Справа № 808/5497/14
Суддя: Матяш Ольга Віталіївна
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року , о 14:05 годині,Справа № 808/5497/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:головуючого - судді Матяш О.В., за участю секретаря Передерій А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Запорізької митниці Міністерства доходів і зборів України,треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби України у Ленінському районі м. Запоріжжя Запорізької області, Департамент соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду із вказаним позовом, зазначивши в заяві, що в жовтні 2012 року до Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації (далі - Департамент) для нього, інваліда бойових дій, надійшов легковий автомобіль «ROVER -45», який наказом Міністерства соціальної політики України №218 від 19.04.2013 було визнано гуманітарною допомогою. Відповідно до листа Департаменту №03/ 2-С.1444.2 №С.1600.1 від 11.07.2013, митне оформлення автомобіля закінчено 13.06.2013, він знаходиться на складі митниці, але Департамент не може надати йому автомобіль, тому що Департамент повинен сплатити за зберігання автомобіля, однак кошти на ці видатки кошторисом не передбачені. Станом на 08.08.2013 зазначений автомобіль перебував на складському обліку 152 дні (з 27.02.2013 по 08.08.2013), відповідно до уніфікованої митної квитанції МД-1 від 08.08.2013 плата за його зберігання на складі митного органу склала 16164,72 гривень. У зв'язку з тим, що Департамент не мав коштів, 01.08.2013 позивач взяв кредит на суму 15000 гривень в АТ «Ощадбанк» й сплатив на рахунок Запорізької митниці повну плату за зберігання автомобіля у сумі 16164,72 гривень, щоб отримати у користування автомобіль. Це підтверджується квитанцією № 71 від 08.08.2013.

05.02.2014 набрало чинності Розпорядження Кабінету Міністрів України № 21-р від 15.01.2014 (далі - Розпорядження), яким передбачено не включення до строку зберігання на складах органів доходів і зборів вантажів (товарів), визнаних гуманітарною допомогою, строку їх перебування на таких складах у період з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності Міністерства фінансів України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, інших центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується та координується через відповідних міністрів», а саме з 02.12.2012 до 01.07.2014. На підставі даного Розпорядження він звернувся з заявою до Запорізької митниці про повернення йому плати за зберігання вказаного засобу у розмірі 16164,72 гривень. Однак, Запорізька митниця відмовила в поверненні коштів, мотивуючи це тим, що Міністерство доходів та зборів України не має механізму повернення грошей. Це підтверджується листом в.о. начальника Стеценка В.М. за № 3401/26/08-70-03-01 від 07.07.2014.

Відповідно до Розпорядження, витрати за зберігання автомобіля на складі Запорізької митниці у розмірі 16164,72 гривень є надмірно сплаченими та підлягають поверненню платнику, тому позивач просить визнати протиправною бездіяльність Запорізької митниці з неповернення йому сплачених витрат за зберігання транспортного засобу на складі митниці у розмірі 16164,72 гривень, й зобов'язати відповідача повернути йому вищевказані витрати.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримують і просять його задовольнити.

Відповідач позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у запереченнях, зазначивши, що в жовтні 2012 року на адресу Департаменту для інваліда бойових дій ОСОБА_1 в якості гуманітарної допомоги надійшов автомобіль «ROVER-45». З жовтня 2012 року по 27.02.2013 автомобіль перебував на складі гуманітарної допомоги, тобто в організації-отримувачі гуманітарної допомоги (Департаменті). Оскільки під час зберігання товару на складі тимчасового зберігання Департаментом митне оформлення здійснено не було, цей товар підлягав передачі на склад Запорізької митниці, де 27.02.2013 він був оприбуткований. Митне оформлення автомобіля було здійснено отримувачем гуманітарної допомоги - Департаментом, із звільненням від сплати митних платежів. Проте збір за зберігання товару на складі Запорізької митниці не відноситься до митних платежів, й законодавством не передбачено звільнення від сплати такого збору. Митне оформлення вказаного автомобіля було здійснено Департаментом 13.06.2013, проте автомобіль видано не було, оскільки збір за зберігання товару на складі Запорізької митниці сплачений не був. Плата за зберігання товару на складі митниці у розмірі 16164,72 гривень за 152 дні визначена в уніфікованій митній квитанції МД-1 серії КВ №160095 від 08.08.2013, яка була видана Департаменту. Відповідно до листа, Департамент не має можливості відшкодувати витрати Запорізької митниці за зберігання товару на її складі. Митне оформлення здійснив Департамент, вищевказану квитанцію було видано Департаменту й вона була підписана представником департаменту, таким чином саме останній здійснив митниці оплату за зберігання транспортного засобу на складі митниці. Отже, правовідносин щодо митного оформлення й сплати збору за зберігання товару на складі митниці між ОСОБА_1 та митницею не виникало, дані відносини виникли й тривали між митницею та Департаментом.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про гуманітарну допомогу» № 1192-ХІV від 22.10.1999, комісія з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України може визнати гуманітарною допомогою, із звільненням від оподаткування та обов'язкових платежів до бюджету. Саме з початку 2013 року був період, коли вищезазначена комісія при Кабінеті Міністрів України не працювала. Повноваження її було передано до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціального захисту населення (Мінсоцполітики). Крім зазначеного, у вищезгаданий період 2013 року на складі Запорізької митниці перебували й інші вантажі гуманітарної допомоги з аналогічних причин (невинесення рішення щодо визнання вантажів гуманітарною допомогою уповноваженим на це органом, й також нараховувалися збори за їх зберігання). Для пільгового митного оформлення транспортного засобу необхідно було визнати транспортний засіб гуманітарною допомогою, що було здійснено тільки 19.04.2013 (відповідно до наказу Мінсоцполітики №218 від 19.04.2013), тоді як автомобіль надійшов в жовтні 2012 року.

05.02.2014 набрало чинності Розпорядження, яким передбачено не включення до строку зберігання на складах органів доходів і зборів вантажів (товарів), визнаних гуманітарною допомогою, у період з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності Міністерства фінансів України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, інших центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується через відповідних міністрів» №5463-VІ від 16.10.2012 до дня набрання чинності вищезазначеним Розпорядженням (тобто з 02.12.2012 до 05.02.2014). Про набрання чинності вищезазначеним Розпорядженням Запорізьку митницю було проінформовано листом Міндоходів №2079/7/99-99-05-05-17 від 29.01.2014. На момент отримання Розпорядження транспортний засіб «ROVER-45» вже було видано 08.08.2013 зі складу митниці громадянину ОСОБА_1, на підставі квитанції МД-1 серія КВ №160095, зі сплатою збору за зберігання на складі митниці у розмірі 16164,72 гривень у загальному порядку.

18.02.2014 ОСОБА_1 звернувся до митниці з проханням повернути кошти за зберігання товару на складі митниці. У митниці виникло питання, чи стосується Розпорядження тих товарів, які вже видані зі складу митного органу на момент отримання Розпорядження КМУ. З метою однозначного вирішення спірного питання у конкретній ситуації до Міністерства доходів і зборів України було направлено запит № 912/18/08-70-05-01 від 18.02.2014. По суті запиту Міндоходів надало відповідь №5252/7/99-99-05-05-17 від 03.03.2014, зазначивши, що повернення коштів, сплачених як відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митниць, не передбачено Митним кодексом України. Крім зазначеного, Розпорядження розповсюджується на товари, що зберігаються на складах органів доходів і зборів. На день звернення транспортний засіб «ROVER-45» не зберігається на складі митниці, в зв'язку з чим відсутні підстави для повернення коштів за зберігання у сумі 16164,72 гривень.

Відповідач просить замінити неналежного позивача ОСОБА_1 на Департамент соціального захисту населення Запорізької ОДА й відмовити позивачу в позові. Ухвалою, занесеною в журнал судового засідання, суд відмовив у клопотанні про заміну неналежного позивача.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечує та просить відмовити в його задоволенні.

Представник Департаменту соціального захисту населення Запорізької ОДА в судовому засіданні позов визнає, просить його задовольнити. Представник УДКСУ у Ленінському районі м. Запоріжжя Запорізької області в судове засідання не з'явився, надавши до його початку клопотання про розгляд справи без його участі.

Вислухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши наявні у справі докази та надавши їм оцінку, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке: судом встановлено, що, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1, ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи, дана група інвалідності встановлена довічно (а.с.5). В вересні 2012 року легковий автомобіль «ROVER-45», ідентифікаційний номер НОМЕР_2, 2005 року випуску, з об'ємом двигуна 1396 куб.см, в якості гуманітарної допомоги для інваліда ОСОБА_1 був ввезений на митну територію України й розміщений на складі гуманітарної допомоги. З жовтня 2012 року автомобіль знаходився під митним контролем.

Згідно з ч. 2 ст. 201 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012, товари гуманітарної допомоги для їх тимчасового зберігання з дозволу відповідного органу доходів і зборів можуть розміщуватися на складах організацій - отримувачів гуманітарної допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 204 Митного кодексу України, загальний строк тимчасового зберігання товарів під митним контролем становить 90 календарних днів.

Судом встановлено, що Департаментом до Запорізької митниці було надіслано лист №_03/2-14/23 від 08.02.2013, в якому Департамент, у зв'язку з припиненням повноважень комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України, неможливістю митного оформлення у найближчий час та у зв'язку з закінченням терміну зберігання під митним контролем, просив митницю прийняти вищевказаний автомобіль на склад митниці.

26.02.2013 Запорізька митниця та Департамент уклали між собою договір зберігання легкового автомобіля «ROVER-45». 27.02.2013 Департамент здав вищевказаний автомобіль на склад митниці, про що було складено акт приймання-передавання №5/1 (а.с.61).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 238 Митного кодексу України, обов'язковій передачі органу доходів і зборів для зберігання підлягають товари, які до закінчення встановлених статтею 204 цього Кодексу строків тимчасового зберігання під митним контролем на складах тимчасового зберігання, складах організацій - отримувачів гуманітарної допомоги, митних складах не були задекларовані власником або уповноваженою ним особою до відповідного митного режиму.

Наказом Міністерства соціальної політики України № 218 від 19.04.2013 легковий автомобіль «ROVER-45» визнано гуманітарною допомогою для ОСОБА_1

Відповідно до вищевказаного Наказу, Департаментом було оформлено митну декларацію на вищевказаний автомобіль №112010000/2013/001584 від 13.06.2013 (а.с.64). Проте, автомобіль Департаменту видано не було, оскільки останнім не було сплачено збір за зберігання товару на складі Запорізької митниці у розмірі 16164,72 гривень, визначений в уніфікованій митній квитанції за формою МД-1 серія КВ №160095 від 08.08.2013, яка була видана уповноваженій особі Департаменту (а.с.63).

Згідно з ч. 6 ст. 239 Митного кодексу України, «витрати органів доходів і зборів на зберігання товарів, транспортних засобів, зазначених у пунктах 1-5 частини першої та у частині п'ятій статті 238 цього Кодексу, відшкодовуються власниками цих товарів, транспортних засобів або уповноваженими ними особами. При цьому відшкодування витрат на зберігання товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 6 частини п'ятої статті 238 цього Кодексу, здійснюється з урахуванням положень частини третьої статті 243 та частини третьої статті 541 цього Кодексу. Розмір суми, що підлягає відшкодуванню, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, і розраховується в порядку, передбаченому для визначення собівартості платних послуг».

Відповідно до ст. 242 Митного кодексу України, «товари, що зберігаються на складах органів доходів і зборів під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після митного оформлення зазначених товарів, відшкодування витрат органів доходів і зборів на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів».

Механізм відшкодування витрат митних органів за зберігання товарів, транспортних засобів визначено в Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженому наказом Міністерства фінансів України № 731 від 15.06.2012, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 09.07.2012 за № 1140/21452 (далі - Порядок).

Відповідно п.п. 1, 2, 6, 10, 11 р. 2 Порядку, відшкодування витрат митному органу оформлюється уніфікованою митною квитанцією МД-1 (далі - УМК МД-1), яка заповнюється в порядку, встановленому законодавством. Витрати митного органу відшкодовуються власником товарів, транспортних засобів або вповноваженою ним особою (далі - платник) після їх митного оформлення при фактичному отриманні цих товарів, транспортних засобів.

Строк зберігання товарів і транспортних засобів на складі митного органу для обрахунку витрат обчислюється, починаючи з одинадцятого дня після оформлення відповідних документів про фактичне прийняття товарів і транспортних засобів на зберігання митним органом і до дня їх видачі зі складу митного органу власникам або вповноваженим особам (крім випадків, обумовлених цим Порядком).

Видача зі складу митного органу товарів, транспортних засобів їх власникам або вповноваженим особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, здійснюється лише після митного оформлення зазначених товарів, транспортних засобів, відшкодування витрат митних органів за їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.

Надмірно сплачені суми підлягають поверненню платнику на його вимогу протягом трьох років з дня зарахування цих сум на рахунок митного органу відповідно до законодавства.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи уніфікованої митної квитанції за формою МД-1 серія КВ №160095 від 08.08.2013, платником витрат митному органу за зберігання на складі митного органу товарів і транспортних засобів, зокрема й легкового автомобіля «ROVER-45», зазначено Департамент, оскільки останній є власником автомобіля.

Відповідно до абз.1, 2 п. Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 999 від 19.07.2006, «за бажанням інвалідів головні управління соціального захисту можуть забезпечувати їх автомобілями, ввезеними в Україну і визнаними в установленому порядку гуманітарною допомогою, без права продажу, дарування, передачі (в тому числі за довіреністю) іншій особі. Автомобілями, отриманими головними управліннями як гуманітарна допомога, інваліди (за їх бажанням або за бажанням законних представників недієздатних інвалідів), діти-інваліди (за бажанням їх законних представників), які перебувають на обліку в головних управліннях соціального захисту та управліннях виконавчої дирекції, забезпечуються безоплатно в порядку черговості.

Автомобіль, отриманий головним управлінням соціального захисту як гуманітарна допомога для конкретного інваліда, який перебуває на обліку, видається безоплатно такому інваліду (за його згодою або за згодою законного представника недієздатного інваліда), дитині-інваліду (за згодою її законного представника) незалежно від черговості на десятирічний строк, визначений з дати видачі, із зняттям з обліку».

Аналізуючи вищенаведені норми права, суд дійшов висновку, що автомобілі, отримані органами соціального захисту населення як гуманітарна допомога,що надаються інваліду, не є власністю останнього, а надаються виключно йому в користування. Власником таких автомобілів є держава в особі органів соціального захисту населення.

Щодо самої сплати вищевказаної суми збору за зберігання товару на складі Запорізької митниці, то матеріалами справи підтверджується її сплата позивачем (лист Департаменту №03/2-559 від 01.08.2013, довіреність Департаменту від 07.08.02013 видана ОСОБА_1, акт прийому-передачі майна з відповідального зберігання 08.08.2013 (а.с. 65-67), квитанція АТ «Ощадбанк» №71 від 08.08.2013 (а.с.13).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №21-р від 15.01.2014 «Деякі питання зберігання вантажів (товарів), визнаних гуманітарною допомогою, на складах органів доходів і зборів», КМУ погодився з пропозицією Міністерства доходів і зборів, Міністерства фінансів та Міністерства соціальної політики щодо не включення до строку зберігання на складах органів доходів і зборів вантажів (товарів), визнаних гуманітарною допомогою, строку їх перебування на таких складах у період з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності Міністерства фінансів України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, інших центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується та координується через відповідних міністрів» до 1 липня 2014 року.

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності Міністерства фінансів України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, інших центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується та координується через відповідних міністрів» № 5463-VI від16.10.2012, набрав чинності 02.12.2012. Тобто, в період з 02.12.2012 по 01.07.2014 строк перебування вантажів (товарів), визнаних гуманітарною допомогою, не включався до строку їх зберігання на складах органів доходів і зборів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до державної установи «Урядовий контактний центр» з проханням посприяти поверненню йому сплачених ним 08.08.2013 Запорізькій митниці витрат за зберігання автомобіля «ROVER-45» на складі митниці у розмірі 16164,72 гривень (а.с.72). Запорізькою митницею було надіслано до Міністерства доходів і зборів України лист №912/18/08-70-05-01 від 18.02.2014 (а.с.56) про надання роз'яснень щодо правомірності повернення коштів ОСОБА_1 за зберігання вказаного автомобіля. Міністерство доходів і зборів відповіло (лист №5252/7/99-99-05-05-17 від 03.03.2014 (а.с.58), що Митним кодексом не передбачено повернення коштів, сплачених як відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митниць. Також в даному листі зазначено, що пунктом 11 Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів передбачено повернення надмірно сплачених сум платнику на його вимогу.

Листом №3401/26/08-70-03-01 від 07.07.2014 митниця повідомила позивача, що Розпорядженням надано право не нараховувати витрати за зберігання гуманітарної допомоги, що знаходиться на складі митниці, проте прямо не передбачено повернення сплачених в цей період коштів.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Аналізуючи вищенаведені норми права та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що бездіяльність Запорізької митниці щодо неповернення ОСОБА_1 сплачених ним витрат за зберігання транспортного засобу на складі митниці є протиправною, оскільки Розпорядженням КМУ №21-р передбачено не включення до строку зберігання на складах митниці товарів, визнаних гуманітарною допомогою, строку їх перебування на таких складах у період з 02.12.2012 до 01.07.2014.

Оскільки автомобіль «ROVER-45», визнаний гуманітарною допомогою 19.04.2013, перебував на складі митниці з 27.02.2013 по 08.08.2013, тобто в той період, в який вищевказаним Розпорядженням передбачено не включення до строку зберігання на складах митниці товарів, визнаних гуманітарною допомогою, строку їх перебування на таких складах. Отже, й витрати за зберігання транспортного засобу на складі митниці в розмірі 16164,72 гривень, сплачені ОСОБА_1,. є надмірно сплаченими, а тому - в силу п. 11 р. 2 Порядку № 731 від 15.06.2012 - підлягають поверненню платнику.

Відповідно до ст. 94 КАС України, присудженню на користь позивача підлягають здійснені ним документально підтверджені судові витрати.

Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 255,78 гривень (73,08 гривень згідно з квитанцією №73 від 30.08.2014 (а.с.1а) й 182,70 гривень відповідно до квитанції №91 від 12.09.2014 (а.с.19а). Отже, дані витрати підлягають присудженню на його користь.

Керуючись ст.ст.17,158-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Запорізької митниці Міністерства доходів і зборів України щодо неповернення ОСОБА_1 (адреса: 69041, АДРЕСА_1) сплачених витрат за зберігання транспортного засобу на складі Запорізької митниці у розмірі 16164,72 гривень.

Зобов'язати Запорізьку митницю Міністерства доходів і зборів України повернути ОСОБА_1 витрати за зберігання транспортного засобу на складі Запорізької митниці у розмірі 16164 (шістнадцяти тисяч ста шестидесяти чотирьох) гривень 72 копійок.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 255 (двохсот п'ятдесяти п'яти ) гривень 78 копійок.

Постанова може бути оскаржена у Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд через Запорізький окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання постанови у повному обсязі шляхом подання апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, що її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Матяш