалах справи також наявна довідка Верхнеказимійського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів за № 43 від 14.05.2013 року, згідно якої ОСОБА_2 дійсно працював повний робочий день у цій установі в цеху централізованого ремонту в період з 02.10.1989 року (наказ № 157-К від 02.10.1989 року) по 23.05.1990 року (наказ № 55-К від 17.05.1990 року) на посаді електрогазозварника зайнятого на різці та ручній зварці. Вказана робота віднесена до списку № 2 (шифр 756), відпрацьовано 7 місяців, 22 дні. Наведені в довідці дані встановлено на підставі особової картки форми Т-2, розрахунково - платіжних відомостей за період з 1989 по 1990 роки, виробничої інструкції електрогазозварника, паспорту робочого місця (а.с.12).

З урахуванням наведеного колегія суддів вбачає підстави для зарахування позивачу до трудового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, вищевказаний трудовий стаж за період з 01.09.1975 року по 24.12.1990 року.

У зв'язку з цим, рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області за № 930 від 12 травня 2014 року про відмову в призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах, слід визнати протиправними та скасувати.

Статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає неправильним висновок суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з постановленням в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог.

За вказаних обставин колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги представників позивача обґрунтованими, а тому вона є такою, що підлягає задоволенню частково.

Доводи апеляційної скарги відповідача спростовуються вищевикладеним, а тому вона задоволенню не підлягає.

Зі змісту ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи у вказаній частині, оскаржуване судове рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню частково, а постанова суду - частковому скасуванню, апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представників ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2014 року - скасувати в частині відмови у задоволенні позову та ухвалити в цій частині нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області зарахувати ОСОБА_2 трудовий стаж навчання по професії арматурника-електрозварника у період з 01.09.1975 року по 12.09.1976 року ( 1рік 11 днів), час проходження строкової служби в Радянській Армії в період з 16.05.1977 року по 16.05.1980 року (3 роки), час роботи на посаді електрозварника з 12.08.1980 року по 18.08.1986 року ( 6 років 6 днів), час роботи на посаді електрозварника ручної зварки в період з 01.09.1986 року по 22.06.1989 року ( 2 роки 9 місяців 01 день) та з 23.06.1989 року по 25.09.1989 року ( 3 місяці 2 дні), час роботи на посаді електрозварника в період з 06.06.1990 року по 24.12.1990 року ( 6 місяців 18 днів), а всього: 13 років 07 місяців 28 днів до стажу, що дає йому право на пенсію на пільгових умовах згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та списку № 2, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 23 серпня 1956 року, та вирішити питання про призначення та виплату пенсії за віком ОСОБА_2 з урахуванням вказаного стажу на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з часу його звернення, тобто, з 27 лютого 2014 року.

В іншій частині постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2014 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Т.М. Грищенко

В.Е. Мацедонська

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.