Справа № 826/18203/14
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2015-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну

за позовом

Державного підприємства «Укркосмос»

до

Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.11.2014 року відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні на 16.12.2014 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем за результатами документальної позапланової виїзної перевірки були зроблені хибні висновки про порушення ДП «Укркосмос» вимог норми ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» в частині незабезпечення своєчасного надходження валютної виручки від контрагента-нерезидента на загальну суму 170 400 дол. США (еквівалент в національній валюті України 1362 007,20 грн.) за зовнішньоекономічним контрактом (договір про надання доступу до супутника на супутниковій системі АСТРА від 21.04.2011року № 5), оскільки в силу норм ст. 4 цього ж Закону не передбачається стягнення пені у разі задоволення судом позову резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, термін якої перевищив строки, встановлені статтями 1 і 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті». Таким чином, за твердженнями представника позивача, при проведенні документальної перевірки відповідач мав врахувати наявність ухвали Господарського суду м. Києва від 18.03.2013 року по справі № 5011-45/7071-2012 про затвердження мирової угоди, яка набрала законної сили, як підставу, що звільняє підприємства від відповідальності за порушення термінів розрахунків в іноземній валюті у вигляді нарахування пені.

16.12.2014 року у судове засідання з’явилися представники сторін.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві.

В даному судовому засіданні судом протокольною ухвалою у відповідності до ст. 52 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі – КАС України), здійснено заміну відповідача у даній справі – «Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві» на відповідача – «Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві» (надалі – відповідач, ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві).

Представники відповідача у судовому засіданні 16.12.2014 року проти позову заперечували та просили суд відмовити у його задоволенні, підтримавши доводи, викладені у письмових запереченнях, в яких зазначено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним і таким, що прийнято у межах та на підставі наявних у ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві повноважень у зв’язку з виявленими під час перевірки ДП «Укркосмос» порушень вимог законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

На підставі вищевикладеного, суд у судовому засіданні 16.12.2014 року, за згодою сторін на підставі ч. 4 ст. 122 КАС України, враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, ухвалив про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про наступне.

В ході проведеної перевірки перевіряючим встановлено, що 21.04.2011 року між резидентом ДП «Укркосмос» (Виконавець) і нерезидентом «Agardala Trading LTD» (Кіпр, Замовник) був укладений договір про надання послуг доступу до супутника на супутниковій системі АСТРА за № 5. За умовами цього Договору Виконавець зобов’язувався забезпечувати надання послуг доступу технічних засобів Замовника до Транспондера на супутнику Astra 1G для трансляції телевізійних каналів.

Відповідно до п. 4.1 цього Договору, Замовник здійснює оплату за надані послуги відповідно до плану платежів, викладеному в Додатку № 4 до Договору.

Згідно наданих ДП «Укркосмос» до перевірки актів приймання послуг за період з 01.05.2011 року по 01.05.2014 року, перевіряєме підприємство надало нерезиденту-замовнику послуг на загальну суму 1 342 200 дол. США (еквівалент в національній валюті України становить 10 722 694,00 грн.).

Згідно із виписками банку, на валютний рахунок ДП «Укркосмос» від нерезидента своєчасно надійшли валютні кошти на загальну суму 594000 євро (еквівалент в національній валюті України становить 4 741 511,41 грн.).

Станом на 06.06.2014року у ДП «Укркосмос» обліковувалася дебіторська заборгованість по Договору від 21.04.2011 року № 5, що складає 748 200,00 дол. США (еквівалент в національній валюті України становить 8 761 249,91 грн.), що відповідає даним бухгалтерського обліку рах. 362 «Розрахунки з іноземними покупцями».

Відомості про таку прострочену дебіторську заборгованість по договору від 21.04.2011 року № 5 із нерезидентом «Agardala Trading LTD» (Кіпр) були задекларовані перевіряємому підприємстві в порядку визначеному Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993 року № 15-93.

Аналізуючи норми Законів України «Про космічну діяльність» від 15.11.1996 року № 502/96-ВР і «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 року № 185/94-ВР перевіряючий прийшов до висновків, що надані ДП «Укркосмос» послуги з надання доступу до супутника в межах договору від 21.04.2011 року № 5 відносяться до послуг, що пов’язані з космічною діяльністю, а тому строк для проведення розрахунків за експортно-імпортними послугами в даному випадку визначений в ч. 4 ст. 6 Закону № 185/94-ВРОКУ

Під час проведення перевірки ДП «Укркосмос» висновок Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на продовження строків розрахунків за договором від 21.04.2011 року № 5 із нерезидентом «Agardala Trading LTD» (Кіпр) та/або довідку Торгово-промислової палати України або іншої уповноваженої організації, яка підтверджує форс-мажорні обставини перевіряючому не пред’явило.

