Справа № 644/11385/14-а
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2015-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2015 р. Справа № 644/11385/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Бегунца А.О. , Катунова В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25.11.2014р. по справі № 644/11385/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова

про зобов'язання вчинити певні дії щодо перерахунку пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

07 листопада 2014 року позивач, ОСОБА_1, звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова, в якому просив суд:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження начальника УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Харкова №833799 від 21.08.2014 року в частині визначення пенсії ОСОБА_1 у розмірі 80 відсотків від його місячної заробітної плати в сумі 14 422, 56 грн. та в частині обмеження виплати пенсії ОСОБА_1 десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність;

- зобов'язати начальника УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Харкова визначити ОСОБА_1 з 24.12.2013 пенсію у розмірі 90 % від його місячної заробітної плати за листопад 2013 року у сумі 14 422, 56 грн. та здійснювати її виплату без обмеження максимальним розміром відповідно до положень ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону №2663-111 від 12.07.2001 р.

- зобов'язати начальника УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Харкова здійснити доплату невиплаченої ОСОБА_1 з 24.12.2013 р. частини перерахованої пенсії з урахуванням розміру отриманої ним пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що наказом прокурора Харківської області №2442К від 02.12.2013 року його звільнено з посади старшого прокурора Харківської міжрайонної прокуратури та з органів прокуратури в зв'язку з виходом на пенсію по вислузі років.

27.09.2011року позивачу відповідачем була призначена пенсія по вислузі років у розмірі 90 % від заробітної плати відповідно до положень ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону №2663-111 від 12.07.2001 р. 24.12.2013 року позивач звернувся до УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Харкова із заявою про здійснення йому перерахунку пенсії, на що йому було відмовлено. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.07.2014 Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова зобов'язано здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч. 13 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», виходячи із його місячного заробітку за листопад 2013 року за посадою старшого прокурора Харківської міжрайонної прокуратури. Відповідно до довідки №18-158 від 04.04.2014 прокуратури Харківської області місячна заробітна плата позивача за листопад 2013 року склала 14 422, 56 грн. Розпорядженням начальника УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Харкова №833799 від 21.08.2014 позивачу з 24.12.2013 здійснено перерахунок пенсії у розмірі 80 % від його місячного заробітку у сумі 14 422, 56 грн. Відповідно до цього розпорядження розмір пенсії Позивачу визначено у сумі 11 538,05 гри., виплату якої обмежено 9 490 грн., тобто 10-ма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність.

За результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25.11.14 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження начальника Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова за №833799 від 21.08.2014 року в частині визначення пенсії ОСОБА_1 у розмірі 80 відсотків від його місячної заробітної плати в сумі 14 422, 56 грн. та в частині обмеження виплати пенсії ОСОБА_1 десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність.

Зобов'язано начальника УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Харкова визначити пенсію ОСОБА_1 з 24.12.2013 року у розмірі 90 % від його місячної заробітної плати за листопад 2013 року у сумі 14 422, 56 грн. та здійснювати її виплату без обмеження максимальним розміром відповідно до положень ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону №2663-111 від 12.07.2001 р.

Зобов'язано начальника УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Харкова здійснити доплату невиплаченої ОСОБА_1 з 24.12.2013 року частини перерахованої пенсії з урахуванням розміру отриманої ним пенсії.

Стягнуто з Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 73,08 грн.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС України вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Наказом прокурора Харківської області №2442К від 02.12.2013 року позивача звільнено з посади старшого прокурора Харківської міжрайонної прокуратури та з органів прокуратури в зв'язку з виходом на пенсію по вислузі років.

Звільнення в зв'язку з виходом на пенсію надало ОСОБА_1 право на перерахунок раніше призначеної пенсії, відповідно до ч. 13 ст. 50-1 Закону «Про прокуратуру», виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію.

27.09.2011року позивачу була призначена пенсія по вислузі років у розмірі 90 % від заробітної плати відповідно до положень ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону №2663-111 від 12.07.200 р. .24.12.2013року позивач звернувся до УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Харкова із заявою про здійснення йому перерахунку пенсії, на що йому було відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.07.2014 Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова зобов'язано здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч. 13 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», виходячи із його місячного заробітку за листопад 2013 року за посадою старшого прокурора Харківської міжрайонної прокуратури.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на здійснення перерахунку пенсії року у розмірі 90 % від його місячної заробітної плати за листопад 2013 року у сумі 14 422, 56 грн. без обмеження максимальним розміром відповідно до положень ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону №2663-111 від 12.07.2001 р., а відповідач неправомірно відмовив у проведенні вказаного перерахунку.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до довідки №18-158 від 04.04.2014 року прокуратури Харківської області, місячна заробітна плата позивача за листопад 2013 року склала 14 422, 56 грн. Розпорядженням начальника УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Харкова за №833799 від 21.08.2014 року ОСОБА_1 з 24.12.2013 року здійснено перерахунок пенсії у розмірі 80 % від його місячного заробітку у сумі 14 422, 56 грн. Відповідно до цього розпорядження, розмір пенсії Позивачу визначено у сумі 11 538,05 гри., виплату якої обмежено 9 490 грн., тобто 10-ма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність. При цьому відповідач, здійснюючи вказаний розрахунок, застосовував приписи Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності 01.11.2011, тобто після призначення позивачу пенсії.

Пенсія ОСОБА_1 була призначена 27.09.2011 року у розмірі 90 % від його заробітної плати відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 12.07.2001. Положенням вказаної норми було передбачено призначення прокурорам пенсії у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного заробітку. Жодних інших обмежень ні у відсотковому, ні у грошовому вимірі Закон щодо призначення і виплати пенсії не передбачав.

Це призначення пенсії стало юридичним фактом, на підставі якого між позивачем і державою виникли відносини, відповідно до яких позивач отримав право на пенсію у розмірі 90 % від його місячного заробітку, а держава в особі ПФУ мала забезпечити виплату цієї пенсії.

Відповідач шляхом надання зворотної сили закону застосував до вказаних відносин положення Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набув чинності з 01.10.2011 року, тобто після призначення ОСОБА_1 пенсії. Внаслідок цього розмір його пенсії було зменшено з 90 % до 80 % його місячного заробітку та виплату пенсії було обмежено десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з ч. 2 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Вказана конституційна норма забороняє можливість застосування до перерахунку пенсії позивачу положень вищевказаного Закону.

Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» не спричинив виникнення прав у позивача та обов'язку у держави щодо пенсійного забезпечення, оскільки це право та обов'язок виникли ще до набрання чинності цим законом.

Згідно п. 2 розділу II «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України « Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» обмеження пенсії ( щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія ( щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. А оскільки пенсія ОСОБА_1 була призначена до набуття вказаним Законом чинності, то відповідно до викладеного встановлені цим Законом обмеження не можуть застосовуватись при перерахунку пенсії позивачу.

Отже, викладене свідчить, що розпорядження начальника УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Харкова за №833799 від 21.08.2014 року є протиправним в частині визначення ОСОБА_1 пенсії у розмірі 80 % від його місячної заробітної плати, а також в частині обмеження її виплати ОСОБА_1 десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позов в цій частині підлягає задоволенню.

Однак колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо зобов'язання начальника УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Харкова визначити ОСОБА_1 з 24.12.2013 пенсію у розмірі 90 % від його місячної заробітної плати за листопад 2013 року у сумі 14 422, 56 грн. та здійснювати її виплату без обмеження максимальним розміром відповідно до положень ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону №2663-111 від 12.07.2001 р. та зобов'язати начальника УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Харкова здійснити доплату невиплаченої ОСОБА_1 з 24.12.2013 р. частини перерахованої пенсії з урахуванням розміру отриманої ним пенсії.

Так, відповідно до п. 1.2. Положення про Управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 30.04.2002 року № 8-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 травня 2002 року за № 442/6730, Управління у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем'єр-міністра України, наказами Міністерства соціальної політики України, дорученнями Міністра соціальної політики України, його першого заступника та заступника, наказами Фонду та постановами правління Фонду, дорученнями Голови правління Фонду, актами Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування та наказами регіональних управлінь.

Згідно з розділом 3 абз. 1 п. 3.1 вказаного Положення, Управління очолює начальник, який призначається на посаду і звільняється з неї начальником відповідного регіонального управління Фонду за погодженням з головою відповідної місцевої державної адміністрації та Фондом.

Відповідно до п. 3.2. Положення начальник Управління:

1) здійснює керівництво Управлінням, несе персональну відповідальність за організацію та результати його діяльності;

2) подає регіональному управлінню Фонду для затвердження штатний розпис Управління та кошторис видатків на його утримання;

3) забезпечує виконання доведених регіональним управлінням Фонду показників доходів та видатків, звітує перед начальником регіонального управління щодо виконання покладених на Управління завдань та планів роботи;

4) затверджує регламент роботи і правила внутрішнього трудового розпорядку, положення про структурні підрозділи Управління, посадові інструкції працівників Управління;

5) здійснює добір кадрів в Управління, формує кадровий резерв на відповідні посади;

6) призначає на посади та звільняє з посад за погодженням з відповідним регіональним управлінням начальників структурних підрозділів Управління, призначає на посади інших державних службовців та працівників Управління, присвоює їм ранги державних службовців, приймає рішення щодо їх заохочення та притягнення до відповідальності (крім своїх заступників);

7) порушує перед керівником відповідного регіонального управління питання про присвоєння рангів державних службовців своїм заступникам, а також щодо заохочення та притягнення їх до відповідальності;

8) видає у межах компетенції Управління накази з питань діяльності Управління, які є обов'язковими для виконання його працівниками;

9) у встановленому порядку розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення згідно з законодавством, виносить рішення про застосування фінансових санкцій;

10) у межах своєї компетенції розпоряджається коштами та майном Управління;

11) представляє Управління в державних органах, громадських організаціях, без доручення підписує документи від імені Управління;

12) уносить у разі потреби на розгляд регіонального управління пропозиції з питань діяльності Фонду;

13) розподіляє обов'язки між своїми заступниками;

14) здійснює інші повноваження відповідно до законодавства.

В свою чергу, відповідно до п. 2.1 Положення основними завданнями Управління є:

1) ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню;

2) стягнення у передбаченому законодавством порядку своєчасно не нарахованих та/або не сплачених сум страхових внесків та інших платежів;

3) призначення (перерахунок) пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці та підготовка документів для їх виплати;

4) забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством;

5) ефективне та цільове використання коштів Фонду, інших коштів, призначених для виплати пенсій та щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, удосконалення методів фінансового планування, звітності та системи контролю за витрачанням коштів, призначених для пенсійного забезпечення.

Згідно з п.п. 7 п. 2.2. Положення, Управління відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до чинного законодавства.

У п. 2.5. вказаного Положення зазначено, що Управління зобов'язане у процесі своєї діяльності суворо додержуватися вимог чинного законодавства, законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян.

Отже, зі змісту наведених норм вбачається, що повноваження стосовно призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії віднесено до компетенції відповідного Управління Пенсійного фонду, а не до компетенції начальника вказаного фонду.

Таким чином, належним відповідачем в зазначеній справі є виключно Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Харкова, а тому задоволення судом першої інстанції вимог щодо начальника Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Харкова стосовно перерахунку та виплати пенсії позивачу є помилковими, тому постанова Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25.11.14 р. у вказаній частині підлягає скасуванню.

Крім того, колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача витрат зі сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що судові витрати підлягають стягненню саме з Державного бюджету України, а не з відповідача, як вбачається з тексту оскаржуваної постанови. У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає за доцільне скасувати вказану постанову в частині порядку стягнення судових витрат.

Відповідно до ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

П.4 ч.1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що підставою для скасування судового рішення та ухвали нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Згідно ч.2 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може прийняти нову постанову, якою суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних щодо зобов'язання начальника УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Харкова визначити ОСОБА_1 з 24.12.2013 пенсію у розмірі 90 % від його місячної заробітної плати за листопад 2013 року у сумі 14 422, 56 грн. та здійснювати її виплату без обмеження максимальним розміром відповідно до положень ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону №2663-111 від 12.07.2001 р. та зобов'язати начальника УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Харкова здійснити доплату невиплаченої ОСОБА_1 з 24.12.2013 р. частини перерахованої пенсії з урахуванням розміру отриманої ним пенсії та щодо стягнення з відповідача витрат зі сплати судового збору прийняте з порушенням норм чинного матеріального права, а тому вона підлягає скасуванню в цій частині з прийняттям нової постанови.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова задовольнити частково.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25.11.2014р. по справі № 644/11385/14-а скасувати в частині задоволення позовних щодо зобов'язання начальника Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова визначити ОСОБА_1 з 24.12.2013 пенсію у розмірі 90 % від його місячної заробітної плати за листопад 2013 року у сумі 14 422, 56 грн. та здійснювати її виплату без обмеження максимальним розміром відповідно до положень ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону №2663-111 від 12.07.2001 р. та зобов'язати начальника Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова здійснити доплату невиплаченої ОСОБА_1 з 24.12.2013 р. частини перерахованої пенсії з урахуванням розміру отриманої ним пенсії та щодо стягнення з Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова витрат зі сплати судового збору.

В цій частині прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова про зобов'язання вчинити певні дії щодо перерахунку пенсії задовольнити частково.

Зобв'язати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 у розмірі 90 % від його місячної заробітної плати за листопад 2013 року у сумі 14 422, 56 грн., відповідно до довідки прокуратури Харківської області №18-158 від 04.04.2014 року, без обмеження максимальним розміром відповідно до положень ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону №2663-111 від 12.07.2001 р.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова здійснити доплату невиплаченої ОСОБА_1 з 24.12.2013 р. частини перерахованої пенсії з урахуванням розміру отриманої ним пенсії.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Старостін В.В.
Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О. Катунов В.В.