Справа № 2а-1670/10500/11
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2015 року м. Київ К/9991/37739/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Полтавської області Державної податкової служби на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 28.02.2012 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2012 по справі №2а-1670/10500/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Кременчукм`ясо» до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної Т.М., перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.02.2012, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2012, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Кременчукм`ясо» (далі - ПАТ «Кременчукм`ясо», позивач) до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції у Полтавській області (далі - Кременчуцька ОДПІ у Полтавській області, відповідач) задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Кременчуцької ОДПІ у Полтавській області від 30.11.2011 №/3471.

Задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій виходили з правомірності формування податкового кредиту за господарськими операціями з Товариством з обмеженою відповідальністю «Океан-СЮ» (далі - ТОВ «Океан-СЮ»), з огляду на те, що факт вчинення спірних господарських операцій підтверджується належним чином оформленими первинними документами.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач 31.05.2011 звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 04.07.2012 прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 28.02.2012 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2012, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, пунктів 198.1, 198.4, 198.6 статі 198 Податкового кодексу України, статей 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», частини першої та п'ятої статті 203, пунктів 1, 2 статті 215, статті 228 Цивільного кодексу України, частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши матеріалами справи наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

На підставі належних та допустимих доказів, досліджених з дотриманням норм процесуального права, судами попередніх інстанцій встановлено, що уповноваженими особами Кременчуцької ОДПІ у Полтавській області у період з 01.11.2011 по 07.11.2011 було проведено позапланову виїзну документальну перевірку позивача з питань господарських взаємовідносин із платником податків, зокрема, з ТОВ «Океан-СЮ» за серпень 2011 року, у зв'язку із наданням ПАТ «Кременчукм`ясо» неповного пояснення та документального підтвердження на запит Кременчуцької ОДПІ у Полтавській області від 14.10.2011 №39190/10/15-514 (зустрічна звірка №1938/23-309/30068026 від 26.10.2011), за результатами якої контролюючим органом складено акт №7726/23-209/30068026 від 14.11.2011.

На підставі висновків викладених у казаному акті перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 30.11.2011 №/3471, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 573361,50грн., у тому числі 382241,00грн. - за основним платежем та 191120,50грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Правовою підставою визначення вказаної суми грошового зобов'язання став висновок податкового орану про порушення позивачем вимог пунктів 198.1, 198.4, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України та частини першої та п'ятої статті 203, пунктів 1, 2 статті 215, статті 228 Цивільного кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті за серпень 2011 року, на суму 382241,00грн.

Висновок податкового органу про порушення ПАТ «Кременчукм`ясо» вимог податкового законодавства ґрунтується на неправомірному формуванні податкового кредиту за господарськими операціями з ТОВ «Океан-СЮ» з огляду на ознаки фіктивності вказаного підприємства та нікчемності укладених правочинів, що свідчить про укладення угод без настання реальних правових наслідків.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними або оформленими з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

З наведених законодавчих положень випливає, що умовами реалізації права платника на податковий кредит є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Доводи податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту.

Необхідними умовами для визнання угоди нікчемною в силу вимог статті 228 Цивільного кодексу України є її укладання з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства та наявність умислу хоча б у однієї із сторін щодо настання відповідних протиправних наслідків.

При кваліфікації правочину за статтею 228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Проте, існування відповідних обставин у даній справі податковим органом не доведено.

На підставі належних та допустимих доказів судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що реальність та товарність спірних фінансово-господарських операцій між позивачем та ТОВ «Океан-СЮ» щодо надання послуг з поставки товару підтверджується належним чином оформленими первинними документами копії яких наявні в матеріалах справи, зокрема, договором поставки, видатковими накладними та податковими накладними щодо поставки замороженого м'яса свинини без кісток (окісту), ветеринарними свідоцтвами на відповідні партії товару, товарно-транспортними накладними. Оплата товару здійснювалась у безготівковій формі шляхом списання коштів на користь ТОВ «Океан-СЮ» згідно рахунків-фактур. Отримання ПАТ «Кременчукм`ясо» товару та його оприбуткування на складі підтверджується підписом матеріально відповідальної особи позивача на видаткових накладних, довіреностями на отримання товарно-матеріальних цінностей, а також карткою обліку замороженого м'яса та м'ясопродуктів.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, послуги, надані ТОВ «Океан-СЮ», використано позивачам у власній господарській діяльності.

До того ж, на момент вчинення спірних операцій ТОВ «Океан-СЮ» було зареєстровано в установленому законом порядку.

Отже, позивачем було включено до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість, нарахованого у зв'язку з придбанням та фактичним отриманням товарів для подальшого використання у власній господарській діяльності, підтверджених документально, на підставі дійсних, реально виконаних правочинів з ТОВ «Океан-СЮ».

Крім того, чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов'язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, наявності чи відсутності основних фондів у останніх.

Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх податкових зобов'язань, адже поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов'язань.

А відтак за умови невстановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Податкова інспекція не навела жодних доводів щодо наявності в діях позивача ознак неправомірних дій, а наведені Кременчуцькою ОДПІ у Полтавській області у касаційній скарзі доводи є такими, що не спростовують правильність висновку судів першої та апеляційної інстанцій щодо правомірності формування позивачем податкового кредиту за господарськими операціями з ТОВ «Океан-СЮ».

Враховуючи викладене, висновок судів попередніх інстанцій щодо неправомірності податкового повідомлення-рішення від 30.11.2011 №/3471 є правильним.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права при встановленні фактичних обставин справи.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 2201, 223, 224, 230, 231, частиною п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Полтавської області Державної податкової служби залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 28.02.2012 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2012 по справі №2а-1670/10500/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, на підставі та у строки, передбачені статтями 235 - 238, 240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: __________________ Т.М. Шипуліна

Судді: __________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв