Справа № 806/4837/14
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2015-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Романченко Є.Ю.
Суддя-доповідач:Бучик А.Ю.
УХВАЛА

іменем України

"26" січня 2015 р. Справа № 806/4837/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Бучик А.Ю.

суддів: Майора Г.І.

Шевчук С.М.,

при секретарі Витрикузі В.П. ,

за участю

представника позивача Щерби К.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "26" листопада 2014 р. у справі за позовом комунального підприємства "Житомирське трамвайно-тролейбусне управління" до Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області про визнання протиправними та скасування рішень ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року визнано протиправним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області від 13 жовтня 2014 року за №№ 331-348 про застосування фінансових санкцій за подання до органів Пенсійного фонду України недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку на загальну суму 5619,11 грн.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та просить скасувати постанову суду першої інстанції із ухваленням нової про відмову в задоволенні позову.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що КП "Житомирське трамвайно-тролейбусне управління" зареєстровано 23.01.1992 Виконавчим комітетом Житомирської міської ради та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

В період з 16.09.2014 року по 29.09.2014 року головним спеціалістом сектору по роботі з юридичними особами відділу контрольно - перевірочної роботи Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області проведено позапланову перевірку КП "Житомирське трамвайно-тролейбусне управління" щодо достовірності відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування за період з 01.07.2000 року по 31.12.2010 року.

За наслідками перевірки складено акт №119 від 29 вересня 2014 року, в якому відображені порушення п. 4 ч. 2 ст. 17 та ч. 6 ст. 21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а саме Підприємством невірно відображені прізвища, ім'я та по батькові працівників з 2004 по 2010 роки і заробітну плату та суму утримань з заробітної плати працівників за 2000, 2003, 2004 і 2008 роки.

13 жовтня 2014 року відповідачем на підставі пункту 5 частини 9 статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку в комплекті документів первинної звітності до системи персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб за 2004-2010 роки прийняті рішення про застосування фінансових санкцій за подання до органів Пенсійного фонду України недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку, а саме:

- № 331, № 332, № 333, № 334, № 336, № 337 про застосування фінансових санкцій до Комунального підприємства "Житомирське трамвайно-тролейбусне управління" у розмірі 170 грн. кожним;

- № 335, яким до позивача застосовано фінансові санкції у розмірі 859,11 грн.;

- № 338, № 339, № 340, № 341, № 342, № 343, № 344, № 345, № 346, № 347, № 348, згідно із якими до страхувальника застосовані фінансові санкції у розмірі 340 грн. кожним.

Відповідно до пункту 5 частини 9 статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (у редакції до 01 січня 2011 року) виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників такі фінансові санкції за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою або подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку та іншої звітності, передбаченої законодавством, до територіальних органів Пенсійного фонду накладається штраф у розмірі 10 відсотків суми страхових внесків, які були сплачені або підлягали сплаті за відповідний звітний період, за кожний повний або неповний місяць затримки подання відомостей, звітності, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а в разі повторного протягом року такого порушення - у розмірі 20 відсотків зазначених сум та не менше 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказана правова норма, як і стаття 17 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка встановлювала права та обов'язки страхувальника, зокрема зобов'язувала платника подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом, втратила чинність згідно зі Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", який набрав чинності з 01 січня 2011 року, тобто не діяла на дату прийняття оскаржуваного рішення.

Згідно зі ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що застосування відповідачем після 1 січня 2011 року на підставі пункту 5 частини дев'ятої статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до позивача штрафних санкцій за подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку в комплекті документів первинної звітності до системи персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб за 2004-2010 роки є протиправним, враховуючи наступне.

Абзацом п'ятим пункту сьомого розділу 8 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI від 08.07.2010, який набрав чинності з 01 січня 2011 року, передбачено, що стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

На період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом (абз. 6 п. 7 вказаного розділу Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI від 08.07.2010, який набрав чинності з 01 січня 2011 року).

Верховний Суд України в постановах від 4 червня 2013 року (№ 21-170а13) та від 04 лютого 2014 року (№ 21-458а13) зазначив, що наведене правило щодо збереження порядку стягнення та контрольних функцій фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, передбачених законодавством, чинним до 1 січня 2011 року, поширюється лише на заборгованість зі сплати страхових внесків та сум штрафних санкцій, які були нараховані та/або не сплачені до зазначеної дати. Питання ж відповідальності страховиків, не пов'язані із такою заборгованістю, знаходяться поза межами регулювання Закону № 1058-ІV та абзаців п'ятого, шостого пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464-VI.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що позивач в повній мірі довів ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, в той час як відповідачем правомірність оспорюваних дій не доведена.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого рішення, яке постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "26" листопада 2014 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Ю.Бучик

судді: Г.І. Майор

С.М. Шевчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "28" січня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:

1- в справу:

2 - позивачу: Комунальне підприємство " Житомирське трамвайно-тролейбусне управління" вул.Вітрука 11,м.Житомир,10025

3- відповідачу Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області вул.Перемоги, 55,м.Житомир,10003

- ,