Справа № 826/16382/14
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 січня 2015 року 11:11 № 826/16382/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Гарника К.Ю., при секретарі судового засіданні Непомнящій О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2
до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області
про скасування наказу та зобов'язати вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2014 року (відповідно до відмітки служби діловодства суду) ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області (далі по тексту - відповідач) в якому просить:

- скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області № 1998 від 20 вересня 2014 року на підставі якого було звільнено ОСОБА_2;

- скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області № 898 о/с від 24 вересня 2014 року в частині звільнення з органів внутрішніх справ у запас за п. 64 «г» ОСОБА_2 з 24 вересня 2014 року;

- поновити ОСОБА_2 на посаді лейтенанта міліції старшого інспектора батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Миротворець» Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області;

- зобов'язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 грошове забезпечення час вимушеного прогулу з 25 вересня 2014 року по день поновлення па посаді.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 листопада 2014 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/16382/14, закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 19 листопада 2014 року, яке неодноразово відкладалось у зв'язку з необхідністю отримання додаткових доказів по справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 грудня 2014 року зупинено провадження в адміністративній справі до 22 грудня 2014 року для надання часу на примирення.

У судому засіданні 22 грудня 2014 року повідомлено про необхідність продовження строку для примирення сторін, у зв'язку із чим ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 грудня 2014 року зупинено провадження у справі до 21 січня 2015 року.

У судовому засіданні 21 січня 2015 року сторонами повідомлено, що примирення не досягнуто. Позивачем зазначено, що позовні вимоги підтримуються у повному обсязі, представником відповідача - заперечуються.

У судовому засіданні 21 січня 2015 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 січня 2015 року про задоволення позовних вимог.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що наказом Головного управління МВС України в Київській області від 27 травня 2014 року № 387 о/с призначено лейтенанта міліції ОСОБА_2, який прибув з Національної академії внутрішніх справ, старшим інспектором батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Миротворець» з посадовим окладом 730 грн., з 23 травня 2014 року.

На виконання вимог Міністерства внутрішніх справ України, для виконання завдань, визначених Законом України "Про боротьбу з тероризмом" та несення служби з охорони громадського порядку в районах проведення антитерористичних операцій, наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 11 липня 2014 року № 1384 дск «про відрядження персоналу Головного управління» лейтенанта міліції ОСОБА_2 відряджено у розпорядження керівника антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей з 11 липня 2014 року до міста Костянтинівка Донецької області.

Відповідно до пункту 7 наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 20 вересня 2014 року № 1998 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників БПСМОП "Миротворець" Головного управління" за порушення службової дисципліни, статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України в частині дотримання законодавства, неухильного виконання вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників, а саме: статті 10 Закону України "Про міліцію", Статуту патрульно-постової служби міліції, затвердженого наказом МВС України від 28.07.1994 №404, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.09.1994 за №213/423, наказу ГУ від 17.07.2014 №652 о/с дск, що призвело до самовільного залишення місця несення служби, керуючись статтями 2, 5, 12, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, зокрема, старшого інспектора батальйону патрульної служби міліції особливого призначення "Миротворець" ГУМВС України в Київській області лейтенанта міліції ОСОБА_2 звільнено з органів внутрішніх справ України за пунктом 64 "є" (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 24 вересня 2014 року № 898 о/с лейтенанта міліції ОСОБА_2, старшого інспектора батальйону патрульної служби міліції особливого призначення "Миротворець" звільнено з органів внутрішніх справ у запас (з постановкою на військовий облік) за пунктом 64 "є" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ з 24 вересня 2014 року.

Позивач не погоджується із зазначеними вище наказами Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, якими його звільнено з органів внутрішніх справ, оскільки, на думку позивача, дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ України за порушення службової дисципліни застосовано до нього неправомірно, за відсутності на те законних підстав, будь-яких порушень службової дисципліни позивачем допущено не було, а службове розслідування проведено з порушенням вимог законодавства.

Заперечуючи проти позову відповідач зазначив, що підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ слугувало вчинення ним дисциплінарного проступку, який полягав у самовільному залишенні місця несення служби без відповідного на те розпорядження Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Правовідносини, пов'язані з прийняттям, проходженням та звільненням зі служби в органах внутрішніх справ врегульовані, зокрема, Законом України "Про міліцію" від 20.12.1990 №565-XII (зі змінами та доповненнями), "Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ", затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114 (зі змінами та доповненнями), "Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України", затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460-IV (зі змінами та доповненнями), порядок проведення службових розслідування встановлено "Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України", затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 №230, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 за №541/23073.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України "Про міліцію" порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Службовою дисципліною відповідно до статті 1 "Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України" є дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 "Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України" визначено, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно з частиною першою статті 5 "Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України" за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Як вже зазначалось, наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 20 вересня 2014 року № 1998 лейтенанта міліції ОСОБА_2, старшого інспектора батальйону патрульної служби міліції особливого призначення "Миротворець" притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ за пунктом 64 "є" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 24 вересня 2014 року № 898 о/с, який виданий на підставі зазначеного вище наказу, позивача звільнено з органів внутрішніх справ з 24 вересня 2014 року.

Відповідно до статті 14 "Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України" з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування (частина перша). Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України (частина друга).

"Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України" визначено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового та начальницького складу діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб рядового та начальницького складу чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового та начальницького складу і можуть викликати суспільний резонанс (пункт 2.1).

Перелік підстав для проведення службового розслідування визначений у пункті 2.2 "Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України".

Зокрема підпунктом 2.2.20 пункту 2.2 "Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України" встановлено, що службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі отримання інформації про скоєння інших, не визначених підпунктами 2.2.1 - 2.2.19 цього пункту, дисциплінарних проступків, які уповноважена на призначення службового розслідування особа вважатиме достатніми для його проведення.

Відповідно до пункту 2.5 "Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України" підстави для призначення службового розслідування можуть міститися в службових документах осіб рядового і начальницького складу, матеріалах перевірок, письмових зверненнях громадян України, осіб без громадянства та іноземців, депутатських запитах та зверненнях народних депутатів України, повідомленнях уповноважених органів досудового розслідування, заявах і повідомленнях інших правоохоронних органів, підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації або в інших документах, отриманих в установленому законодавством України порядку.

Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника (пункт 2.6 "Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України").

Під час судового розгляду відповідачем було надано матеріали службового розслідування, за наслідками якого прийнято оскаржувані накази, з яких убачається, що службове розслідування призначене в зв'язку із отриманням 28 серпня 2014 року Головним управлінням інформації відносно окремих працівників батальйону патрульної служби міліції особливого призначення "Миротворець" ГУМВС України в Київській області, які відповідно до вимог МВС України були відряджені у розпорядження керівництва АТО на території Луганської та Донецької областей, та прибули у приміщення Головного управління без відповідних розпорядчих документів МВС України.

Наказом начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 28 серпня 2014 року № 1799 за даним фактом призначено службове розслідування та створено комісію для його проведення.

Зі змісту зазначеного наказу вбачається, що наказ оформлено уповноваженою на те особою, склад комісії для проведення службового розслідування відповідає вимогам пунктів 3.1-3.4 "Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України".

За висновком суду, інформація відносно окремих працівників батальйону патрульної служби міліції особливого призначення "Миротворець" ГУМВС України в Київській області, які відповідно до вимог МВС України були відряджені у розпорядження керівництва АТО на території Луганської та Донецької областей, та прибули у приміщення Головного управління без відповідних розпорядчих документів МВС України, може бути самостійною та достатньою підставою для ініціювання службового розслідування, що, крім того, відповідає положенням підпункту 2.2.20 пункту 2.2 "Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України".

Відтак твердження позивача та його представника про незаконність призначення службового розслідування, за наслідками якого прийняті оскаржувані накази, є безпідставними.

Разом з тим, як вбачається зі змісту наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 28 серпня 2014 року № 1799 "Про призначення службового розслідування", зазначеним наказом також відсторонено від виконання службових обов'язків з 23 серпня 2014 року на період проведення службового розслідування, зокрема, лейтенанта міліції ОСОБА_2.

Відповідно до пункту 5.2 "Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України" початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення.

Згідно зі статтею 17 "Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України" особа рядового або начальницького складу, щодо якої проводиться службове розслідування, може бути відсторонена від посади із збереженням посадового окладу, окладу за спеціальне звання, надбавок за вислугу років та безперервну службу, інших виплат і надбавок (частина перша). Рішення про відсторонення особи рядового або начальницького складу від посади можуть приймати начальники, яким надано право прийняття на службу або призначення цієї особи на посаду, шляхом видання письмового наказу (частина друга). Тривалість відсторонення від виконання службових обов'язків за посадою не повинна перевищувати часу, передбаченого для проведення службового розслідування (частина третя).

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що особа рядового або начальницького складу, щодо якої проводиться службове розслідування, може бути відсторонена від посади з моменту призначення такого службового розслідування до його завершення.

Оскільки, початком службового розслідування відносно позивача є 28 серпня 2014 року - дата видання Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Київській області наказу від 28 серпня 2014 року № 1799 "Про призначення службового розслідування", неправомірним є відсторонення, зокрема, лейтенанта міліції ОСОБА_2, старшого інспектора, від виконання службових обов'язків з 23 серпня 2014 року. Тому наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 28 серпня 2014 року № 1799 "Про призначення службового розслідування" в цій частині є протиправним.

Водночас, за висновком суду, вказана обставина не може бути достатньою підставою для скасування зазначеного наказу, оскільки у відповідача виникло право на відсторонення позивача від посади з 28 серпня 2014 року, тобто з моменту прийняття самого наказу.

Пунктами 8.1, 8.7 "Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України" регламентовано, що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин, висновок службового розслідування підписується виконавцем (головою та членами комісії) та затверджується начальником, який призначив службове розслідування, або вищим прямим начальником.

За результатами службового розслідування за фактом прибуття окремих працівників батальйону патрульної служби міліції особливого призначення "Миротворець" ГУМВС України в Київській області із розпорядження керівництва АТО до Головного управління без відповідних розпорядчих документів начальником ГУМВС України в Київській області Я.Я. Голомшою 19 вересня 2014 року затверджено висновок службового розслідування.

Позивач зазначає, що у вказаному висновку відсутні конкретні посилання на вимоги законодавства або посадові обов'язки, які було порушено працівниками батальйону патрульної служби міліції особливого призначення "Миротворець", а також відсутні у матеріалах службового розслідування більшість пояснень осіб, щодо яких проводилось службове розслідування, докази повідомлення таких осіб про необхідність відібрання у них письмових пояснень та відмови їх від надання таких пояснень, що, на думку позивача, є підставою для визнання протиправним висновку службового розслідування, затвердженого 19 вересня 2014 року начальником Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області майором міліції Я.Я. Голомшою.

Водночас, за висновком суду, висновок службового розслідування є лише підсумковим документом, який складається за результатами службового розслідування, та не є рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки не створює, в даному випадку для позивача, жодних обов'язків. Відтак висновок службового розслідування не може бути перевірений судом відповідно до критеріїв, встановлених частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, безпідставним, за висновком суду, є твердження позивача про порушення відповідачем порядку проведення відносно нього службового розслідування, що полягало у не ознайомленні позивача з наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 28 серпня 2014 року № 1799 "Про призначення службового розслідування", оскільки такий обов'язок відповідача не передбачений, а ні "Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України", а ні "Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України".

Як вбачається з висновку службового розслідування, службовим розслідуванням встановлено, зокрема, порушення службової дисципліни, що виявилось у ігноруванні Присяги працівника органів внутрішніх справ України, вимог керівництва МВС України щодо особливостей, порядку та умов відрядження в зону проведення антитерористичної операції та наказів начальників, що призвело до незаконного, безпідставного та самовільного залишення місця несення служби, в тому числі, старшим інспектором батальйону патрульної служби міліції особливого призначення "Миротворець" ГУМВС України в Київській області лейтенантом міліції ОСОБА_2.

У висновку йдеться про те, що знаходячись за місцем дислокації, а саме: на території стадіону "Авангард" по вул. Енгельса, м. Дзержинськ, Донецької області 20 серпня 2014 року командиру батальйону патрульної служби міліції особливого призначення "Миротворець" Головного управління МВС України в Київській області полковнику міліції ОСОБА_4 від керівництва Штабу АТО надійшла вказівка про зміну місця дислокації, про що останній оголосив особовому складу батальйону, однак де саме буде нове місце дислокації не повідомив. Деякі працівники батальйону почали обурюватись, оскільки в той час мала відбутись ротація, а зміна місця дислокації мала відбутись на невизначений час. Того ж дня командир батальйону ОСОБА_4 роз'яснив усьому особовому складу батальйону, що наказ про передислокацію надає не він, а керівництво Штабу АТО і у зв'язку з тим, що особовий склад відряджений в зону проведення АТО, то повинні повністю виконувати накази керівництва АТО. Однак дана розмова позитивного результату не дала, обурення від частини особового складу продовжувалось, тому ОСОБА_4 було прийнято рішення про те, що небажаючі виконувати його вказівки та вказівки керівництва Штабу АТО можуть писати рапорти про їх бажання та лишати підрозділ.

У подальшому особовий склад батальйону, який виявив бажання покинути зону АТО, написав рапорти з різним змістом, які передано ОСОБА_4 на розгляд.

22 серпня 2014 року з м. Дзержинськ Донецької області до м. Києва на автобусі виїхали працівники батальйону, які написали рапорти, а також ті, які відповідно до медичних довідок були направлені до медичних установ для проходження медичного обстеження, зокрема, старший інспектор БПСМОП "Миротворець" лейтенант міліції ОСОБА_2 написав рапорт від 21 серпня 2014 року про направлення його до ГУМВС для вирішення питання про подальше проходження служби, де є резолюція ОСОБА_4 щодо звільнення його з ОВС як такого, що не пройшов випробувальний термін.

В матеріалах службового розслідування наявні письмові пояснення позивача в яких зазначено, що він у складі БПСМОП "Миротворець" був відряджений до зони АТО, де виконував завдання по охороні громадського порядку в м. Дзержинськ Донецької області. На зборах батальйону, 20.08.2014, командир батальйону ОСОБА_4 повідомив про передислокацію батальйону, але не повідомив у яке місце. При цьому, ОСОБА_4 також повідомив, що бажаючі піти у відпустку чи перевестися до іншого місця проходження служби можуть подати відповідні рапорти, після чого будуть направлені до ГУМВС України в Київській області в місто Київ. Оскільки позивач був незадоволений організацією проходження служби в БПСМОП "Миротворець", він вирішив піти у чергову відпустку за 2014 рік або перевестися до іншого органу чи підрозділу, про що звернувся з відповідним письмовим рапортом до начальника Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Київській області. Після цього позивач разом з іншими працівниками БПСМОП "Миротворець", які теж виявили бажання піти у відпустку або перевестись на службу до інших органів чи підрозділів, здали службову зброю та 22.08.2014 виїхали до м. Києва на автобусі, який винайняли за власні кошти.

Також, у матеріалах службового розслідування наявний рапорт старшого інспектора БПСМОП "Миротворець" лейтенант міліції ОСОБА_2 на ім'я начальника Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Київській області Голомші Я.Я., яким позивач просить направити його до ГУМВС України в Київській області для вирішення питання щодо переведення до іншого підрозділу у зв'язку із сімейними обставинами.

Також, у матеріалах службового розслідування наявний рапорт старшого інспектора БПСМОП "Миротворець" лейтенант міліції ОСОБА_2 на ім'я начальника Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Київській області Голомші Я.Я., яким позивач просить направити його до ГУМВС України в Київській області для вирішення питання щодо переведення до іншого підрозділу у зв'язку із сімейними обставинами.

На зазначеному рапорті міститься резолюція командира БПСМОП "Миротворець" полковника міліції ОСОБА_4 такого змісту: "Клопочу по суті рапорту. Прошу звільнити як такого, що не пройшов випробувальний термін".

Допитані під час судового розгляду справи свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 показали, що проходили службу на різних посадах у БПСМОП "Миротворець" та перебували в зоні АТО в м. Дзержинськ Донецької області з метою виконання завдань з охорони громадського порядку. 20.08.2014 командир батальйону ОСОБА_4 на зборах батальйону повідомив, що буде проводитись передислокація батальйону до іншого місця, але не повідомив куди саме. Крім того, командир батальйону повідомив, що ніякої ротації та відпусток після передислокації батальйону до нового місця не буде, тому бажаючі можуть або піти у відпустку, або перевестись на службу до інших підрозділів, подавши відповідний рапорт. Свідки зазначили, що вони також написали відповідні рапорти та подали їх командиру батальйону ОСОБА_4, який в подальшому дав команду зібрати зброю у бажаючих залишити зону АТО. Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 також зазначили, що після завершення здачі зброї ця частина особового складу вирушила до м. Києва на автобусі, перед чим їх інструктував командир батальйону ОСОБА_4 на предмет безпеки поводження під час поїздки та назначив старшого ОСОБА_7, який зазначені обставини підтвердив.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 21 "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ", особи рядового і начальницького складу зобов'язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами прямих начальників.

Як встановлено судом, старшого лейтенанта ОСОБА_2 призначено старшим інспектором батальйону патрульної служби міліції особливого призначення "Миротворець", наказом Головного управління МВС України в Київській області від 27 травня 2014 року № 387 о/с.

Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 11 липня 2014 року № 1384 дск лейтенанта міліції ОСОБА_2 старшого інспектора, батальйону патрульної служби міліції особливого призначення "Миротворець" відряджено у розпорядження керівника антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей з 11 липня 2014 року до міста Костянтинівка Донецької області.

В подальшому БПСМОП "Миротворець" було передислоковано до м. Дзержинськ Донецької області, що не заперечувалось позивачем та представниками сторін.

Отже, є очевидним, що позивач, як старший інспектор БПСМОП "Миротворець" повинен був проходити службу за місцем дислокації батальйону, а у разі отримання відповідного наказу про його передислокацію від свого прямого начальника беззаперечно його виконувати.

Разом з тим, за висновком суду, наявний у матеріалах справи рапорт позивача про направлення його до ГУМВС України в Київській області з резолюцією командира батальйону, тобто прямого начальника позивача, щодо клопотання по суті рапорту спростовує висновки службового розслідування щодо самовільного залишення позивачем місця несення служби та спростовує сам факт самовільного залишення позивачем місця несення служби.

При цьому, безпідставним, на думку суду, є зазначення командиром БПСМОП "Миротворець" на рапорті позивача клопотання про звільнення позивача, як такого, що не пройшов випробувальний термін, оскільки наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 27 травня 2014 року № 387 о/с, яким позивача було призначено старшим інспектором БПСМОП "Миротворець", не містить будь-якого застереження про призначення позивача на вказану посаду з випробувальним терміном.

Під час судового розгляду позивач зазначив, що відбуття до ГУМВС не вважав та не вважає порушенням службової дисципліни, оскільки питання щодо відбуття окремих працівників БПСМОП "Миротворець" було узгоджене з командиром батальйону, тобто з прямим начальником, були подані відповідні письмові рапорти.

Статтею 14 "Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України" встановлено, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

З висновку службового розслідування, за наслідком якого прийняті оскаржувані накази, а також із зазначених наказів не убачається, що відповідачем під час службового розслідування та накладення на позивача крайнього виду дисциплінарного стягнення у вигляді його звільнення з органів внутрішніх справ, брались до уваги обставини, за яких, за висновком відповідача, було скоєно дисциплінарний проступок, не з'ясовано відношення позивача до події, не зазначено про наявність заподіяної шкоди.

За таких обставин суд дійшов висновку про необґрунтованість висновків службового розслідування щодо самовільного залишення місця несення служби старшим інспектором батальйону патрульної служби міліції особливого призначення "Миротворець" ГУМВС України в Київській області лейтенантом міліції ОСОБА_2, відтак дисциплінарне стягнення, саме з цих підстав, накладено на позивача безпідставно.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (пункти 1-10).

За таких обставин суд дійшов до висновку, що наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 20.09.2014 №1998 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників БПСМОП "Миротворець" Головного управління", в частині: "за порушення службової дисципліни, статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України в частині дотримання законодавства, неухильного виконання вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників, а саме: статті 10 Закону України "Про міліцію", Статуту патрульно-постової служби міліції, затвердженого наказом МВС України від 28.07.1994 № 404, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.09.1994 за №213/423, наказу ГУ від 17.07.2014 №652 о/с дск, що призвело до самовільного залишення місця несення служби, керуючись статтями 2, 5, 12, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, зокрема, старшого інспектора батальйону патрульної служби міліції особливого призначення "Миротворець" ГУМВС України в Київській області лейтенанта міліції ОСОБА_2 звільнено з органів внутрішніх справ України за пунктом 64 "є" (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ", - прийнято не обґрунтовано, тому такий наказ в цій частині є протиправним та підлягає скасуванню.

Оскільки суд дійшов висновку про скасування в частині наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 20 вересня 2014 року № 1998 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників БПСМОП "Миротворець" Головного управління", прийнятий на підставі нього наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 24 вересня 2014 року № 898 о/с, яким лейтенанту міліції ОСОБА_2, старшого інспектора батальйону патрульної служби міліції особливого призначення "Миротворець" звільнено з органів внутрішніх справ у запас (з постановкою на військовий облік) за пунктом 64 "є" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ з 24 вересня 2014 року, також є протиправним та підлягає скасуванню.

Розглядаючи питання, дотримання відповідачем строків проведення службового розслідування та застосування дисциплінарного стягнення суд зазначає, що згідно зі статтею 16 "Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України" дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику (частина перша). У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, провадження в кримінальній справі або справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, провадження в кримінальній справі чи справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці (частина друга). Дисциплінарне стягнення не може бути накладено, якщо з дня вчинення проступку минуло більше півроку. У цей період не включається строк проведення службового розслідування або провадження в кримінальній справі чи справі про адміністративне правопорушення (частина третя).

Частиною другою статті 14 "Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України" передбачено, що службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Згідно з пунктом 5.1 "Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України" службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності за мотивованим рапортом (доповідною запискою) виконавця або голови комісії визначений строк може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Судом встановлено, що службове розслідування, за наслідками якого прийнято оскаржувані накази, було призначено наказом начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 28 серпня 2014 року № 1799. Висновок службового розслідування затверджено 19 вересня 2014 року, тобто у встановлений для цього строк.

Дисциплінарне стягнення накладено на позивача наказами Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 20 вересня 2014 року № 1998.

Отже, відповідачем дотримано вимог статей 14, 16 "Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України" щодо строків проведення службового розслідування та накладення дисциплінарного стягнення. При цьому судом взято до уваги, що про проступки відповідачу стало відомо після прибуття 22 серпня 2014 року окремих працівників БПСМОП "Миротворець" до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області.

Оскільки, судом визнано протиправним та таким, що підлягає скасуванню наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 20 вересня 2014 року № 1998 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників БПСМОП "Миротворець" Головного управління", в частині звільнення старшого інспектора батальйону патрульної служби міліції особливого призначення "Миротворець" ГУМВС України в Київській області лейтенанта міліції ОСОБА_2 з органів внутрішніх справ України за пунктом 64 "є" (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ", а також наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 24 вересня 2014 року № 898 о/с, беручи до уваги вимоги пункту 24 "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ", підлягають також задоволенню позовні вимоги щодо поновлення лейтенанта міліції ОСОБА_2 на службі в органах внутрішніх справ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області на посаді старшого інспектора батальйону патрульної служби міліції особливого призначення "Миротворець" та щодо стягнення з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області на користь лейтенанта міліції ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 25 вересня 2014 року (з дня наступного за днем звільнення) по день винесення рішення суду по справі про поновлення позивача на роботі.

Відповідно до частини третьої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до статті 14 "Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України" зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ознайомлений з наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 20 вересня 2014 року №1998 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників БПСМОП "Миротворець" Головного управління" 23 вересня 2014 року, про що свідчить його розписка на аркуші ознайомлення з наказом, водночас до суду позивач звернувся 24 жовтня 2014 року, про що свідчить відмітка про прийняття на адміністративному позові, тобто в межах місячного строку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову щодо визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 20 вересня 2014 року № 1998 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників БПСМОП "Миротворець" ГУ" в частині накладення на лейтенанта міліції ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ за пунктом 64 "є" (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС; визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 24.09.2014 №898 о/с "По особовому складу" в частині звільнення лейтенанта міліції ОСОБА_2 з органів внутрішніх справ у запас (з постановкою на військовий облік) на підставі пункту 64 "є" (за порушення дисципліни); поновлення лейтенанта міліції ОСОБА_2 на службі в органах внутрішніх справ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області на посаді старшого інспектора батальйону патрульної служби міліції особливого призначення "Миротворець"; стягнення з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 25.09.2014 по день винесення рішення суду по справі.

Щодо розміру грошового зобов'язання, що підлягає стягненню на користь позивача, суд, за принципом аналогії права, керується приписами постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» (в редакції чинній на момент розгляду справи), відповідно до якої середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

В матеріалах справи містяться довідка про грошове забезпечення позивача за останні 6 місяців перед звільненням від 14 листопада 2014 року № 497, відповідно до якої грошове забезпечення за останні два місяці роботи складає 9145,50 грн. (липень 2014 року - 4572,75 грн., серпень 2014 року - 4572,75 грн.).

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 04 вересня 2013 року № 9884/0/14-13/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2014 рік» кількість робочих днів у липні 2014 року складала 23 дні, у серпні 2014 року - 20.

Враховуючи вищевикладені відомості, розмір середньоденного грошового забезпечення позивача складає 2212,68 грн. (9145,50 грн./43 (сумарна кількість робочих днів у липні - серпні 2014 року)).

Відповідно до листів Міністерства соціальної політики України від 04 вересня 2013 року № 9884/0/14-13/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2014 рік» та від 09 вересня 2014 року N 10196/0/14-14/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2015 рік» тривалість вимушеного прогулу позивача складає 77 робочих днів, відповідно розмір грошове забезпечення за час вимушеного прогулу складає 16376,36 грн. (розмір середньоденного грошового забезпечення позивача складає 212,68 грн. * кількість робочих днів вимушеного прогулу 77 = 16376,36 грн.) та підлягає стягненню з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області.

Згідно з частиною першою статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць (пункт 2); поновлення на посаді у відносинах публічної служби (пункт 3).

Таким чином, постанова суду в частині поновлення позивача на посаді старшого інспектора батальйону патрульної служби міліції особливого призначення "Миротворець" Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області з 25 вересня 2014 року та виплати позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць підлягають негайному виконанню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати пункт 7 наказу Головного управління МВС України від 20 вересня 2014 року № 1998 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників БПСМОП "Миротворець" Головного управління".

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління МВС України від 24 вересня 2014 року № 898 о/с в частині звільнення з органів внутрішніх справ у запас за пунктом 64 "є" ОСОБА_2 з 24 вересня 2014 року.

4. Поновити ОСОБА_2 на посаді лейтенанта міліції старшого сектора батальйону патрульної служби міліції особливого призначення "Миротворець" Головного управління МВС України в Київській області з 24 вересня 2014 року.

5. Зобов'язати Головне управління МВС України в Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 25 вересня 2014 року по 21 січня 2015 року у розмірі 16376,36 грн.

6. В порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді лейтенанта міліції старшого сектора батальйону патрульної служби міліції особливого призначення "Миротворець" Головного управління МВС України в Київській області та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць допустити до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник