Справа № 826/20417/14
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 січня 2015 року № 826/20417/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Мазур А.С., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доКиївського міського центру зайнятості
провизнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправними дії Київського міського центру зайнятості щодо відмови задовольнити інформаційний запит від 09.07.2014 № 21 та зобов'язати Київський міський центр зайнятості надати публічну інформацію на запит ОСОБА_1 від 09.07.2014 № 21.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 09.07.2014 подав інформаційний запит на ім'я директора Святошинського районного центру зайнятості (далі - Святошинський РЦЗ) щодо надання інформації про окремі конкретні методи пошуку роботи, які не опанував безробітний ОСОБА_1, у зв'язку із чим він і був запрошений до участі в семінарі «Техніка пошуку роботи». Четверта сесія «Знайди додаткові резерви з нашою допомогою»», що відбувся 30.01.2014 в Святошинському РЦЗ та щодо надання інформації про окремі навички пошуку роботи, якими безробітний ОСОБА_1 не володів і які допомогли йому опанувати організатори зазначеного вище семінару. На вказаний запит листом від 15.07.2014 № 01-27/3213 Святошинський РЦЗ, за підписом заступника директора, повідомив, що він не має підстав аналізувати домисли та окремі бачення ОСОБА_1 в прохальній частині інформаційного запиту. Вважаючи відмову у наданні інформації неправомірною, 25.07.2014 подав скаргу на дії заступника директора Святошинського РЦЗ, на ім'я директора Київського міського центру зайнятості, яка задоволена не була. Зазначає, що 27.08.2014 звернувся до Державного центру зайнятості Мінпраці (далі - ДЦЗ Мінпраці) зі скаргою щодо неправомірності відмови в задоволенні запиту на інформацію, на яку отримав відповідь від 15.09.2014 № ДЦ-04-6130/0/6-14, згідно якої ДЦЗ Мінпраці зобов'язав Київський міський та Святошинський районний центри зайнятості повторно розглянути визначені звернення та надати ґрунтовні відповіді по суті порушених у них питаннях. Вказує, що листом від 24.09.2014 № 01-27/4075 Святошинський РЦЗ за результатами розгляду інформаційного запиту від 09.07.2014 № 21 повідомив про неможливість задоволення зазначеного запиту на підставі п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Станом на 15.01.2015 заперечень проти позову або заяви про визнання позовних вимог до суду не надходило, хоча ухвалу про відкриття скороченого провадження в адміністративній справі відповідачем було отримано 09.01.2015, про що свідчить відмітка у поштовому повідомленні, яке залучене до матеріалів справи.

Оцінивши повідомлені позивачем обставини, розглянувши наявні у справі документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку як безробітний у Святошинському РЦЗ з 02.02.2009.

Як убачається з матеріалів справи, на підставі ст. ст. 10, 13, 19-21 Закону України «Про доступ до публічної інформації» ОСОБА_1 09.07.2014 подав на ім'я директора Святошинського РЦЗ інформаційний запит, у якому просив надати інформацію про окремі конкретні методи пошуку роботи, які не опанував безробітний ОСОБА_1 у зв'язку із чим він і був запрошений до участі в семінарі «Техніка пошуку роботи». Четверта сесія «Знайди додаткові резерви з нашою допомогою»», що відбувся 30.01.2014 в Святошинському РЦЗ та інформацію про окремі навички пошуку роботи, якими безробітний ОСОБА_1 не володів і які допомогли йому опанувати організатори семінару «Техніка пошуку роботи». Четверта сесія «Знайди додаткові резерви з нашою допомогою»», що відбувся 30.12.2014 в Святошинському районному центрі зайнятості.

Святошинський РЦЗ на зазначений запит, листом від 15.07.2014 № 01-27/3213, за підписом заступника директора Т.Олефір, повідомив позивача, що діюча система семінарів спрямована передусім на формування у безробітних навичок пошуку роботи, самопрезентації та спілкування з роботодавцями незалежно від термінів безробіття, тому у Святошинського РЦЗ не має підстав аналізувати домисли та окремі бачення позивача в прохальній частині інформаційного запиту для надання зазначеної в інформаційному запиті інформації.

25.07.2014 ОСОБА_1, вважаючи відмову у наданні інформації заступника директора Святошинського РЦЗ неправомірною, звернувся до директора Київського міського центру зайнятості зі скаргою на дії заступника директора Святошинського РЦЗ щодо надання відповіді на інформаційний запит не по суті.

У задоволенні вищезазначеної скарги листом від 08.08.2014 № 08-8555 позивачу відмовлено з причин відсутності в діях заступника директора Святошинського РЦЗ, при наданні відповіді на інформаційний запит, порушень норм Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Як убачається з матеріалів справи, 27.08.2014 ОСОБА_1 подав до Державного центру зайнятості Мінпраці (далі - ДЦЗ Мінпраці) скаргу щодо неправомірності відмови в задоволенні запиту на інформацію від 09.07.2014 № 21 та здійснення заходів щодо належного опрацювання Святошинським РЦЗ зазначеного інформаційного запиту.

На вказану скаргу позивач отримав відповідь від 15.09.2014 № ДЦ-04-6130/0/6-14, згідно якої ДЦЗ Мінпраці зобов'язав Київський міський та Святошинський районний центри зайнятості повторно розглянути звернення ОСОБА_1 та надати ґрунтовні відповіді по суті порушених у них питаннях.

Святошинський РЦЗ, за результатами розгляду інформаційного запиту від 09.07.2014 № 21, листом від 24.09.2014 № 01-27/4075 повідомив позивача, що діюче законодавство не наділяє органи служби зайнятості обов'язком збирати інформацію про методи та навички пошуку роботи, якими володіють безробітні, тому дана інформація у Святошинського РЦЗ відсутня.

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Доступ до інформації, поміж іншого, забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію (стаття 5 Закону).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, у тому числі, суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що розпорядники інформації зобов'язані надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації.

Згідно зі ст. 19 даного Закону, запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Відповідно до п. 1 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Київського міського центру зайнятості з вимогою визнати протиправними дії останнього щодо відмови задовольнити інформаційний запит від 09.07.2014 № 21 та зобов'язати Київський міський центр зайнятості надати публічну інформацію на запит від 09.07.2014 № 21.

Проте, суд зазначає, що позивач звертався до Київського міського центру зайнятості саме зі скаргою на дії заступника директора Святошинського РЦЗ щодо надання відповіді на інформаційний запит не по суті, а не з інформаційним запитом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач не розглядав інформаційний запит позивача від 09.07.2014 № 21 по суті, то підстав для задоволення позову ОСОБА_1 не вбачається.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 69-71, 158-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили у відповідності зі ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур