Справа № 265/4310/14-а
Суддя: Василенко Л. А.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Костромітіна О.О.
Суддя-доповідач - Василенко Л. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року справа №265/4310/14-а

Донецький апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів Гімона М.М., Яковенка М.М.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 3 листопада 2014 року у справі № 265/4310/14-а за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 3 листопада 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя (далі - УПФУ в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії задоволено, а саме:

визнано протиправним та скасовано рішення УПФУ в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя про відмову в призначенні пенсії від 11.06.2014 року за №4383/04;

зобов'язано УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 у відповідності до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст.105 п.1 ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 05.03.2014 року;

зобов'язано УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя зарахувати ОСОБА_2 стаж по пенсії на пільгових умовах за Списком №2 - період роботи з 23.07.1980 року (наказ №159/к від 24.07.1975 р.) до 27.07.1981 р. (наказ №150/к від 29.07.1981 р.) - (1 рік 0 місяців 6 днів), як працюючому повний робочий день водієм автомобілів, зайнятих у транспортуванні гірської маси в технологічному процесі відкритих гірничих робіт з видобутку корисних копалин, що передбачена Списком №2 розділу 1 підрозділу 1-а, затверджених Постановою ради міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року, за заявою ОСОБА_2 від 05.03.2014 року з 05.03.2014 року;

зобов'язано УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя здійснити ОСОБА_2 нарахування пенсії за заявою від 05.03.2014 року з 05.03.2014 року у відповідності до ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст.105 п.1 ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та здійснити виплату недоотриманих грошових коштів (а. с. 41-44).

Відповідачем на зазначене рішення суду подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив скасувати постанову суду, прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а. с. 49-51).

Відповідно до ст.197 ч.1 п.2 КАС України судом апеляційної інстанції справу розглянуто в письмовому провадженні.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги і дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені наступні обставини у справі.

З копії трудової книжки позивача встановлено, що ОСОБА_2 в період з 23.07.1980 р. (наказ №159/к від 24.07.1975 р.) до 27.07.1981 р. (наказ №150/к від 29.07.1981 р.) - (1 рік 0 місяців 6 днів) працював повний робочий день водієм автомобілів, зайнятих на вивозі вугілля, сланцю, руди, породи та концентратів ( а.с. 6-8).

Згідно архівної довідки від 08.08.2012 року №3т/р-113 в документах державного архіву м. Каражал в фонді №52 Жайромський гірничо-збагачувальний комбінат в особовій картці ОСОБА_2 є наступні відомості: наказ №159/к від 24.07.1980 року про прийом на роботу ОСОБА_2 водієм автомашини БелАЗ-540 в об'єднаний транспортний цех з 23 липня 1980 року; наказ №84/пр від 18 лютого 1981 року про присвоєння ОСОБА_2 другого класу водія з 18 лютого 1981 року; наказ №150 від 29 червня 1981 року про звільнення ОСОБА_2 за власним бажанням з 27 липня 1981 року( а.с. 11).

З довідки, уточнюючої особливий характер роботи і умови праці, що дають право на призначення трудової пенсії, встановлено, що ОСОБА_2 дійсно працював в Жайремському гірничо-збагачувальному комбінаті повний робочий день, постійно і безпосередньо був зайнятий на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі відкритих гірських робіт з здобутку корисних копалин з 23.07.1980 р. до 27.07.1981 р. в якості водія Белаза з вивозки гірничої маси руди з кар'єру об'єднаного транспортного цеху. Підстава: вищевказана архівна довідка №3Т/Р -113 від 08.08.2012 року, що дає право на дострокове призначення трудової пенсії у відповідності до Списку №2 код професії 2010100а-11442, розділ -1, підрозділ - 1а, затвердженого Постановою ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173(а.с.12).

05.03.2014 року він звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за Списком №2.

Рішенням УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя №675 від 05.06.2014 року відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, згідно підпункту 1 п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п. «б» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» через відсутність необхідного пільгового стажу, оскільки відсутні підстави для зарахування періоду роботи з 23.07.1980 до 27.07.1981 р. на Жайремському гірничо-збагачувальному комбінаті в якості водія Белазу, у зв'яізку з тим, що у довідці №Р-2 від 19 травня 2014 р. не вказані первинні документи, що стали підставою видачі. На думку відповідача право на пенсію за віком ОСОБА_2 настане після досягнення 56 років, тобто 12 грудня 2014 р. (а.с. 14-15).

Спірним питанням у справі є правомірність дій відповідача щодо неврахування до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах періоду роботи позивача з 23.07.1980 до 27.07.1981 р. на Жайремському гірничо-збагачувальному комбінаті та як наслідок - правомірність відмови відповідача у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, оскільки позивач вважає, що пенсійний орган невірно застосував норми ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до абз.3 п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Статтею 62 Закону передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Підпунктом 1.1 п.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 за N58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за N110 встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п'ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Згідно пп. 2.3 п.2 наказу, записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року

«Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі Порядок № 637), встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 20 Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, відповідно до вимог п.20 Порядку №637 проводиться підтвердження пільгового стажу, яке визначається підприємством шляхом надання уточнюючої довідки.

Як зазначалося вище, з довідки, уточнюючої особливий характер роботи і умови праці, що дають право на призначення трудової пенсії, встановлено, що ОСОБА_2 дійсно працював в Жайремському гірничо-збагачувальному комбінаті повний робочий день, постійно і безпосередньо був зайнятий на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі відкритих гірських робіт з здобутку корисних копалин з 23.07.1980 р. до 27.07.1981 р. в якості водія Белаза з вивозки гірничої маси руди з кар'єру об'єднаного транспортного цеху. Підстава: вищевказана архівна довідка №3Т/Р -113 від 08.08.2012 року, що дає право на дострокове призначення трудової пенсії у відповідності до Списку №2.

На підставі встановлених обставин справи та наведених нормативно-правових норм, які регулюють спірні відносини колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції щодо визнання протиправним та скасування рішення УПФУ в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя про відмову в призначенні пенсії від 11.06.2014 року за №4383/04; зобов'язання відповідача призначити позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 та зарахувати ОСОБА_2 стаж по пенсії на пільгових умовах за Списком №2 за спірні періоди роботи і здійснити виплату недоотриманих грошових коштів.

З огляду на викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, зазначених судом першої інстанції, підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.195, ст. 197 ч.1 п.2, ст. 198 ч.1 п.1, ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст.212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 3 листопада 2014 року у справі № 265/4310/14-а за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: Л.А. Василенко

Судді: М.М. Гімон

М.М. Яковенко