Справа № 642/7419/14-а
Суддя: Гримайло А. М.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

20.01.2015 642/7419/14а
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2015 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харковав складі головуючого судді Гримайло А.М., при секретарі Смородськой М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративний позов ОСОБА_1 до Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області про визнання дій неправомірними та стягнення моральної шкоди, -

встановила:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, про визнання бездіяльності неправомірною та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою суду від 17 листопада 2014 року в якості співвідповідача залучено Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що вироком Київського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2010 року на користь ОСОБА_1 з засудженого за ст. ст. 289 ч. 3, 185 ч. 1, 290, 357 ч. 1 КК України ОСОБА_4, стягнуто матеріальний збиток та моральна шкода в сумі 132484,00 грн.

28 грудня 2010 року до Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ у встановленому порядку ОСОБА_1 був поданий виконавчий лист з заявою про примусове стягнення з боржника вказаної вище суми, в якому були перелічені належні ОСОБА_4 об'єкти нерухомості і підприємства, до яких він має відношення.

8 лютого 2011 року постановою старшого виконавця Радченко А.В. у відповідності до виконавчого листа № 1-970/10/12, виданого 17 грудня 2010 року Київським районним судом м. Харкова, було відкрите виконавче провадження.

Тривалий час ОСОБА_1 та його представник були змушені відвідувати судового виконавця, проте жодної інформації про здійснення реальних дій за виконавчим листом їм не повідомлялось.

Тільки в результаті неодноразових відвідувань державного виконавця Радченко А.В. представником позивача, який з метою здійснення реальних дій за виконавчим листом, за кошти позивача 24 лютого 2011 року відправив рекомендованою поштою запити до організацій, які відають реєстрацією рухомого і нерухомого майна, виконавче провадження не було закрите з передачею виконавчого листа до місця позбавлення волі, де ОСОБА_4 відбуває покарання. Але в наступному, усі спроби поспілкуватися з державним виконавцем Радченко А.В. телефоном або особисто на робочому місці залишилися безрезультатними, будь - які повідомлення щодо перебігу виконавчого провадження на адресу позивача не надходили.

20 липня 2011 року позивачем була подана заява на ім'я начальника Дзержинського ВДВС с проханням повідомити у якій стадії знаходиться вказане вище виконавче провадження, які додаткові дії були здійснені для виконання вироку суду в частині стягнення на мою користь матеріальної і моральної шкоди від злочину, котра також залишилася без відповіді.

28 вересня 2011 року позивачем була подана скарга на бездіяльність з боку старшого державного виконавця Радченко А.В. і керівництва Дзержинського ВДВС м. Харкова в порядку підлеглості до Харківського міського управління юстиції.

9 листопада 2011 року позивачу зателефонувала державний виконавець Мирна Т.В., яка запропонувала з'явитися до Дзержинського ВДВС м. Харкова, де роз'яснила що Радченко А.В. звільнилася з роботи, тому тепер вона особисто буде займатися виконанням рішення суду на користь позивача, обіцяла завершити виконавчі дії в стислі

строки і просила відкликати подану скаргу до Харківського міського управління юстиції.

Позивач повірив обіцянці посадової особи державної установи, в силу чого просив залишити його скаргу від 28 вересня 2011 року без розгляду.

Але невдовзі з'ясувалося, що виконавче провадження знову передано новому державному виконавцю Богана С.П., котрий вдруге направив запити в організації, які можуть мати інформацію щодо рухомого і нерухомого майна ОСОБА_4

За збігом місячного терміну, наданого для отримання відповідей на запити, позивач та його представник систематично дзвонили і відвідували державного виконавця Богана С.П., який під різноманітними приводами ухилявся від надання конкретної інформації щодо здійснених ним заходів по виконанню рішення суду на користь позивача, не вирішив питання щодо реалізації залогового майна у вигляді двох квартир ОСОБА_4

Не розуміючи чому не виконується рішення суду позивач звернувся за відповідними роз'ясненнями повторно до Харківського міського управління юстиції, пізніше до Головного управління юстиції в Харківській області і навіть до Міністерства юстиції України. З отриманих відповідей вбачається, що відповідно до Положення про державну виконавчу службу України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року № 385 забезпечення своєчасного повного і неупередженого виконання рішень суду, державного нагляду і контролю за правильністю, своєчасністю та повнотою вчинення виконавчих дій державними виконавцями покладається на Державну виконавчу службу України.

З огляду на зміни у виконавчому законодавстві України позивач вдруге звернутися до начальника Дзержинського ВДВС Харківського міського управління юстиції в особі Фоменко І.М., якого просив провести на першому рівні контролю перевірку стану виконавчого провадження за виконавчим листом. При цьому пропонував окремо звернути увагу на наявність в боржника у власності двох квартир, розташованих за адресами: м. Харків, пр. Леніна, 39 «а», кв. 21 та м. Харків, вул. Клочківська, 193 «б», кв. 100.

20 травня 2013 року на адресу позивача надійшла відповідь начальника Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ в якій наведена імітації діяльності виконавчої служби нібито спрямованої на виконання рішення суду на користь позивача.

11 лютого 2014 року була отримана копія постанови про повернення виконавчого документу позивачу, згідно до якої кошти від реалізації на прилюдних торгах двох квартир боржника недостатньо для погашення боргу перед банком, а заходи розшуку автомобіля ВАЗ-21124 який належить боржнику виявилися безрезультатними.

Позивач вважає, що реалізація двох квартир, проведена на прилюдних торгах у його відсутності, була здійснена за заниженою ціною, а належні заходи до розшуку автомобіля та вкладів боржника взагалі не здійснювалися, що привело до уявної неможливості виконання рішення суду на користь позивача, що завдало йому моральної шкоди в розмірі 132484,00 грн. Вказану суму позивач просить стягнути на його користь з Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7, позов підтримав та просив суд задовольнити його у повному обсязі.

Представник відповідача Дзержинського ВДВС в судове засідання з'явився. Проти позову заперечував та пояснив, що всі необхідні дії щодо виконання рішення суду були державним виконавцем виконані. Квартири, які належали боржникові були реалізовані на прилюдних торгах оскільки були іпотечними і виконавець не мав можливості звернути стягнення на майно, щодо якого встановлено іпотеку та накладено заборону на відчуження для задоволення вимог стягувача, який не є іпотекадержателем.

Автомобіль, що належить боржникові оголошений у розшук, але на теперішній час зазначено майно не розшукано. Іншого рухомого майна належного боржнику, на яке можливо було б звернути стягнення не виявлено. В зв'язку з чим, 20.11.2013 року виконавчий документ було повернуто стягувачу.

Що стосується моральної шкоди, то вона позивачем не обґрунтована і задоволенню не підлягає.

Представник відповідача Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області в судове засіданні з'явився. Проти задоволення позову заперечував.

Вислухавши сторони, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

8 лютого 2011 року постановою старшого виконавця Радченко А.В. у відповідності до виконавчого листа № 1-970/10/12, виданого 17 грудня 2010 року Київським районним судом м. Харкова, було відкрите виконавче провадження.

Постановою від 20.11.2013 року виконавчий документ було повернуто стягувачу, оскільки у боржника відсутнє майно на яке можливо бути звернуте стягнення.

Згідно частини першої статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Строки звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів визначені у статті 99 КАС України.

Водночас частиною третьою статті 99 цього ж Кодексу передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Частиною другою статті 181 КАС України передбачено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

У судовому засіданні представник позивача пояснив, що оскаржує саме бездіяльність відповідача, яка тривала з 2011 року та по день його звернення до суду у лютому 2014 року.

Згідно зі ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження, так і вході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Позивач в адміністративному позові не навів жодних підстав поважності пропуску строку звернення до суду та не надав жодних доказів, які б свідчили про наявність обґрунтованих причин, що перешкоджали йому звернутися за захистом порушеного права у строки, встановлені КАС України.

Позивач звернувся до суду з позовом 21.02.2014 року, в якому просить визнати неправомовірну бездіяльність, починаючи з 08.02.2011 року. Суд не вбачає поважних причин для поновлення позивачу строку звернення до суду, оскільки позивач був обізнаний про дії, які проводились державними виконавцями в межах виконавчого провадження, копії процесуальних документів від державного виконавця отримував, також відповіді на скарги, що підтверджено ним в судовому засіданні, проте у встановлений законом строк з відповідною позовною заявою до суду не звертався, тому позов підлягає залишенню без розгляду.

Посилання позивача на початок перебігу строку звернення до суду з моменту отримання постанови про повернення виконавчого документу, отриманої 11 лютого 2014 року суд вважає безпідставними, оскільки саму постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві від 20 листопада 2013 року позивач не оскаржує.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області про визнання бездіяльності неправомірною та відшкодування моральної шкоди - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом 5-ти днів з моменту її проголошення.

Згідно з ч. 3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: А.М. Гримайло