Справа № 810/5504/14
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/5504/14 Головуючий у 1-й інстанції: Брагіна О.Є. Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
У Х В А Л А

Іменем України

27 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України апеляційну скаргу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області про визнання протиправними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - Позивач, ФОП ОСОБА_2.) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області (далі - Відповідач, ІДАБК) про визнання протиправною та скасування: постанови Відповідача від 04.11.2013 року № 3-0411/1 про накладення штрафу на Позивача за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 103230,00 грн.; постанови ІДАБК від 04.11.2013 року № 3-0411/2 про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_2 за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 103230,00 грн.; постанови Відповідача від 04.11.2013 року № 3-0411/3 про накладення штрафу на Позивача за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 41292,00 грн.; постанови ІДАБК від 04.11.2013 року № 3-0411/4 про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_2 за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 51615,00 грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 20.10.2014 року адміністративний позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що Відповідачем проведено перевірку з порушенням визначеного чинним законодавством порядку, а оскаржувані постанови винесені з порушенням встановленого порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а тому підлягають скасуванню.

Не погоджуючись із викладеним у постанові рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. При цьому посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явились, а тому справа розглядалась за їх відсутності у відкритому судовому засіданні без фіксування останнього за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

При ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції встановив, що Головним управлінням по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю 04.07.2013 року було направлено на адресу начальника ІДАБК лист з вимогою про проведення Відповідачем перевірки дотримання вимог чинного законодавства України у сфері містобудування під час будівництва, реконструкції будівель і споруд та їх подальшої експлуатації на території Київської області, зокрема, підприємством по вирощуванню та переробці грибів, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (далі - підприємство по вирощуванню та переробці грибів).

ІДАБК 08.07.2013 року видано направлення № 2176.13/08/01 для проведення позапланової перевірки підприємства по вирощуванню та переробці грибів на підставі наказу Відповідача від 08.01.2013 року № 03-«ОД».

Посадовими особами ІДАБК було проведено позапланову перевірку ФОП ОСОБА_2, у ході якої встановлено та зафіксовано в акті від 08.07.2013 року (далі - Акт), що в містобудівних умовах, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, технічному паспорті БТІ площі приміщень не співпадають. Згідно паспорта БТІ від 19.12.2012 року справа № 567 в приміщенні № 65 (кабінеті) виконано реконструкцію під вбиральню та кладову; в приміщеннях № 21, 19, 22 утворені дверні прорізи. Літера Б: в приміщенні № 3 проведено реконструкцію - встановлені перегородки під холодильну камеру, в приміщенні № 4 встановлено перегородку (склад реконструйовано під душову кімнату), в приміщенні № 2 замість складу - кімнати відпочинку. Об'єкт експлуатується. По АДРЕСА_1: в приміщеннях № № 5, 6, 9, 10, 12 не встановлені перегородки, відсутня стяжка. Об'єкт не готовий до здачі в експлуатацію. По АДРЕСА_1: в приміщеннях літера А, літера В закладені дверні отвори. Об'єкт експлуатується. Крім того, встановлено порушення ст. ст. 31, 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

На підставі викладених в акті перевірки висновків Відповідачем винесено припис від 31.10.2013 року № С-3110/11 про усунення допущених порушень ст. ст. 34, 36, 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та ст. 11 Закону України «Про авторський нагляд» до 31.05.2014 року. Крім того, ІДАБК винесено припис від 31.10.2013 року № С-3110/12 про зупинення експлуатації об'єкту з 01.11.2013 року.

Поряд з іншим, Відповідачем складено протоколи від 31.10.2013 року № № 1-Л-З-3110/1866, 1-Л-З-3110/1865, 1-Л-З-3110/1864, 1-Л-З-3110/1867 про правопорушення у сфері містобудування, якими визначено, що відповідальність за встановлені правопорушення передбачена п. 7 ч. 2, абз. 4 п. 6 ч. 2, абз. 4 п. 4 ч. 2, п. 8 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

За результатами розгляду матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності Відповідачем 04.11.2013 року винесено постанови № 3-0411/1№, 3-0411/2, № 3-0411/3, № 3-0411/4 про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірах 103230,00 грн., 103230,00 грн., 41292,00 грн. та 51615,00 грн. відповідно (далі - Постанови).

На підставі встановлених вище обставин, а також за наслідками системного аналізу приписів ст. 10 Закону України «Про архітектурні діяльність», п. п. 1, 2, 7, 13 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553, п. 3, 9, 10, 17 Порядку накладання штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 року № 244, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність достатніх підстав для скасування Постанов, оскільки, по-перше, позапланова перевірка була проведена з порушенням встановленого чинним законодавством порядку, по-друге, оскаржувані постанови винесені з порушенням порядку накладання штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія не може не погодитися з огляду на наступне.

Правові, економічні, соціальні та організаційні засади містобудівної діяльності в Україні спрямовані на формування повноцінного життєвого середовища, забезпечення при цьому охорони навколишнього природного оточення, раціонального природокористування та збереження культурної спадщини, визначено Законом України «Про основи містобудування».

Згідно ст. 7 Закону України «Про основи містобудування» державне регулювання у сфері містобудування здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою та Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку, встановленому законодавством.

Таким органом є Державна архітектурно-будівельна інспекція та її територіальні органи.

Положеннями ч. 2 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 2 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553 (далі - Порядок № 553), державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: 1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; 2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; 3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва.

Згідно п. 7 Порядку № 553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції. Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Як вбачається зі змісту листа та копії направлення на перевірку від 08.07.2013 року, позапланову перевірку проведено на підставі вимоги структурного підрозділу Служби безпеки України, яка є державним правоохоронним органом спеціального призначення, а тому Апелянтом вірно зауважено, що зазначена перевірка була проведена на підставі, визначеній положеннями п. 7 Порядку № 553.

Разом з тим, оцінюючи висновок суду першої інстанції про недотримання Відповідачем порядку проведення позапланової перевірки ФОП ОСОБА_2, що призвело до винесення Постанов та порушення прав Позивача, колегія суддів зауважує наступне.

Згідно п. п. 16, 18 Порядку № 553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в інспекції. Акт перевірки підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Відповідно до абз. 3 п. 21 Порядку № 553 у разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Як випливає зі змісту акту від 08.07.2013 року, останній не містить підпису уповноваженої особи суб'єкта містобудування про отримання примірника акта. Крім того, в акті відсутні будь-які записи про надсилання на адресу Позивача примірника згаданого акта поштою.

Проте, з наявних у матеріалах справи копії фіскального чеку та опису вкладення у цінний лист вбачається, що 05.11.2013 року на ім'я ОСОБА_2 було надіслано копію акту перевірки, Постанов та відповідних протоколів і приписів (а.с. 47-48).

Однак, необхідно врахувати те, що справу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності було розглянуто 04.11.2013 року, тобто до моменту надсилання вищезазначеного акту на адресу ФОП ОСОБА_2

Положеннями п. 13 Порядку визначено, що суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб інспекції дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб інспекції службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним інспекцією; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного інспекцією за результатами перевірки.

Відтак, враховуючи те, що ІДАБК було надіслано копію акту від 08.07.2013 року на адресу Позивача вже після розгляду відповідної справи та винесення Постанов, судова колегія погоджується з висновоком суду першої інстанції про те, що зазначеними діями Відповідач позбавив ФОП ОСОБА_2 закріпленого приписами п. 13 Порядку № 553 права подати в письмовій формі пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки.

Крім того, необхідно зазначити, що згідно п. 9 Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

З комплексного аналізу положень п. п. 9, 18 Порядку випливає, що акт перевірки підписується, зокрема, суб'єктом містобудування, а перевірка здійснюється у присутності останнього чи у присутності його представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Як вбачається з Акту, останній підписано сином Позивача ОСОБА_3 та бухгалтером ОСОБА_4

Враховуючи те, що у матеріалах справи відсутні докази, якими підтверджуються повноваження вищезазначених осіб на представництво ФОП ОСОБА_2, колегія суддів погоджується з доводами Позивача про те, що ІДАБК не дотримано умов щодо здійснення відповідної перевірки у присутності суб'єкта містобудування, а також не перевірено наявності у сина Позивача та бухгалтера підприємства повноважень на підписання Акту.

Отже, Київський окружний адміністративний суд дійшов вірного висновку про наявність порушень порядку проведення перевірки ФОП ОСОБА_5 з боку посадових осіб Відповідача, що стало підставою для порушення прав Позивача на подання відповідних документів до початку розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Крім іншого, надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції щодо порушення ІДАБК порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, суд апеляційної інстанції зауважує наступне.

Положеннями п. 10 Порядку накладання штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 року № 244 (далі - Порядок № 244) визначено, що уповноважена посадова особа інспекції складає протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності у двох примірниках, один з яких надається під підпис суб'єкту містобудування, що притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, не пізніше трьох робочих днів з дня складення акта перевірки такого суб'єкта містобудування.

Як вбачається з матеріалів справи акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил складено 08.07.2013 року, тоді як протоколи № № 1-Л-З-3110/1865, 1-Л-З-3110/1866 складено лише 31.10.2013 року, тобто через більш ніж 4 місяці після складення Акту, що суперечить приписам п. 10 Порядку № 244.

Відповідно до п. 13 Порядку № 244 протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності підписується особою, яка його склала, суб'єктом містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а також свідками (у разі наявності). У разі відмови суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, від підписання протоколу або ознайомлення з ним уповноважена посадова особа інспекції, що складає протокол, робить про це відповідну відмітку в ньому. Суб'єкт містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які є його невід'ємною частиною, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Однак, у протоколах № № 1-Л-З-3110/1865, 1-Л-З-3110/1866 відсутній підпис ФОП ОСОБА_2, а також відсутні будь-які записи уповноваженої особи ІДАБК про відмову суб'єкта містобудування від підписання згаданих протоколів, що свідчить про порушення Відповідачем положень п. 13 Порядку № 244.

Поряд з цим, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для скасування оскаржуваних постанов, з огляду на наступне.

З матеріалів справи випливає, що постановами № 3-0411/1 та № 3-0411/2 накладено на ФОП ОСОБА_2 штрафи за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт та за експлуатацію об'єкту будівництва, не прийнятого в експлуатацію.

Встановлені вищезазначеними постановами порушення, виявлені Відповідачем на підставі співставлення даних містобудівних умов, декларації про готовність об'єкта до експлуатації та технічного паспорту БТІ, проте технічний паспорт та містобудівні умови в матеріалах справи відсутні, що не дає змоги встановити обґрунтованість висновків, викладених у зазначених постановах.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Протиправність оскаржуваних постанов, якими на Позивача було накладено штрафні (фінансові) санкції за порушення у сфері містобудівної діяльності, крім цього, підтверджується долученими ФОП ОСОБА_2 документами, а саме: декларацією про початок виконання будівельних робіт, яка зареєстрована 16.10.2012 року за № КС 8, декларацією про готовність об'єкта до експлуатації, яка зареєстрована 30.01.2013 року за № КС 92, журналами авторського та технічного нагляду, а також іншими документами.

Крім того, зі змісту постанов № № 3-0411/3 та 3-0411/4 випливає, що останніми накладено штраф на Позивача за незабезпечення замовником здійснення технічного та авторського нагляду за будівництвом.

При цьому, необхідно зауважити, що дані постанови прийняті за результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема Акту. Однак, Відповідачем в Акті не було зафіксовано жодних порушень щодо технічного чи авторського нагляду, а також будь-яких обставин щодо недотримання ФОП ОСОБА_2 вимог ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність».

Відтак, зазначені постанови прийняті, зокрема, на підставі документа, в якому не зафіксовано тих порушень, за які на Позивача накладено відповідні штрафи, що є підставою для визнання їх такими, що винесені з порушенням чинного законодавства.

За таких обставин, позапланова перевірка ФОП ОСОБА_2 проведена посадовими особам ІДАБК з численними порушеннями встановленого чинним законодавством порядку (приписів п. 13 Порядку № 553 та п. п. 10, 13, 23 Порядку № 244), а тому Постанови, прийняті у результаті її проведення, підлягають скасуванню.

Поряд з цим, надаючи оцінку доводам Апелянта щодо наявності у начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області ОСОБА_6 повноважень на винесення оскаржуваних Постанов, судова колегія зауважує наступне.

Приписами ст. 3 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» (далі - Закон) закріплено, що справи про правопорушення, передбачені цим Законом, розглядаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю. Накладати штраф від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, мають право його керівник та уповноважені ним посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Пунктом 5 Порядку № 553, встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності визначається Кабінетом Міністрів України.

Положеннями п. 2 Порядку № 244 визначено, що справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності розглядаються Держархбудінспекцією та її територіальними органами (далі - інспекції).

Згідно пп. 1 п. 23 Порядку № 244 за результатами розгляду справи посадова особа інспекції, до повноважень якої належить розгляд справ, приймає, зокрема, постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до п. 2 наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 19.11.2012 року № 187 голова Держархбудінспекції України уповноважив керівників територіальних органів та їх заступників від імені Державної архітектурно-будівельної інспекції України накладати штрафи у сфері містобудівної діяльності, що передбачені Законом України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності».

Виходячи з комплексного аналізу вищезазначених норм, колегія суддів погоджується з доводами Апелянта про те, що начальник Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області наділений повноваженнями щодо винесення оскаржуваних постанов.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів із наведеними висновками суду першої інстанції погодилась, оскільки вони знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи. Судом було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області про визнання протиправними та скасування постанов - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі. Касаційна скарга на судові рішення подається в порядку та строки, визначені ст. ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.