Справа № 805/1926/14
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" січня 2015 р. м. Київ К/800/25497/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів : Логвиненко А.О. (доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 17.03.2014р. та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 23.04.2014р. у справі

за позовом ОСОБА_3

до відповідача Головного управління юстиції в Донецькій області

з участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Міністерство юстиції України

про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

11.02.2014р. до суду надійшов позов ОСОБА_3 про визнання дій Головного управління юстиції в Донецькій області (далі Управління юстиції) протиправними. Свої вимоги позивач мотивував тим, Управлінням юстиції складено акт про відмову арбітражного керуючого ОСОБА_3 від проведення перевірки. Вважаючи, що Управління юстиції при організації та проведенні перевірки діяло всупереч вимог чинного законодавства, позивач просив визнати дії відповідача зі складання акту протиправними та зобов'язати видати наказ про перенесення перевірки.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 17.03.2014р., залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 23.04.2014р., в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовими рішеннями, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просив їх скасувати та задовольнити позов. При цьому скаржник послався на те, що суди дійшли помилкового висновку про необґрунтованість позовних вимог.

У своїх запереченнях відповідач вважає судові рішення законними та обґрунтованими.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі наказу Міністерства юстиції України №1136/5 від 11.06.2013р. ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого НОМЕР_1.

11.01.2014р. Управління юстиції направило в адресу ОСОБА_3 лист №12-11/39 про те, що у термін з 24.01.2014р. по 3.02.2014р. за місцезнаходженням офісу арбітражного керуючого буде проведено планову виїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого. Цим листом позивачу було також роз'яснено, що він зобов'язаний забезпечити умови для проведення перевірки та надати в перший день її проведення документи, відповідно до наведеного переліку.

Листом від 17.01.2014р. відповідач зобов'язав ОСОБА_3 надати додаткові документи в перший день перевірки.

24.01.2014р. позивач телеграмою направив до Управління юстиції клопотання про перенесення перевірки, в зв'язку з терміновим відрядженням до м. Київ.

В період з 25 по 27.01.2014р. позивачем надано частину витребуваних документів.

Листом від 28.01.2014р. відповідач зобов'язав забезпечити умови для проведення перевірки 29.01.2014р., натомість ОСОБА_3 звернувся до Управління юстиції із заявою про продовження строків проведення перевірки, в зв'язку з його находженням з 27.01.2014р. на стаціонарному лікуванні.

3.02.2014р. Управлінням юстиції складено акт про відмову арбітражного керуючого у проведенні перевірки.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім того, згідно з частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, при розгляді адміністративного позову суди повинні були дати оцінку доказам, наданим відповідачем про те, що, склавши акт від 3.02.2014р. про відмову арбітражного керуючого у проведенні перевірки, в той час як останній знаходився на стаціонарному лікуванні, Управління юстиції діяла із дотриманням принципів, викладених у частині 3 статті 2 КАС України, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; розсудливо; з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, та з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Проте, судами не дано оцінки відповідності дій відповідача вищенаведеним принципам.

Крім того, відповідно до статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, та спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Із наведених положень убачається, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин в межах юрисдикції адміністративних судів.

Позивачем заявлено адміністративний позов про визнання протиправними дій зі складання акту від 3.02.2014р. При цьому судами не з'ясовано питання на захист яких саме порушених прав та інтересів пред'явлено позов; чи є складений акт правовим документом, який встановлює відповідальність суб'єкта господарювання та, відповідно, чи є він актом індивідуальної дії у розумінні статті 17 КАС України; чи було застосовано до позивача на підставі вказаного акту заходи впливу на підставі чинного законодавства.

Таким чином, попередні судові інстанції у розгляді даної справи припустилися порушення норм процесуального права, а саме вимог частини третьої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо прийняття судового рішення на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених дослідженими у судовому засіданні доказами.

Не встановлення в судовому процесі вище зазначених обставин як таких, що мають суттєве значення у справі з огляду на неможливість правильно вирішити спір без їх з'ясування, відповідно до частини другої статті 227 КАС України є підставою для скасування ухвалених у справі судових рішень у зв'язку з їх не відповідністю вимогам частин 4 та 5 статті 11, частини 1 статті 138 та статті 159 цього Кодексу з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 222, 223, 227, 230, 231, 254 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 17.03.2014р. та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 23.04.2014р. скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає.

Судді А.О. Логвиненко

О.Є. Донець

В.Ф. Мороз