Справа № 759/20102/14-а
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 січня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Твердохліб В.А.;

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації на постанову Святошинського районного суду м.Києва від 08 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної у м.Києві державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року позивач звернулася до Святошинського районного суду м.Києва з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної у м.Києві державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії. Свої вимоги мотивувала тим, що являється постраждалою внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, є інвалідом 2 групи та відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на щорічну допомогу на оздоровлення.

Постановою Святошинського районного суду м.Києва від 08 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Позовні вимоги позивача до Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної у м.Києві державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання здійснити перерахунок, нарахування та виплату щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ст. 48 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у розмірі трьох мінімальних заробітних плат, за період починаючи з 1996 р. по 2012 р. включно - залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Визнано бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Святошинського району в м. Києві при нарахуванні позивачу щорічної допомоги на оздоровлення - протиправною.

Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Святошинського району в м.Києві провести позивачу перерахунок, нарахування та виплату щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 3 мінімальних заробітних плат за 2013 рік відповідно до положень ст. 48 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням раніше проведених виплат.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

Підстави для проведення апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами визначено ст. 197 КАС України.

За змістом ч. 1 вищезазначеної статті суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь в справі, про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 183-2 цього Кодексу.

З огляду на викладене та враховуючи те, що справу можливо вирішити на основі наявних у ній доказів, колегія суддів вважає, що розгляд справи має бути проведено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Проте, Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач згідно посвідчення серії НОМЕР_1 має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Встановлено, що згідно довідки МСЕК позивачу встановлено другу групу інвалідності безстроково, пов'язаної з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС та перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Святошинської районної у м.Києві державної адміністрації як інвалід ІІ групи та має статус постраждалої внаслідок ЧАЕС І категорії.

У жовтні 2013 року позивач звернулася до Управління із заявою про виплату щорічної допомоги на оздоровлення, починаючи з червня 1996 року по теперішній час, згідно статті 48 Закону №796-ХІІ.

Відповідач листом від 18 жовтня 2013 року №9299/37-01/13 повідомив позивача про нарахування щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 120 грн.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам необхідно зазначити наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі №796-ХІІ.

Статтею 48 вказаного Закону передбачено виплату щорічної допомоги на оздоровлення інвалідам І і ІІ групи у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет на 2012 рік» встановлено, що у 2012 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет на 2013 рік» встановлено, що у 2013 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік. Зазначені норми Закону не визнані неконституційними.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» установлено громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи - інвалідам I і II групи, розмір щорічної допомоги на оздоровлення - 120 грн.

Вищезазначені положення Законів України «Про державний бюджет України на 2012 рік» та «Про державний бюджет України на 2013 рік», прийняті пізніше ніж Закон №796-XII, неконституційними не визнавалися, положення постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є чинними.

З огляду на викладене, колегія суддів, приходить до висновку щодо правомірності нарахування позивачу щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року №562.

Таким чином, правові підстави для перерахунку та стягнення щорічної допомоги на оздоровлення позивачу за 2013 рік відсутні.

Аналогічна позиція викладена і в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 19 лютого 2014 року К/800/48059/13 та від 02 жовтня 2014 року К/800/30082/14.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови було неповно з`ясовано обставини справи та порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України, постанова суду апеляційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає, як така, що постановлена за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції в справах, розгляд яких передбачено п. 2 ч. 1 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 2, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації - задоволити частково.

Постанову Святошинського районного суду м.Києва від 08 грудня 2014 року скасувати в частині задоволення позовних вимог щодо визнання бездіяльності Управління праці та соціального захисту населення Святошинського району в м. Києві при нарахуванні позивачу щорічної допомоги на оздоровлення протиправною та зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Святошинського району в м.Києві провести позивачу перерахунок, нарахування та виплату щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 3 мінімальних заробітних плат за 2013 рік відповідно до положень ст. 48 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням раніше проведених виплат та ухвалити у цій частині нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

В решті постанову Святошинського районного суду м.Києва від 08 грудня 2014 року - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя:

Судді:

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.