Справа № 464/5363/14-а,2-а/464/139/14
Суддя: Матковська З.М.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 р. Справа № 876/10548/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Каралюса В.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова на постанову Сихівського районного суду міста Львова від 24 вересня 2014 року у адміністративній справі №464/5363/14-а,2-а/464/139/14 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова, Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова, управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова, в якому, з урахуванням уточнень, просила суд визнати дії відповідачів щодо обчислення їй трудового стажу та відмови у нарахуванні та виплаті грошової допомоги відповідно до п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» незаконними та зобов'язати відповідачів зарахувати до стажу роботи педагогічний стаж за період роботи в Львівській державній школі мистецтв №9 з 01.10.1991 року по 31.08.2013 року, що дає право на пенсію за вислугу років та здійснити нарахування та виплату грошової допомоги в розмірі десяти пенсій за віком станом на день призначення відповідно до п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Сихівського районного суду міста Львова від 24 вересня 2014 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова щодо відмови в нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення відповідно до п. 7-1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років ОСОБА_1, період роботи в Львівській державній школі мистецтв №9 з 01.10.1991 року по 31.08.2013 року. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення відповідно до п. 7-1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій вказує на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального права та невірним встановленням обставин у справі. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

Сторони в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. Згідно з копією трудової книжки ОСОБА_1 з 01.08.1981 року по 01.10.1991 року працювала в Червоноградській музичній школі викладачем спец. фортепіано і концертмейстером.

З 01.10.1991 року по даний час позивач працює викладачем по класу фортепіано і концетрмейстером у Винниківській школі мистецтв, яка була перейменована у Львівську державну школу мистецтв № 9.

Педагогічний стаж роботи ОСОБА_1 в музичних школах складає більше 30 років.

Суд першої інстанції позов задовольнив частково з тих підстав, що позивач підпадає під дію пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та має право на отримання грошової допомоги при призначенні пенсії за віком у розмірі десяти місячних пенсій

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними, такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно з п. 7-1 розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до п.п. «е» - «ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата даної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 55 п. «е» Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 35 років за Переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про освіту» позашкільна освіта разом із загальною середньою, професійно-технічною, вищою та іншими освітами становить структуру освіти в Україні. Згідно ст. 21 Закону України «Про позашкільну освіту» педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугу років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Відповідно до п.2 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1191 від 23 листопада 2011 року, до страхового стажу, який визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п.п. «е» - «ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 04 листопада 1993 року.

Постановою Кабінету Міністрів України №963 від 14 червня 2000 року «Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників» посада викладача музичної школи включена до переліку посад працівників, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 04 листопада 1993 року (зі змінами) встановлено, що право на пенсію за вислугою років мають вчителі і викладачі музичних і художніх шкіл. Крім того, дорученням Кабінету Міністрів України № 397/21 від 06 січня 1996 року за клопотанням Міністерства соціального захисту населення України № 01-3/133-02-2 від 01 лютого 1995 року на викладачів музичних, художніх, хорових, хореографічних шкіл, шкіл мистецтв та інших шкіл естетичного виховання поширено порядок призначення пенсій за вислугу років, передбачений постановою Кабінету Міністрів України №909 від 04 листопада 1993 року, без внесення змін до неї.

Оскільки, загальний трудовий стаж позивача становить більше 30 років, що підтверджується копією трудової книжки, тобто є стажем роботи на посаді, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач має право на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню в розмірі десяти місячних пенсій за віком відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п. 5 Порядку №1191 грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Відповідно до п. 6, п. 7 Порядку для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно ст. ст. 27, 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», станом на день її призначення. Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що всупереч вимог п. 7-1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідачем було відмовлено у виплаті грошової допомоги, чим порушено її конституційне право.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова - залишити без задоволення, а постанову Сихівського районного суду міста Львова від 24 вересня 2014 року у адміністративній справі №464/5363/14-а,2-а/464/139/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після надіслання її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс