Справа № 463/6075/14-а
Суддя: Леньо С. І.
Дата ухвалення: 2015-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2015 року м. Львів 463/6075/14-а

2-а/463/22/15

Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Хащівської І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова про визнання дій неправомірними, зобов'язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання неправомірними дій Управління ПФУ у Личаківському районі м. Львова щодо перерахунку її пенсії за вислугу років в розмірі 70 % від суми заробітної плати на підставі довідки, виданої Прокуратурою Львівської області 31.07.2012р.; зобов'язання відповідача провести перерахунок її пенсії за вислугу років згідно ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України від 12.07.2001р. № 2663-ІІ «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру», на підставі довідки Прокуратури Львівської області № 18/759 від 31.07.2014р. в розмірі 90 % від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру. Також просить зобов'язати відповідача виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугу років за період з 14.11.2013р.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що в липні 2014р. звернулась до відповідача з листом про проведення перерахунку її пенсії на підставі довідки про заробітну плату від 31.07.2012р. № 18/759. При цьому повідомляла про необхідність проведення перерахунку за правилами ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції, чинній на момент призначення пенсії в розмірі 90 % від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру з виплатою різниці між отриманою пенсією та перерахованою пенсією за останні 12 місяців. На такий лист отримала відповідь від 06.08.2014р. з відмовою провести перерахунок саме таким чином та про можливість провести перерахунок до 01.05.2014р. відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції станом на 01.01.2011р. в розмірі 80 % від суми місячної заробітної плати, а з 01.05.2014р. - на підставі змін, внесених Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» в розмірі 70 % від суми місячної заробітної плати. Згідно з таким перерахунком, розмір пенсії складатиме 5757,60 грн. і проводити його є недоцільним. Вважає, що така позиція відповідача про порядок проведення перерахунку не відповідає вимогам чинного законодавства, і останній зобов'язаний провести цей перерахунок виходячи з розміру заробітної плати, який встановлений законом на час призначення пенсії, що становить 90 % від суми місячної заробітної плати. Положення закону, які регулюють порядок проведення перерахунку пенсії, у зв'язку із внесенням змін до Закону України «Про прокуратуру» не зазнали змін, і відповідно до них, перерахунок пенсії проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком, і при цьому, різниця в пенсії за минулий час підлягає виплаті не більш як за 12 місяців. Таким чином, сума пенсії у відсотках, розмір яких визначається Законом, стосується порядку призначення пенсії, а не її перерахунку. Процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом проведення. За таких обставин, відповідач не вправі був при здійсненні перерахунку керуватись вимогами Закону, який встановлює розмір пенсії на рівні 70 % від місячної заробітної плати, а повинен був провести такий перерахунок виходячи з розміру 90 % від місячної заробітної плати. З посиланням на практику ВСУ, вимушена визнати ці дії протиправними, зобов'язавши відповідача провести перерахунок пенсії виходячи з розміру місячної заробітної плати, встановленого на рівні 90 %, з проведенням виплати за останні 12 місяців починаючи з 14.11.2013р. і без обмеження граничного розміру пенсійних виплат, з приводу чого пред'явила згаданий позов.

В судовому засіданні представник позивача згідно договору про надання правової допомоги від 01.10.2014р. - адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні вищенаведеним та просить позов задовольнити.

Представник відповідача Хащівська І.В. проти обґрунтованості позову заперечила з тих підстав, що законодавчими актами, останній з яких набрав чинності 01.05.2014р., були внесені зміни в Закон України «Про прокуратуру», і на момент звернення позивача з заявою про перерахунок, чинною була норма, яка визначає розмір пенсії на рівні 70 %. За таких обставин, вважає відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії виходячи з розміру 90 % місячної заробітної плати, адже за аналогічною посадою при зверненні особи для призначення пенсії, така обчислюється із розміру 70 % місячної заробітної плати, що в свою чергу, є недоцільним, оскільки розмір пенсії зменшить та становитиме 5657,60 грн. Посилання позивача на висновки ВСУ вважає недоречним, оскільки останні зміни до редакції статті Закону України «Про прокуратуру», яка визначає розмір пенсії у відсотковому відношенні від місячної заробітної плати та становить 70 %, мали місце 01.05.2014р., тобто після винесення ВСУ постанов, на які покликається позивач. Крім того, такими постановами спір не розглянуто по суті, а справа лише направлена до суду касаційної інстанції на новий розгляд. На основі наведеного, в задоволенні позову просить відмовити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та приймаючи постанову у відповідності до вимог ст. 161 КАС України, суд приходить до висновку, що постанова підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 02.01.2003р. позивачу призначена пенсія за вислугу років, як працівнику прокуратури відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Заявою від 25.07.2014р. (а.с.8), позивач звернулась до відповідача з вимогою провести перерахунок пенсії за останні 12 місяців на підставі довідки від № 18/759 від 31.07.2012р. виходячи з розрахунку 90 % відсотків від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру.

Листом від 06.08.2014р. № 6431/11-14 (а.с.9), відповідач повідомив позивача про недоцільність проведення такого перерахунку, оскільки розмір пенсії зменшиться. Мотиви такої відмови аналогічні мотивам, які представник відповідача висловив в судовому засіданні.

Вирішуючи даний спір в правовому полі та на підставі законодавчих актів, які регулюють правовідносини між сторонами, суд виходить з наступного.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих визначено статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (далі Закон № 1789-ХІІ). Редакція зазначеної статті змінювалась.

Так, відповідно до частини першої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі Закон № 3668-VІ), який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Так, відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ у редакції Закону № 3668-VІ прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, з 1 жовтня 2011 року положення частини першої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 3668-VІ.

Крім цього, Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі Закон № 1166-VII), який набрав чинності 01 квітня 2014р., у редакцію статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ були знову внесені зміни, а відсоток розміру пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права, визначається на рівні 70 %.

Разом з тим підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ та Закону № 1166-VII змін не зазнали (змінилась лише нумерація частин цієї статті).

Так, відповідно до частини тринадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною вісімнадцятою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законами № 3668-VІ та № 1166-VII зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які змін у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ та Закону № 1166-VII не зазнали.

Крім того, вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Саме такими є висновки ВСУ, які викладені в постановах від 10.12.2013р. та від 17.12.2013р. (а.с.10-14, 15-20), на які покликається позивач, і які за правилами ст. 244-2 КАС України, є обов'язковими для всіх судів України.

Відмова відповідача у здійсненні перерахунку пенсії як недоцільного з підстав зменшення відсоткового розміру пенсії не відповідає цим висновкам, і відповідно, має місце порушення пенсійних прав позивача, які підлягають захисту в судовому порядку у спосіб визнання цих дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок на підставі поданої довідки в розмірі 90 % від суми заробітку за відповідною посадою з виплатою різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугу років за період з 14.11.2013р., тобто за 12 місяців до пред'явлення позову.

Покликання сторони відповідача на відсутність підстав враховувати висновки ВСУ є некоректним.

В силу вимог КАС України, ВСУ здійснює перегляд судового рішення суду касаційної інстанції з підстав неоднакового застосування цим судом норм матеріального права в подібних правовідносинах. За наслідками розгляду справи, в судовому рішенні ВСУ зазначає висновок про правильне застосування норм матеріального права щодо спірних правовідносин. Саме такими є висновки ВСУ у згаданих постановах, і їх зобов'язаний врахувати суд при вирішенні даної справи, яка є аналогічною із справами, які розглядав ВСУ, незалежно від того, що справа була направлена на новий судовий розгляд до суду касаційної інстанції.

При цьому, задовольняючи позов, суд не вбачає перешкод і в частині вимог, що стосується проведення такого перерахунку без обмеження граничного розміру пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 3668-VІ, максимальний розмір, пенсії, в тому числі перерахованої за правилами Закону України «Про прокуратуру» не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів доходів громадян, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Проте, як зазначено п. 2 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Такі норми закону узгоджуються з наведеними вище висновками Конституційного Суду України, згідно з якими, зміст та обсяг досягнутих працівниками прокуратури соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Оскільки на момент виходу позивача на пенсію її граничний розмір не обмежувався жодним законодавчим актом, при проведенні перерахунку він також не може бути обмежений.

Відтак, позов в цілому слід визнати обґрунтованим, та задовольнити в повному обсязі.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України, понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 255,78 грн., сплата якого підтверджується відповідними квитанціями (а.с.1, 2), слід присудити з Державного бюджету України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 17-19, 71, 94, 105, 128, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова щодо перерахунку пенсії ОСОБА_3 за вислугу років в розмірі 70 % від суми заробітної плати на підставі Довідки, виданої Прокуратурою Львівської області 31.07.2012 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова провести перерахунок пенсії за вислугою років ОСОБА_3 згідно ч.1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України від 12.07.2001 року № 2663-ІІІ Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру», на підставі Довідки Прокуратури Львівської області № 18/759 від 31.07.2014 року в розмірі 90 % від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугою років за період з 14.11.2013 року.

Судові витрати в розмірі 255,78 грн. здійснені позивачем ОСОБА_3 присудити з Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.186 КАС України.

Суддя: Леньо С. І.