Справа № 804/13058/13-а
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 листопада 2014 рокусправа № 804/13058/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Юхименка О.В. Нагорної Л.М.

за участю секретаря: Лащенка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області
на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2013 року у справі №804/13058/13-а
за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
до про Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі по тексту - відповідач), в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 18.09.2013р. № на суму 13140,61 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 18.09.2013р. № на суму 17312,50 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 18.09.2013р. № на суму 166200,00 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2013 року відкрито провадження у справі №804/13058/13-а.

Позивач, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві, зазначив, що посадові особи податкової інспекції склали акт, на підставі якого винесені спірні повідомлення - рішення, без врахування наданих позивачем документів, з перекручуванням фактів, викладених у первинних бухгалтерських документах, які були надані позивачем для перевірки у повному обсязі.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2013 року у справі №804/13058/13-а позовну заяву задоволено. (суддя - Конєва С.О.) (т.1, а.с.249-256)

Постанова суду першої інстанції обґрунтована, зокрема, тим, що посилання відповідача на ненадання до перевірки листів, які б підтверджували правомірність повернення перерахованих грошових коштів позивачем як помилково перерахованих є безпідставними, оскільки в додатках до заперечень на акт перевірки були надані і відповідні листи, які містили підстави для повернення перерахованих коштів, оскільки покупець вимагав повернути перераховані кошти від позивача у зв'язку з відмовою від договору.

Відповідач - Державна податкова інспекція у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції у даній адміністративній справі, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2013 року у справі №804/13058/13-а та відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що судом не враховано, що фізичні особи-підприємці, які перебувають на загальній системі оподаткування, не звільняються від ведення обліку товарів та товарних запасів в сумарному виразі у Книзі обліку доходів та витрат на підставі первинних документів через РРО.

01 серпня 2014 року на адресу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду за вх.№41159/14 надійшли заперечення позивача на апеляційну скаргу, в яких він, посилаючись на правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить залишити без змін постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2013 року у справі №804/13058/13-а.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2013 року у справі №804/13058/13-а та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач у судовому засіданні проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечував, просив залишити без змін постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2013 року у справі №804/13058/13-а.

У судовому засіданні, заслухавши пояснення представника відповідача по справі, доводи позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, в період з 05 серпня 2013 року по 23 серпня 2013 року посадовою особою Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області проведено документальну планову виїзну перевірку з питання дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2012 року, результати якої оформлено актом №718/1701/НОМЕР_1 від 02 вересня 2013 року.

Висновками зазначеного акту встановлено порушення позивачем:

-п.187.1 ст.187 та п.п.192.1 ст.192 Податкового кодексу України, в результаті занижено податок на додану вартість у розмірі 13850 грн.;

-п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок з доходів фізичних осіб за 2012рік на суму 10512,49 грн.;

-п.12 ст.3, ст.6 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» в частині встановлення необлікованих товарів на загальну суму 83100 грн.

18 вересня 2013 року на підставі вищезазначеного акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:

- форми «Р» №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування у загальній сумі 13140,61 грн. (основний платіж -10512,49 грн., штрафна санкція -2628,12 грн.);

- форми «Р» №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у загальній сумі 17320,50 грн. (основний платіж -13850 грн., штрафна санкція - 3462,50 грн.);

- форми «Р» №, яким до позивача застосовані штрафні санкції за порушення п.12. ст.3, ст.6 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у сумі 166200 грн.

З акту перевірки №718/1701/НОМЕР_1 від 02 вересня 2013 року вбачається, що перевіряючими виявлено порушення позивачем норм ст. 177, ст.187, ст.192 ПК України та п.12 ст.3, ст.6 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», підставою для чого було ненадання позивачем до перевірки листів від контрагентів або подібних до цього документів на підтвердження правомірності повернення коштів на розрахункові рахунки контрагентів позивача - ТОВ ВКФ «АКС», ТОВ ВКФ «АКС і К» та невключення по вказаних операціях до декларації про майновий стан і доходи позивача по вказаних операціях до валового доходу суми 70083,24 грн. та до грошових зобов'язань з ПДВ суми 13850 грн. і не відображення їх у податковому обліку - у Книзі доходів і витрат, КОРО суми нереалізованих товарних запасів по господарських операціях з вищевказаними контрагентами на початок та на кінець звітного податкового періоду (року), яка виводиться в грошовій формі, виходячи із ціни їх придбання та відображається у графах 2 та 11 Книги обліку доходів і витрат.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що вищезазначені висновки відповідача не ґрунтуються на нормах податкового законодавства і зроблені без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Також із матеріалів справи вбачається, що 22 травня 2012 року на розрахунковий рахунок позивача від ТОВ ВКФ «АКС» згідно платіжного доручення №1113 надійшли грошові кошти в сумі 21600 грн. (з ПДВ) з призначенням платежу «за профіль оц. Згідно рахунку №37 від 20.03.2012р. у сумі 18000 грн., ПДВ - 20% - 3600 грн.».

