Справа № 755/17801/14-а
Суддя: Савлук Т. В.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2014 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючого - судді САВЛУК Т.В., розглянувши у скороченому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва про визнання дій суб'єкта владних повноважень неправомірними та зобов'язати провести перерахунок пенсії за віком, як державному службовцю, відповідно до Закону України «Про державну службу»,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва, як місцевого адміністративного суду, з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва з вимогою визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва у зв'язку з відмовою в проведенні перерахунку пенсії та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу»,в розмірі 90 відсотків від сум заробітної плати державних службовців згідно довідки від 28 травня 2014 року №137/14-31 з урахуванням сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, допомоги для оздоровлення при наданні щорічної відпустки починаючи з 18 грудня 2013 року, з урахуванням проведених виплат.

10 липня 2014 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито скорочене провадження в адміністративній справі.

21 липня 2014 року Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва отримало копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви ОСОБА_1 з доданими до неї документами.

29 липня 2014 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшли заперечення Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва, відповідно до яких відповідач просить відмовити у позові в повному обсязі з підстав викладених у запереченнях, які долучено до матеріалів справи.

Таким чином, розглянувши подані позивачем документи та наведені відповідачем підстави для відмови у задоволенні позову, які викладено у письмових запереченнях на позов, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, а також повідомлені відповідачем обставини, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку скороченого провадження, як це передбачено ст. 183-2 КАС України.

Судом встановлено, що з 15 листопада 2006 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва та отримує пенсію за віком, як державний службовець, відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 8052,17 грн., з урахуванням загального трудового стажу 43 роки, з яких стаж державної служби становить 27 років 4 місяці.

18 грудня 2013 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного Фонду України у Дніпровському районі міста Києва із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням виплат матеріальних допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення та інших виплат.

25 грудня 2013 року Управління Пенсійного Фонду України у Дніпровському районі міста Києва листом (вих..№21490/06) відмовило позивачу у проведенні перерахунку пенсії посилаючись на те, що пенсія ОСОБА_1 призначена відповідно до вимог чинного законодавства та підстави для її перерахунку відсутні.

Статтею 37 Закону України «Про державну службу» передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. При цьому саме на Кабінет Міністрів України покладається регулювання питань оплати праці державних службовців, встановлення розмірів посадових окладів, надбавок, доплат, матеріальної допомоги.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця установлений постановами Кабінету Міністрів від 31 травня 2000 року № 865 та від 23 квітня 2003 року № 581.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Така правова позиція висловлена Верховним судом України у постанові від 03 червня 2014 року, тому з урахуванням положень ч.1 ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковою для всіх суб'єктів владних помножень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми, та для всіх судів України.

Аналогічна правова позиція вже була висловлена Верховним Судом України у постановах від 20 лютого 2012 року, 14 травня, 28 травня та 6 листопада 2013 року (№№ 21-430а11, 21-97а13, 21-125а13, 21-350а13 відповідно).

Згідно зі ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини другої статті 11 Кодексу Адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва про визнання дій суб'єкта владних повноважень неправомірними та зобов'язати провести перерахунок пенсії за віком, як державному службовцю, відповідно до Закону України «Про державну службу», є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, задовольняючи позов суд визнає неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва щодо проведення перерахунок пенсії ОСОБА_1, як державному службовцю, на підставі Закону України «Про державну службу» та зобов'язує Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» з 18 грудня 2013 року, з урахуванням сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, на підставі довідки Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 28 травня 2014 року за №137/14-31.

Враховуючи викладене та керуючись ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст.1,2 Закону України «Про оплату праці», ст.ст.33, 37-1 Закону України «Про державну службу», ст.ст. 1, 2, 5, 11, 90, 94, 122, 159-163, 167, 183-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва про визнання дій суб'єкта владних повноважень неправомірними та зобов'язати провести перерахунок пенсії за віком, як державному службовцю, відповідно до Закону України «Про державну службу» задовольнити.

Визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва щодо проведення перерахунок пенсії ОСОБА_1, як державному службовцю, на підставі Закону України «Про державну службу».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 за віком, як державному службовцю, відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» з 18 грудня 2013 року, з урахуванням сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, на підставі довідки Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 28 травня 2014 року за №137/14-31.

Постанова суду може бути оскаржена сторонами до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

С у д д я: