Справа № 2а-254/11
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 грудня 2014 рокусправа № 2а-254/11

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.

суддів: Іванова С.М. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2014 року по справі № 2а-254/11 за позовом ОСОБА_1 до Знаменівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області; треті особи Комунальне підприємство Новомосковське районне бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Рассвет" ОСОБА_2 про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з уточненим адміністративним позовом до Знаменівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа - ОСОБА_2, в якому просив:

- скасувати рішення Знаменівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 331 від 10.02.2006 року про передачу безкоштовно ОСОБА_2 земельної ділянки загальною площею 0,41 га, в тому числі 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель та 0,16 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_2

- скасувати акт встановлення меж земельної ділянки та передачу межових знаків під охорону від 14 лютого 2006 року;

- визнати неправомірним рішення Знаменівської сільської ради від 08 вересня 2010 року про відмову ОСОБА_1 в передачі в приватну власність земельної ділянки площею 0,16га, на якій розташований житловий будинок по АДРЕСА_1

- зобов'язати Знаменівську сільську раду повернути в користування ОСОБА_1 земельну ділянку по АДРЕСА_1

Ухвалою суду першої інстанції від 15 жовтня 2013 року позов в частині вимог про скасування акту встановлення меж земельної ділянки та передачу межових знаків під охорону від 14 лютого 2006 року; визнання неправомірним рішення Знаменівської сільської ради від 08 вересня 2010 року про відмову ОСОБА_1 в передачі в приватну власність земельної ділянки площею 0,16га, на якій розташований житловий будинок по АДРЕСА_1 зобов'язання Знаменівську сільську раду повернути в користування ОСОБА_1 земельну ділянку по АДРЕСА_1 - були залишені без розгляду.

В обґрунтуванні своїх позовних вимог щодо скасування рішення Знаменівської сільської ради № 331 від 10.02.2006 року позивач посилався на порушення вимог ст.. 377 Цивільного кодексу України, ст..120 Земельного Кодексу України. Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2014 року в задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2014 року, як таку, що винесена з порушенням норм матеріального права, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та доводи апеляційної скарги. Представник відповідача, третя особа в судове засідання не прибули, надіслали клопотання про розгляд справи без їх участі.

З урахуванням наявних в справі матеріалів, виходячи з розуміння ч. 4 ст. 196 КАС України, нез'явлення в судове засідання представників сторін апеляційної скарги не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до рішення Новомосковського місьрайонного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2007 року, був визнаний договір купівлі-продажу, згідно до якого ОСОБА_1 купив у товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Рассвет» жилий будинок по АДРЕСА_2

Рішенням Знаменівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 331 від 10.02.2006 року було передано безкоштовно у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки загальною площею 0,41га, в тому числі 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та 0,16 га для ведення особистого селянського господарства.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з правомірності спірного рішення про передачу у приватну власність земельних ділянок громадян.

Дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Так, повноваження сільських та селищних рад у галузі земельних правовідносин визначені Земельним кодексом України.

Згідно з п. «а» та п. «б» ч.1 ст.12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських. Селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить:

- розпорядження землями територіальних громад;

- передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Статтею 40 Земельного кодексу України встановлено, що земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку. Господарських будівель і гаражного будівництва надаються Громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безкоштовно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

Відповідно до ст.120 Земельного кодексу України при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

Оскільки судом не встановлено наявності цивільно-правової угоди, відповідно до якої у ОСОБА_1 виникло право власності на земельну ділянку, не встановлено наявності договору оренди на спірну земельну ділянку, а отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що посилання позивача на порушення ст.. 120 Земельного кодексу України є безпідставним.

Відповідно до ст. 377 Цивільного кодексу України, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку. на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком або спорудою, та на ту частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідно для їх обслуговування.

Згідно копії довідки Знаменівської сільської ради від 18.04.2011 року, земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1 у відповідності до вимог Земельного кодексу України не виділялася (а.с.49.).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовного відмови у задоволені позовних вимог оскільки позивачем не надано жодного доказу того, що розмір земельної ділянки, на якій розміщені житловий будинок та господарські будівлі, та частина ділянки, яка необхідна для їх обслуговування, менший ніж 0,0275га, та оскаржуване рішення порушує права позивача.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що право власності позивача на житловий будинок по АДРЕСА_2 винесено після прийняття Знаменівською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області оскаржуваного рішення про передачу безкоштовно у право власності ОСОБА_2, що також свідчить про відсутність порушення будь-яких прав позивача зазначеним рішенням.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що постанова суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні усіх обставин справи в їх сукупності. Судом вірно встановлено характер спірних взаємовідносин та обґрунтовано застосовано норми матеріального права до їх вирішення. Порушень норм матеріального закону, які б могли призвести до прийняття невірного рішення, не встановлено.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2014 року по справі № 2а-254/11 - залишити без задоволення.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2014 року по справі № 2а-254/11- залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України

Головуючий: С.В. Чабаненко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: А.В. Шлай