Справа № 242/3065/14-а
Суддя: Геращенко І.В.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Пирогова Л.В.
Суддя-доповідач - Геращенко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року справа №242/3065/14-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Геращенка І.В., Арабей Т.Г., Губської Л.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 14 жовтня 2014 року у справі № 242/3065/14-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області, третя особа - Державне підприємство «Селидіввугілля» про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

19 вересня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області визнання дій управління щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії згідно ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» неправомірними та скасувати рішення № 2113 від 14 серпня 2014 року; зобов'язання управління перерахувати та сплатити позивачу з 01 серпня 2014 року пенсію згідно ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 3-4).

Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 14 жовтня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області задоволено. Визнано незаконними дії управління щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу та скасовано рішення управління № 2113 від 14 серпня 2014 року про відмову в перерахунку пенсії. Зобов'язано управління провести перерахунок пенсії позивачу з 01 серпня 2014 року з урахуванням періоду роботи на Державному підприємстві «Селидіввугілля» Відокремленого підрозділу «Шахта «Курахівська» з 01 березня 2014 року по 30 червня 2014 року відповідно до ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 35-36).

Не погодившись з судовим рішенням, Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Селидівського міського суду Донецької області від 14 жовтня 2014 року у справі № 242/3065/14-а про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Позивач, представник відповідача та третьої особи у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Від представника Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області 26 січня 2014 року на адресу Донецького апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника управління (а.с. 48).

Колегія суддів розглядає дану справу відповідно до вимог ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області та отримує пенсію за віком з 26 червня 2012 року, що підтверджується пенсійним посвідченням позивача № НОМЕР_1 від 26 липня 2012 року та Протоколом «Про призначення пенсії» № 68 від 12 липня 2012 року (а.с. 9, 21). ОСОБА_2 працює на Відокремленому підрозділі «Шахта «Курахівська» Державного підприємства «Селидіввугілля».

11 серпня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача з письмовою заявою про перерахунок пенсії відповідно ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області № 2113 від 14 серпня 2014 року відмовлено ОСОБА_2 у перерахунку пенсії. В обґрунтування своєї відмови управління зазначило, що на день звернення за перерахунком пенсії страховий стаж ОСОБА_2 становить 01 рік 08 місяців замість необхідних 2-х років, що обумовлено несплатою страхових внесків Відокремленим підрозділом «Шахта «Курахівська» Державного підприємства «Селидіввугілля» за період з 01 березня 2014 року по 30 червня 2014 року (а.с. 5).

Суд першої інстанції, приймаючи спірну постанову, виходив з того, що неперерахування підприємством, на якому працює позивач, страхових внесків управлінню не є підставою для відмови йому у перерахунку пенсії відповідно до ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на перерахунок пенсії відповідно до положень ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058) страховий стаж - це період, протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом, і за який сплачено страхові внески.

Перерахунок пенсій у зв'язку зі збільшенням страхового стажу регулюється ст. 42 Закону № 1058, ч. 4 якої передбачає, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через 2 роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсій. Перерахунок пенсій здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону.

За приписами ст. 113 Закону № 1058 держава створює умови для функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення, перерахунку і виплати пенсій та доплат до них, повинно діяти відповідно до вимог закону і здійснювати позивачу відповідні перерахунки, але таких перерахунків не проводило, чим допустило протиправну бездіяльність.

Отже, наявність заборгованості Відокремленого підрозділу «Шахта «Курахівська» Державного підприємства «Селидіввугілля» перед Пенсійним фондом України по страховим внескам не може бути підставою для відмови у здійсненні перерахунку пенсії, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює застрахована особа.

З матеріалів справи вбачається, що пенсія за віком на пільгових умовах за Списком 1 призначено позивачу з 26 червня 2012 року (а.с. 21).

Відповідно довідки Відокремленого підрозділу «Шахта «Курахівська» Державного підприємства «Селидіввугілля» № 619 від 11 вересня 2014 року, позивач працює на відокремленому підрозділі з 26 жовтня 2009 року, за період з 01 березня 2014 року по 30 червня 2014 рік з його заробітної плати утримувався до Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області єдиний соціальний внесок (а.с. 6).

Відповідно до п. 6 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. Такими законами є Закон України «Про пенсійне забезпечення» та Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З огляду на зазначене та керуючись положеннями принципу законності закріпленого в ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів вважає, що правові підстави для перерахунку пенсії позивача з урахуванням періоду роботи на відокремленому підрозділі з 01 березня 2014 року по 30 червня 2014 року є правомірними.

Крім того, із заробітної плати позивача щомісячно утримуються суми страхових внесків і позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов'язків підприємством, на якому він працює. Тому посилання апелянта на ту обставину, що утримання із заробітної плати позивача були значно меншими, чим це передбачено законодавством, є необґрунтованими.

Таким чином, суд вважає, що висновки відповідача, викладені в апеляційній скарзі є недопустимими та суперечать нормам Кодексу адміністративного судочинства України і які суд не приймає з огляду на положення ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до цієї норми в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Приймаючи викладене до уваги, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись статтями 184, 195, 183-2, п.1 ч. 1ст. 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 14 жовтня 2014 року у справі № 242/3065/14-а - залишити без задоволення.

Постанову Селидівського міського суду Донецької області від 14 жовтня 2014 року у справі № 242/3065/14-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Судді І.В. Геращенко

Т.Г.Арабей

Л.В. Губська