Справа № 872/15621/13
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 січня 2015 року

справа № 2а-2809/10/0470

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Прокопчук Т.С.

при секретарі: Фірсіку Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Енергогідромеханізація» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 червня 2013 року у справі №2а-2809/10/0470 за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергогідромеханізація» до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області про визнання нечинною та скасування вимоги, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2010 року ПАТ «Енергогідромеханізація» (далі по тексту – позивач) звернулося до суду з позовом до УПФ України в Дніпровському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області (далі по тексту – відповідач, Управління), в якому просило визнати такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства вимогу відповідача за №ю-6 від 03.02.2010 року про сплату боргу в сумі 210606,19 грн. та скасувати її.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 червня 2013 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги. Свої вимоги обґрунтував тим, що постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт вважав вимогу №ю-6 від 03.02.2010 року незаконною.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що вимога УПФ України в Дніпровському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області №ю-6 від 03.02.2010 року в частині заборгованості, визначеній на підставі рішень від 26.12.2008 року №501, №502, №503, №504, №507, винесених на підставі акту перевірки №149 від 26.12.2008 року, виставлена обґрунтовано, оскільки правомірність зазначених рішень встановлена постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.05.2011 року у справі 2а-5572/09/0470, яка набрала законної сили. Суд першої інстанції зазначив, що вищезазначена вимога є також правомірною, оскільки позивачем не надано доказів її узгодження або погашення (часткового погашення) заборгованості.

Матеріалами справи встановлено, що ПАТ «Енергогідромеханізація» є юридичною особою, платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та знаходиться на обліку в УПФ України в Дніпровському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

03.02.2010 року УПФ України в Дніпровському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області виставило вимогу №ю-6 про сплату боргу у розмірі 210606,19 грн., яка отримана позивачем 09.02.2010 року, про що свідчить відмітка про отримання з вх.№02/54-10 (а.с.7).

Порядок сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування визначений Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-VІ, Інструкцією «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», яка зареєстрована постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за №64/8663.

Відповідно до ч.6 ст.20, ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-VІ (в редакції чинній на момент вирішення спірних правовідносин), страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше, ніж за 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом для страхувальників є календарний місяць. Відповідно до ч.12 ст.20 вищевказаного Закону страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій. Територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій. Страхувальник у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує її з органами Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, а в разі неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги в судовому порядку. У разі узгодження страхувальником вимоги про сплату недоїмки з територіальним органом Пенсійного фонду цей орган зобов'язаний у строк, визначений для розгляду заяви страхувальника про узгодження вимоги, надіслати йому узгоджену вимогу про сплату недоїмки, а страхувальник зобов'язаний сплатити узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги. У разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки. За рахунок сум, що надходять від страхувальника або від державної виконавчої служби в рахунок сплати недоїмки, погашаються суми недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі, коли страхувальник має несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції і здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Відповідно до пунктів 8.2, 8.3 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам вимогу про сплату недоїмки в таких випадках: а) якщо дані документальних перевірок результатів діяльності страхувальника свідчать про донарахування сум страхових внесків; б) якщо страхувальник має на кінець звітного базового періоду недоїмку зі сплати страхових внесків; в) якщо страхувальник має на кінець звітного періоду борги зі сплати фінансових санкцій (штрафів) та пені. У випадку «а» вимога надсилається одночасно з актом документальної перевірки. У випадку «б» вимога надсилається щомісяця протягом п'яти робочих днів, наступних за звітним базовим періодом. Вимога формується на підставі даних особових рахунків платників на всю суму боргу. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо її передано посадовій особі такої юридичної особи під підпис або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Матеріалами справи встановлено, що позивачем несвоєчасно сплачувались до пенсійного органу страхові внески. Позивачем не було спростовано дані обставини.

Колегія суддів не враховує твердження позивача про те, що рішення про застосування фінансових санкцій №501, №502, №503, №504, №507, 371 оскаржувались у судовому порядку, а тому були неузгодженими, оскільки позивачем не враховувались ті періоди, коли сума фінансових санкцій встановлена вищевказаними рішеннями пенсійного фонду не були оскаржені, а також коли судове рішення, яким позивачу відмовлено у скасуванні рішень, було відмовлено.

Колегія суддів зобов’язувала сторони відповідно до законодавства зробити звірку, однак позивач цим не скористався.

Аналізуючи докази у справі та законодавство, що регулює спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Енергогідромеханізація» – залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 червня 2013 року у справі №2а-2809/10/0470 – залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Т.С. Прокопчук