Справа № 2а-8358/11/2670
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2015-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2015 року м. Київ К/9991/28254/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Карася О.В.

розглянула у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі міста Києва Державної податкової служби на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.10.2011 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2012 по справі №2а-8358/11/2670 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Святошинському районі міста Києва, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Експансія», про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної Т.М., перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.10.2011, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2012, позовні вимоги фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП - ОСОБА_1, позивач) до Державної податкової інспекції у Святошинському районі міста Києва (далі - ДПІ у Святошинському районі м. Києва, відповідач), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Експансія» (далі - ТОВ «Експансія»), задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 30.05.2011 №, № та №.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, ДПІ у Святошинському районі м. Києва 24.04.2012 звернулась з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 29.05.2012 прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.10.2011 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2012, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами норм матеріального права, зокрема, пунктів 1 та 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», статті 13 розділу ІV Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 №13-92 «Про прибутковий податок з громадян», підпункту «а» пункту 19.1 статті 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», підпункту 7.3.1 пункту 7.3, підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Перевіривши матеріалами справи наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ФОП - ОСОБА_1 в період з 01.01.2008 по 31.12.2010 здійснювала фінансово-господарську діяльність на загальній системі оподаткування, обліку та звітності за адресою: м. Київ, вул. Наумова, 37-Б, а саме: роздрібна торгівля лікеро-горілчаними виробами, пивом, продуктами харчування за готівкові кошти з використанням реєстраторів розрахункових операцій.

Уповноваженими особами ДПІ у Святошинському районі м. Києва було проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП - ОСОБА_1 щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2008 по 31.12.2010, за результатами якої контролюючим органом складено акт №777/17-40/НОМЕР_1 від 10.05.2011.

На підставі висновків викладених у вказаному акті перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 30.05.2011 №, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 176063,04грн.; №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 21948,44грн., з яких 17558,75грн. - основний платіж та 4389,69грн. - штрафні (фінансові) санкції (штрафи); №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 29450,00грн., з яких 23560,00грн. - основний платіж та 5890,00грн. - штрафні (фінансові) санкції (штрафи).

Підставою для збільшення суми грошових зобов'язань та застосування штрафних (фінансових) санкцій став висновок податкового органу про порушення позивачем вимог статті 13 розділу ІV Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 №13-92 «Про прибутковий податок з громадян», підпункту «а» пункту 19.1 статті 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»; пунктів 1 та 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»; пункту 8 Порядку видачі Свідоцтва про сплату єдиного податку, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 29.10.1999 №599, пункту 5 Порядку ведення Книги обліку доходів та витрат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 №1269; підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Частиною шостою статті 128 Господарського кодексу України передбачено, громадянин-підприємець зобов'язаний вести облік результатів своєї підприємницької діяльності відповідно до вимог законодавства.

Згідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 №1269 «Про затвердження Порядку ведення книги обліку доходів та витрат» книга обліку доходів та витрат ведеться суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється згідно із законодавством з питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (у тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку), а також особами, які мають пільговий патент для продажу товарів (крім підакцизних) (надання послуг) відповідно до законодавства з питань патентування деяких видів підприємницької діяльності, якщо такі особи не є платниками податку на додану вартість згідно із законодавством.

При веденні книги обліку доходів і витрат обов'язковому заповненню підлягають лише графи «період обліку», «витрати на виробництво продукції», «сума виручки (доходу)», «чистий доход». У графі «витрати на виробництво продукції» відображаються документально підтверджені витрати, безпосередньо пов'язані з одержанням доходу, на підставі первинних документів про здійснення витрат. Витратами суб'єкта малого підприємництва - фізичної особи платника податку з доходів фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності вважаються тільки оплачені витрати, тобто документами, які підтверджують понесення витрат, будуть документи про оплату (належним чином оформлені платіжні доручення, касові чеки, розрахункові квитанції та інше).

Як встановлено судами попередніх інстанцій, при проведенні перевірки податковим органом зроблено висновок, що в періоді, що перевірявся, ФОП - ОСОБА_1 перебувала у господарських відносинах з ТОВ «Експансія», а саме: за квітень, грудень 2008 року сума податкових зобов'язань ТОВ «Експансія» склала 2419,50грн., в той час, як податковий кредит позивача становив 0,00грн.; за січень, лютий, березень, квітень, серпень, вересень 2009 року сума податкових зобов'язань ТОВ «Експансія» склала 17090,20грн., в той час, як податковий кредит позивача становив 0,00грн.

Враховуючи наведені обставини, податковим органом зроблено висновок про те, що позивачем здійснено закупівлю товарів у ТОВ «Експансія» на суму 73359,60грн. без відповідного відображення в книзі обліку доходів та витрат, що і потягло за собою порушення вимог податкового законодавства відображених в акті проведеної перевірки №777/17-40/НОМЕР_1 від 10.05.2011.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у 1998 році між позивачем та ТОВ «Експансія» було укладено договір купівлі-продажу товару, строком дії на один рік, та отримано дисконтні картки для використання їх в мережі гіпермаркетів «Fozzy». В 2008 році позивачем одну з карток було загублено. Закупок ФОП - ОСОБА_1 не робила та накладні не отримувала.

Натомість, ДПІ у Святошинському районі м. Києва не було надано доказів на підтвердження того, що у 2008 році позивачем проводилися закупівлі товару у ТОВ «Експансія» чи здійснювалися інші господарські операції з цим контрагентом та відповідно не доведено, що ФОП - ОСОБА_1 було допущено порушення вимог податкового законодавства у періоді, що перевірявся.

Враховуючи викладене, висновок судів попередніх інстанцій щодо протиправності прийняття податкових повідомлень-рішень від 30.05.2010 №, №, № є правильним.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 2201, 223, 224, 230, 231, частиною п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі міста Києва Державної податкової служби залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.10.2011 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2012 по справі №2а-8358/11/2670 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, на підставі та у строки, передбачені статтями 235 - 238, 240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: __________________ Т.М. Шипуліна

Судді: __________________ Л.І. Бившева

__________________ О.В. Карась