Справа № 810/4514/13-а
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/4514/13-а Головуючий у 1-й інстанції: Спиридонова В.О. Суддя-доповідач: Собків Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

27 січня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Борисюк Л.П., Петрика І.Й.,

при секретарі: Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2013 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату недоїмки, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до Київського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області, в якому просила визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 12021/126 від 08 липня 2013 року та зобов'язати відповідача припинити нарахування єдиного внеску.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2013 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано вимогу Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області №12021/126 від 08 липня 2013 року про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в частині нарахування недоїмки за вересень-грудень 2012 року, січень-березень 2013 року в сумі 2745 (дві тисячі сімсот сорок п'ять) 82 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні заявлених позивачем вимог.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, з 25.11.2008р. позивач ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) зареєстрована як фізична особа-підприємець Вишгородською районною державною адміністрацією Київської області, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_2

Згідно Свідоцтва платника єдиного податку серії НОМЕР_3 від 29.05.2012 р. позивач з 01.01.2012 р. перебуває на спрощеній системі оподаткування.

Відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_4, виданого 11.03.2013р., позивач отримує пенсію за віком.

Водночас, як свідчать матеріали даної справи, позивач має статус громадянки, яка постійно проживає на території посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4) серії НОМЕР_5 виданого 12.09.2012р.

08.07.2013р. відповідачем було сформовано та направлено на адресу позивача вимогу №Ф-12021/126 від 08.07.2013 (далі - Вимога) про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за 2012 рік, січень-березень 2013 року у сумі 5766,45 грн.

Одночасно з вимогою на адресу позивача було направлено розрахунки суми недоїмки з єдиного внеску, з яких зокрема вбачається, що Управління вимагає у позивача сплатити єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за 2012 рік у загальній сумі 4572,42 грн., в тому числі: за січень-березень по 372,33 грн., за квітень-червень по 379,62 грн., за липень-вересень по 382,39 грн., за жовтень-листопад по 387,95 грн., за грудень 393,50 грн.; та за січень-березень 2013 року в сумі 1194,03 грн., по 398,01 грн. в місяць.

Листом від 17.07.2013 позивач звернувся до відповідача із заявою про скасування вищевказаної вимоги.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області від 25.07.2013р. №2690/07 заяву позивача залишено без задоволення, а оскаржувану вимогу - без змін.

Заперечуючи законність вимоги №Ф-12021/126 від 08.07.2013 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи колегія суддів зважає на наступне.

Право на пенсійне забезпечення, загальні умови призначення пенсій, порядок їх нарахування та розміри визначаються, зокрема, Законом України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» з наступними змінами (далі - Закон № 1788-ХІІ) та Законом № 1058-ІV з наступними змінами.

Пунктом першим частини першої статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено такий вид пенсій, як пенсія за віком.

У пункті 13 Прикінцевих положень Закону від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) зазначено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії, щомісячного грошового утримання, зокрема й відповідно до Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-ХІІ), призначається одна пенсія, щомісячне довічне грошове утримання за її вибором.

Разом з тим, відповідно до статті 15 Закону № 1788-ХІІ, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом № 796-ХІІ або їм надається право на одержання пенсії на підставах, передбачених цим Законом. Статтею 2 Закону № 1788-ХІІ (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних відносин) передбачено такі види пенсій: трудові пенсії (за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років); соціальні пенсії.

Частиною першою статті 55 Закону № 796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058-ІV.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI, платниками єдиного внеску є ФОП, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

За приписами частини четвертої статті 4 зазначеного Закону (зі змінами та доповненнями, внесеними Законом № 3609-VI, які набрали чинності з 6 серпня 2011 року), особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Водночас, статтею 26 Закону № 1058-ІV та статтею 12 Закону № 1788-ХІІ для громадян України встановлений загальний пенсійний вік, з настанням якого вони можуть претендувати на виплату пенсії за віком.

Відповідно до статті 55 Закону № 796-XI, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058-ІV.

У зв'язку з викладеним особи, яким призначені пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-XII, є пенсіонерами за віком, і це відповідає Прикінцевим положенням Закону № 1058-ІV.

Отже, ФОП, які отримують зазначену пенсію і які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на підставі частини четвертої статті 4 Закону № 2464-VI, проте не позбавлені права сплачувати цей внесок на добровільній основі.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України при вирішенні спорів цієї категорії, зокрема, у постанові від 15 квітня 2014 року (справа № 21 25а14).

Між тим, як було вірно зазначено судом першої інстанції, оскільки позивач перебуває на обліку у відповідача як пенсіонер за віком лише з 09.09.2012, то він є звільненим від сплати єдиного внеску лише з вересня 2012 року.

У зв'язку з цим, відповідачем правомірно нараховано позивачу суму недоїмки з зі сплати єдиного внеску за період січень-серпень 2012 року в сумі 3020,63 грн., а тому оскаржувана позивачем вимога про сплату недоїмки від 08 липня 2013 року № 12021/126 підлягає скасуванню в частині нарахування недоїмки за вересень-грудень 2012 року, січень-березень 2013 року в загальній сумі 2745,82 грн.

З підстав вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Я.М. Собків Л.П. Борисюк І.Й. Петрик

.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.