На підставі вищевикладеного, ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві вказано про порушення позивачем норм ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», у зв’язку з ненадходженням від контрагента-нерезидента валютної виручки на загальну суму 170 400 дол. США (еквівалент в національній валюті України становить 1 362 007,20 грн.) по договору від 21.04.2011 року № 5 у встановлені цим Законом строки, а саме:

- прострочено надходження валютної виручки в сумі 30 000 дол. США (еквівалент в національній валюті України становить 239 790,00 грн.) на 144 дні (тобто, з 14.01.2014 року по 06.06.2014 року – останній день проведення документальної перевірки);

- прострочено надходження валютної виручки в сумі 35 100 дол. США (еквівалент в національній валюті України становить 280 554,30 грн.) на 114 днів (тобто, з 13.02.2014 року по 06.06.2014 року);

- прострочено надходження валютної виручки в сумі 35 100 дол. США (еквівалент в національній валюті України становить 280 554,30 грн.) на 83 дні (тобто, з 16.03.2014 року по 06.06.2014 року);

- прострочено надходження валютної виручки в сумі 35 100 дол. США (еквівалент в національній валюті України становить 280554,30 грн.) на 53 дні (тобто, з 15.04.2014 року по 06.06.2014 року);

- прострочено надходження валютної виручки в сумі 35 100 дол. США (еквівалент в національній валюті України становить 280 554,30 грн.) на 22 дні (тобто з 16.03.2014року по 06.06.2014року).

Відповідно до ст. 4 цього Закону, за порушення законодавчо встановлених термінів розрахунків за зовнішньоекономічними операціями перевіряючим була нарахована пеня ДП «Укркосмос» у сфері ЗЕД на загальну суму 385 406,67 грн. Періоди за який нараховані суми пені – серпень-грудень 2012 року (послуги за вказані місяці 2012 року були надані перевіряємим підприємством на користь нерезидента-замовника, що засвідчується актами приймання послуг від 31.08.2012 року, 30.09.2012 року, 31.10.2012 року, 30.11.2012 року і від 31.12.0012 року). Розрахунки сум такої пені з підписами перевіряючого та посадових осіб підприємства наявний в матеріалах справи (додатки до акта перевірки).

Не погоджуючись з висновками акта від 06.06.2014 року № 498/26-55-22-06/24381357 позивач подав 13.06.2014 року до канцелярії ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві письмові заперечення на висновки вказаного акта перевірки з обґрунтуванням своєї позиції.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994року № 185/94-ВР (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) (надалі – Закон № 185/94-ВР), виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності – з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Одночасно, нормами ч. 4 ст. 6 цього ж Закону встановлено, що розрахунки за експортно-імпортними операціями суб'єктів космічної діяльності, визначених відповідно до статті 1 Закону України «Про космічну діяльність», а також суб'єктів літакобудування, що підпадають під дію норм статті 2 Закону України «Про розвиток літакобудівної промисловості», після перерахування авансових платежів за виконання робіт з виготовлення (розробки) агрегатів, систем космічних ракетних комплексів (космічних ракет-носіїв), космічних апаратів, наземного сегмента космічних систем та їх агрегатів, систем і комплектуючих, а також з розробки, виробництва, переобладнання, ремонту, модифікації, технічного обслуговування авіаційної техніки та авіаційних двигунів здійснюються у строк до 500 календарних днів. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

При цьому, в розумінні норм ст. 1 Закону України «Про космічну діяльність» від 15.11.1996року № 502/96-ВР, до «космічної діяльності» відносяться наукові космічні дослідження, створення та застосування космічної техніки, використання космічного простору, а під поняттями «об'єкти космічної діяльності (космічна техніка)» розуміються матеріальні предмети штучного походження, що проектуються, виготовляються та експлуатуються як у космічному просторі (космічний сегмент, космічна інфраструктура), так і на поверхні Землі (наземний сегмент, наземна інфраструктура) з метою дослідження та використання космічного простору, «суб'єктами космічної діяльності» - підприємства, установи та організації, в тому числі міжнародні та іноземні, які здійснюють космічну діяльність, та «космічними технологіями та послугами» - результати наукових розробок, методи, засоби та послуги, необхідні для здійснення космічної діяльності та для отримання і використання результатів цієї діяльності.

За приписами норм ч. 1 ст. 4 Закону № 185/94-ВР, порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

З контексту наведених вище норм Закону № 185/94-ВР вбачається, що законодавець не ставить стягнення пені за порушення встановлених термінів надходження валютної виручки за експортовані в залежність від наявності вини резидента у невиконанні зобов'язань його контрагентом-нерезидентом. Підставою для застосування встановлених цим Законом санкцій є лише факт порушення встановленого законом терміну.

При цьому, відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 4 зазначеного Закону, у разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

У разі прийняття судом рішення про відмову в позові повністю або частково або припинення (закриття) провадження у справі чи залишення позову без розгляду строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, поновлюються і пеня за їх порушення сплачується за кожний день прострочення, включаючи період, на який ці строки було зупинено.

У разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.

З контексту наведених вище норм ч.ч. 2 та 4 ст. 4 Закону № 185/94-ВР випливає, що підставою для зупинення строків, передбачених ст. 1 цього Закону, є факт прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, а підставою для звільнення резидента від відповідальності у вигляді пені за порушення строків повернення валютної виручки – рішення суду про задоволення позову резидента про стягнення відповідної заборгованості за зовнішньоекономічним договором (аналогічна правова позиція наведена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 24.12.2012 року № В/9991/4240/12 та листі цього ж суду від 17.03.2009 року № 359/13/13-09).

Як вбачається з наявних матеріалів справи та усних пояснень представників сторін обставини щодо укладення зовнішньоекономічного контракту (договору від 21.04.2011 року № 5, надалі – Договір) між учасниками космічної діяльності (ДП «Укркосмос» і компанією «Agardala Trading LTD»), виконання позивачем (як Виконавцем) своїх зобов’язань з надання послуг доступу до супутника для передачі Замовником (нерезидентом) теле- і радіосигналів за періоди серпень-грудень 2012 року підтверджується актами приймання від 31.08.2012 року № 16, від 30.09.2012 року № 17, від 31.10.2012 року № 18, від 30.11.2012 року № 19 і від 31.12.2012 року, а також наявністю непогашеної станом на момент розгляду судом справи дебіторської заборгованості за вказаним зовнішньоекономічним контрактом за весь 2012 рік (в т.ч. за місяці серпень-грудень), що визнається сторонами та підтверджуються матеріалами справи.

Натомість спірним у даному випадку є питання щодо наявності у відповідача правових підстав для застосування до позивача відповідальності за порушення термінів розрахунків в іноземній валюті у вигляді нарахування пені на суму ненадходження валютної виручки від нерезидента у розмірі 170 400 дол. США.

На переконання позивача, в силу приписів ч.ч. 2 та 4 ст. 4 Закону № 185/94-ВР, строки на проведення розрахунків в іноземній валюті за Договором мали бути зупинені та пеня за порушення цих строків, відповідно, не нараховуватися, у зв’язку із зверненням ДП «Укркосмос» в травні 2012 року до Господарського суду м. Києва з позовом до компанії «Agardala Trading LTD» про стягнення грошової заборгованості і штрафних санкцій.

Відповідно до наданих позивачем до матеріалів справи документів судом встановлено, що у зв'язку із неналежним виконанням компанією «Agardala Trading LTD» (Кіпр) своїх зобов'язань, а саме: у зв’язку із несвоєчасною оплатою нерезидентом вартості наданих послуг відповідно до Додатку 4 до Договору, ДП «Укркосмос» у відповідності до п. 20 Договору 24.05.2012року звернулось до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до Agardala Trading LTD (Кіпр) про стягнення заборгованості за надані послуги у розмірі 148 200,00 дол. США та штрафних санкцій у розмірі 6 365,27 дол. США. (всього заявлено позовних вимог про стягнення валютних коштів у сумі 154 565,27 дол. США, що в еквіваленті в національній валюті України становила 1 235 362,92 грн.). Зокрема, з тексту наявної в матеріалах справи копії позовної заяви ДП «Укркосмос» від 24.05.2012 року № 573/2012 вбачається, що така сума заборгованості сформувалася за конкретні періоди, а саме: за січень-квітень 2012 року.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 31.05.2012 року за № 5011-45/7071-2012 було порушено провадження за вказаною позовною заявою ДП «Укркосмос» про стягнення 154 565,27 дол. США.

18.03.2013 року Господарським судом у м. Києві винесено ухвалу по справі № 5011-45/7071-2012, якою затверджено мирову угоду, укладену між 18.03.2013 року між ДП «Укркосмос» та Agardala Trading LTD (Кіпр), та припинено провадження у справі (копії таких ухвали господарського суду та мирової угоди від 18.03.2013року наявні в матеріалах даної справи).

За умовами даної мирової угоди від 18.03.2013 року, компанія «Agardala Trading LTD» визнає заборгованість в сумі 148 200 дол. США, а сторони дійшли згоди про реструктуризацію суми боргу та відстрочення для оплати послуг наданих за Договором відповідно до Додатку № 1 «План платежів» до такої мирової угоди.

Відповідач прийшов до висновку про порушення позивачем строків надходження валютної виручки і нарахував суми пені за таке прострочення, оскільки, на думку ДПІ, судом було затверджено мирову угоду та закрито провадження у справі, тобто, по суті спір вирішено не було.

Згідно ч. 1 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову.

У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, в тому числі якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена господарським судом.

При цьому, з приписів норм ч.ч. 3 та 4 ст. 4 Закону № 185/94-ВР випливає, що прийняття судом за результатами розгляду спору між резидентом та нерезидентом іншого судового рішення, ніж про задоволення позовних вимог, зокрема, про припинення (закриття) провадження у справі, не є підставою для звільнення резидента від відповідальності за порушення строків розрахунків в іноземній валюті, навіть якщо таке судове рішення було постановлене внаслідок добровільної сплати боргу нерезидентом.

Згідно усних пояснень представника позивача, наданих 16.12.2014 року в судовому засіданні у справі, на даний час мирова угода контрагентом-нерезидентом не виконана, що також засвідчується наявними матеріалами справи (зокрема: лист ДП «Укркосмос» від 05.09.2014 року № 614/2014 до Міністерства юстиції України питання вжиття заходів щодо виконання ухвали господарського суду від 18.03.2013 року).

Проаналізувавши тексти позовної заяви ДП «Укркосмос» від 24.05.2012 року, ухвал Господарського суду м. Києва від 31.05.2012 року та від 18.03.2013 року, а також мирової угоди від 18.03.2013 року, суд приходить до висновку, що за своїм змістом ухвала Господарського суду м. Києва від 18.03.2013 року по справі № 5011-45/7071-2012 не є судовим рішення про задоволення позовних вимог про стягнення суми заборгованості в розмірі 170 400 дол. США (еквівалент в національній валюті України становить 1 362 007,20 грн.), яка була сформована за періоди серпень-грудень 2012 року. Натомість, в даному випадку господарським судом розглядався спір лише щодо стягнення іншої суми валютної заборгованості 148 200,00 дол. США, що виникла за періоди січень-квітень 2012 року, і не стосується спірних у даній справі періодів.

При цьому, судом не приймаються до уваги посилання позивача на факт затвердження в судовому порядку мирової угоди від 18.03.2013 року в цілому (в т.ч. в частині встановлення нових строків для оплати наданих послуг за періоди серпень-грудень 2012 року) як на підставу для спростовання факту порушення норми ст. 1 Закону № 185/94-ВР і звільнення позивача від відповідальності, оскільки останні суперечать нормам зазначеного Закону.

Частиною п'ятою ст. 4 Закону № 185/94-ВР (в редакції чинній на момент проведення документальної перевірки позивача) передбачено, що органи доходів і зборів вправі за наслідками документальних перевірок безпосередньо стягувати з резидентів пеню, передбачену цією статтею.

Крім того, ст. 6 Закону № 185/94-ВР передбачені випадки продовження строків, що визначені у статтях 1 і 2 цього Закону.

Зокрема, ч. 5 цієї статті встановлено, якщо перевищення строків, зазначених у статтях 1 і 2 цього Закону, обумовлено виникненням форс-мажорних обставин, перебіг зазначених строків зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Підтвердженням форс-мажорних обставин є відповідна довідка Торгово-промислової палати України або іншої уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов договору (частина шоста цієї статті).

Інших випадків, які передбачають можливість продовження строків надходження валютної виручки, норми Закону № 185/94-ВР не передбачають.

За результатами дослідження наявних матеріалів справи судом не встановлено обставини звернення позивача до центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики щодо продовження строків надходження валютної виручки, ні наявності форс-мажорних обставин.

Таким чином, на підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що позивачем не було спростовано висновків Акта перевірки про порушення строків надходження валютної виручки на загальну суму 170 400 дол. США (що в еквіваленті в національній валюті України становить 1 362 007,20 грн.) в періоди з 14.01.2014 року, 13.02.2014 року, 16.03.2014 року, 15.04.2014 року та 16.05.2014 року по 06.06.2014 року, не надано жодних доказів отримання висновку компетентного органу та доказів на підтвердження факту існування форс-мажорних обставин (в т.ч. тривалості таких обставин протягом певного відрізку часу), а тому застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій на підставі ч. 1 ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» є таким, що відповідає вимогам законодавства.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, суд, оцінюючи спірні дії відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень, встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до яких, зокрема, відносяться вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а, відтак, такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені адміністративного позову Державного підприємства «Укркосмос» відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок