Справа № 826/18452/14
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 січня 2015 року № 826/18452/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Гарника К.Ю., розглянувши адміністративну справу відповідно до статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства в порядку скороченого провадження

за позовом Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Дніпровському районі міста Києва Державної податкової служби (далі по тексту - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач) з вимогою про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не подається податкова звітність більше року, що відповідно до ст. 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» є підставою для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 листопада 2014 року відкрито скорочене провадження у справі № 826/18452/14, враховуючи пред'явлення позивачем вимоги, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала про відкриття скороченого провадження скерована рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за юридичною адресою відповідача (02105, АДРЕСА_1), та повернута з відміткою «За закінченням встановленого строку зберігання». Відповідно до частини 8 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала про відкриття скороченого провадження в адміністративній справі вважається врученою відповідачу.

У строк, встановлений частиною 3 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач не подав до канцелярії суду заперечення проти позову або заяву про визнання позову.

Враховуючи вищенаведене, справа розглядається в порядку скороченого провадження на основі наявних у справі доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) зареєстрований Дніпровською районною в місті Києві державною адміністрацією та перебуває на обліку як платник податків в ДПІ у Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м. Києві.

Згідно з п. 15.1. ст. 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Підпунктами 16.1.2. та 16.1.3. пункту 16.1. статті 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до п. 49.2. ст. 49 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Згідно пп. 20.1.12. п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право у випадках, встановлених законом, звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання.

Пунктом 67.2. статті 67 Податкового кодексу України передбачено, що органи державної податкової служби в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб -підприємців.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців « від 15 травня 2003 року № 755-ІV підставами для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця є: визнання фізичної особи - підприємця банкрутом; провадження нею підприємницької діяльності, що заборонена законом; неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону; наявність в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність фізичної особи - підприємця за зазначеним місцем проживання.

З аналізу зазначених положень законодавства слідує, що органи державної податкової служби мають право на звернення до суду з позовом про припинення підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців, взятих ними на податковий облік, у разі неподання ними протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, звітів, документів фінансової звітності відповідно до закону.

Згідно з пунктом 11.10. Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженому Наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010 р. № 979 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України від 30 грудня 2010 р. за № 1439/1873, якщо платник податків не має заборгованості перед бюджетом та у разі неподання протягом одного року в органи державної податкової служби податкових декларацій, документів податкової звітності, то керівник органу державної податкової служби приймає рішення у вигляді розпорядження відносно платника податків про звернення до суду або господарського суду із заявою (позовною заявою) про винесення судового рішення щодо припинення юридичної особи чи підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, відміни державної реєстрації, скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не подавав податкову звітність з моменту реєстрації, що підтверджується довідкою від 22 жовтня 2014 року № 330/18-016, наявною в матеріалах справи. Таким чином, на момент розгляду справи відповідачем не подається звітність до податкового органу більше одного року, і зазначене порушення триває. Згідно з довідкою ДПІ у Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м. Києві відповідач заборгованості перед бюджетом не має.

Відповідачем не надано суду доказів на спростування вищенаведених доводів позивача.

Отже, враховуючи неподання відповідачем більше року органам державної податкової служби документів податкової звітності, відсутність у відповідача податкової заборгованості, а також право органів державної податкової служби на звернення до суду з позовною заявою про припинення юридичної особи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від 15 травня 2003 року № 755-ІV суд, який постановив рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, у тому числі рішення про визнання фізичної особи - підприємця недієздатною або про обмеження її цивільної дієздатності, в день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи - підприємця для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись вимогами ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 1832, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов Державної податкової інспекції у Дніпровському районі ГУ Міндоходів у місті Києві задовольнити повністю.

2. Припинити підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1).

3. Копію постанови надіслати державному реєстратору Дніпровському районної в м. Києві державної адміністрації для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відповідно до встановленого законом порядку.

4. Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 1832, 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя К.Ю. Гарник