Оскільки будь-яких договірних відносин у позивача з ТОВ ВКФ «АКС» станом на 22.03.2012р. не існувало, позивач 23.03.2012р. вказаний платіж повернув без врахування у своїх податкових зобов'язаннях як помилково перерахований, що підтверджується матеріалами справи.

15 листопада 2012 року між ТОВ «ВКФ «АКС і К» та ФОП ОСОБА_1 був укладений договір поставки №2151101 за умовами якого позивач, як постачальник, зобов'язувалася передати у власність ТОВ ВКФ «АКС і К», як покупця, товар (церезит см11) у кількості 1200 мішків за ціною 40,00 грн., в т.ч. ПДВ, та церезит ст83 у кількості 300 мішків за ціною 45,00 грн., в т.ч. ПДВ, а покупець зобов'язувався прийняти товар та в повному обсязі оплатити його.

В подальшому, покупець у відповідності до умов п.3.4 вказаного договору відмовився від договору поставки.

З огляду на зазначене, судом встановлено, що за вищевказаним договором не було здійснено поставку товару у зв'язку з відмовою покупця від договору, а грошові кошти, перераховані покупцем позивачу як постачальнику товару, були повернуті. Посилання відповідача на ненадання до перевірки листів, які б підтверджували правомірність повернення перерахованих грошових коштів позивачем як помилково перерахованих є безпідставними, оскільки як вбачається із матеріалів справи та копії заперечень на акт перевірки, який був наданий податковій інспекції, в додатках до заперечень на акт перевірки були надані і відповідні листи, які містили підстави для повернення перерахованих коштів, оскільки покупець вимагав повернути перераховані кошти від позивача у зв'язку з відмовою від договору.

За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції стосовно відсутності порушень позивачем п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України.

Також у відповідності до п.177.2 ст. 177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка в грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Матеріалами справи підтверджено факти повернення грошових коштів в загальній сумі 83100 грн. на розрахункові рахунки ТОВ «ВКФ «АКС», ТОВ «ВКФ АКС і К», відсутність будь-яких господарських операцій за вказаними платежами між вказаними сторонами, зокрема, поставок товару, а тому відсутні і підстави для донарахування позивачеві податку на доходи за порушення п.177.2 ст. 177 Податкового кодексу України з огляду на те, що судом не встановлено отримання позивачем будь-яких доходів за вищевказаними платежами.

Статтею 6 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачено, що облік товарних запасів фізичною особою-підприємцем ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридична особою ( її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, встановленому відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

В акті перевірки від 02.09.2013р. зазначено, що підставою для нарахування позивачу штрафної санкції за вказане порушення в сумі 166200 грн. є те, що позивач не здійснив облік товарних запасів у КОРО в частині товарних запасів на суму 83100 грн., а саме: профіль оцинкований на суму 21600 грн., церезит см11 у кількості 1200 шт. на суму 48000 грн., церезит ст83 у кількості 300 шт. на суму 13500 грн.

Разом з тим, відповідачем не встановлено отримання вказаних товарів на вищевказану суму позивачем за актами приймання-передачі чи видатковими накладними.

Крім того, книга обліку розрахункових операцій (КОРО) не передбачає внесення у неї даних про обліковані товари. Так, КОРО складається із 2 розділів, а саме: Розділ 1 - фіскальні звітні чеки, що містить надрукований РРО Z-звіт денний; Розділ 2 - облік руху готівки та сум розрахунків, який містить наступні графи: дата, номер Z-звіту (номер розрахункової книжки); сума готівки, службове внесення; службова видача; сума розрахунків; загальна; за ставкою ПДВ 20%; сума ПДВ; видано при поверненні товару. Таким чином зміст КОРО не містить розділів для обліку товарних запасів.

Отже, висновки податкового органу про необлік позивачем товарних запасів у КОРО в порушення вимог п.12 ст.3 вищевказаного Закону є протиправними.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції стосовно протиправності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

За даних обставин суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому постанову суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 28 листопада 2013 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги відповідача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 160, ст.195,196,198,200,205,206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2013 року у справі №804/13058/13-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, а в разі складання рішення в повному обсязі відповідно до ст. 160 зазначеного кодексу - з дня складання рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено - 21 листопада 2014 року.

Головуючий: В.В. Мельник

Суддя: О.В. Юхименко

Суддя: Л.М. Нагорна