Справа № 209/5073/14-а(2-а/209/144/14)
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"21" січня 2015 р.справа № 209/5073/14-а(2-а/209/144/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська на постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 жовтня 2014 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 жовтня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково: визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії з урахуванням середньомісячного розміру матеріальної допомоги на оздоровлення і вирішення соціально-побутових питань, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 серпня 2014 року на підставі довідки про заробітну плату від 28.07.2014 року № 215/10/04-03-05-40, з урахуванням зазначених в ній сум матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням, Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції, а в задоволенні позовної заяви позивача відмовити.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 до 28.08.2006 року обіймала посаду головного державного податкового ревізора-інспектора сектора перевірок відшкодування податку на додану вартість відділу контрольно-перевірочної роботи Державної податкової інспекції у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області.

З 28.08.2006 року позивачу призначена пенсія державного службовця.

30 липня 2014 року позивач звернулася до Управління Пенсійного Фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська з письмовою заявою про перерахунок та виплату пенсії відповідно до постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.08.2013 року № 804/10358/13-а, ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.05.2014 року № 804/10358/13-а та згідно довідок Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 8.07.2014 року за № 214/10/04-03-05-40 та за № 215/10/04-03-04-40 «про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію».

Відповідач листом від 12 серпня 2014 року № 4-74/7 відмовив позивачу у перерахунку пенсії, посилаючись на ст. 33 Закону України «Про державну службу» та постанову Кабінету Міністрів України від 07.08.2013 року № 597 «Деякі питання оплати праці працівників Міністерства доходів і зборів та його територіальних органів».

Суд першої інстанції правомірно не вважає слушними доводи відповідача, виходячи з наступного.

Згідно зі змістом ч. 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань (ч. 6 зазначеної вище статті).

Як встановлено ст. 2 Закону України «Про оплату праці», до структури заробітної плати входить основна заробітна плата (винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців), додаткова заробітна плата (винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій) та інші заохочувальні компенсаційні виплати (до них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми).

Відповідно до пункту 1 статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з ним Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Згідно частини першої ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу, з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Пунктом 2 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного податку на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» встановлено, що платниками єдиного внеску також є працівники - громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, установах та організаціях, в інших юридичних осіб - підприємців на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, у фізичних осіб на умовах трудового договору контракту). Тобто працівники, які працюють - перебувають у трудових відносинах з організацією - є застрахованими особами і їх доходи у вигляді заробітної плати підлягають загальнообов'язковому державному страхуванню.

За змістом наведених вище правових норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) зареєстрованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Отже, відповідач при розгляді питання про перерахунок раніше призначеної пенсії повинен був виходити з отримуваної позивачем суми заробітної плати, у тому числі «інших виплат», до яких належить матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань.

Надані позивачем довідки Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 28.07.2014 року за № 214/10/04- 03-05-40 та за № 215/10/04-03-04-40 підтверджують право позивача на перерахунок раніше призначеної пенсії.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про задоволення позовних вимог.

За таких обставин, суд вважає, що рішення суду першої інстанції викладене достатньо повно, обґрунтовано та мотивовано з посиланням на конкретні пункти законів України, які регулюють спірні правовідносини, що свідчить про відсутність підстав для його скасування.

З огляду на встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи та обрану правову позицію, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська - залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та відповідно до ч.10 ст.183-2 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко