Справа № 564/2918/14-а
Суддя: Грипіч Л.А.
Дата ухвалення: 2015-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2918/14-а

Рядок статзвіту № 87

06 січня 2015 року

Суддя Костопільського районного суду Рівненської області Грипіч Л.А.

розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області про визнання протиправним рішення щодо відмови в призначенні пенсії та зобов'язання здійснити призначення пенсії за вислугу років ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області про визнання протиправним рішення щодо відмови в призначенні пенсії та зобов'язання здійснити призначення пенсії за вислугу років.

В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що 20.10.2014, на підставі ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру", вона звернулася до відповідача за призначенням пенсії за вислугу років, як прокурорському працівнику. Листом від 27.10.2014р їй відмовлено в задоволенні заяви щодо призначення пенсії за вислугу років через відсутність: по перше, необхідного спеціального стажу 22 роки, а по друге, страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Позивач вважає, що така відмова є протиправною, просить визнати рішення Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі від 27.10.2014 за 3854/06 про відмову у призначенні їй пенсії за вислугу років неправомірним та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі призначити пенсію за вислугою років з 20.10.2014, згідно ст. ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" з нарахуванням компенсації втрати частини доходів і різниці неодержаних сум за період з 20 жовтня 2014р. Просить постанову допустити до негайного виконання.

Управлінням Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області подано до суду письмові заперечення про відмову в задоволенні позову з підстав, викладених у них.

Суд ухвалює рішення в порядку скороченого провадження, що відповідає положенням п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України .

Оцінивши повідомлені в позовній заяві позивачем обставини, письмові заперечення відповідача та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру", прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугою років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше, зокрема, з 01.10.2014 по 30.09.2015р - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів та слідчих прокуратури не менше 12 років.

До вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 цього Закону, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким присвоєно класні чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, частково оплачувана відпустка жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

Так, статтею 25 Закону України «Про вищу освіту» від 17.01.2002 року № 2984 (в редакції станом до 06.09.2014 року) було передбачено, що відповідно до існуючих напрямів освітньої діяльності в Україні діють вищі навчальні заклади таких типів: технікум (училище), коледж, інститут, консерваторія, академія, університет.

Окрім зазначеного закону, статтею 43 Закону України «Про освіту» від 23.05.1991 року № 1060 (в редакції станом до 06.09.2014 року) було передбачено чотири освітньо-кваліфікаційні рівні вищої освіти, в тому числі і технікум.

Ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» не містить будь-яких посилань щодо вищої освіти, а саме який освітньо-кваліфікаційний рівень чи спеціальність отримала особа за результатами навчання в закладі.

В зв'язку з наведеним, суд приходить до переконання, що закінчивши у 1989 році Чернігівський юридичний технікум, позивач здобула вищу юридичну освіту.

Судом встановлено, що позивач з 05.06.1998 була прийнята на роботу в органи прокуратури Рівненської області на посаду помічника прокурора Костопільського району і з того часу продовжує працювати на посадах, які включені в перелік посад, перелічених в статті 56 Закону України "Про прокуратуру", час роботи на яких дає право на пенсію за вислугою років відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру".

На час звернення позивача до Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі із заявою про призначення їй пенсії стаж роботи в органах прокуратури становить 16 років 4 місяці 12 днів.

Згідно представленого відповідачем диплому серії НОМЕР_1, з 01.09.1986 по 03.07.1989 вона навчалася в Чернігівському юридичному технікумі і половина строку її навчання на день звернення до Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі складає 1 рік 5 місяців 1 день.

Також, згідно представленого відповідачем диплому серії НОМЕР_2, з 01.09.1990 по 30.01.1996 вона навчалася в Національній академії України імені Ярослава Мудрого і отримала повну вищу освіту за спеціальністю "правознавство" та здобула кваліфікацію спеціаліста юриста і половина строку навчання в академії на день звернення до Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі складає 2 роки 8 місяців 14 днів.

Відповідно до наказів про надання відпусток №12-0 від 22.04.1991, №24-0 від 01.07.1991, №5-0 від 17.02.1993, №10-0А від 22.03.1993, наказу про звільнення №6-К від 30.01.1995 року Івано-Долинського спецкар'єру перебувала у частково оплачуваній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, що складає 3 роки 9 місяців 8 днів.

Тому, виходячи з приписів ст.43 Закону України "Про освіту", ст.25 Закону України "Про вищу освіту", та ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру", навчання в технікумі та академії, час частково оплачуваної відпустки жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років неправомірно не включено відповідачем у стаж роботи для призначення позивачу вказаної пенсії.

Посилання представника відповідача на те, що у позивача відсутній необхідний спеціальний стаж 22 роки для призначення пенсії за вислугою років, розцінюється критично, оскільки, з урахуванням викладеного, стаж роботи позивача, на час звернення до Управління Пенсійного фонду в Костопільському районі, що дає право на пенсійне забезпечення за вислугою років, становить 24 роки 6 місяців 35 дні.

Також, необґрунтованими є посилання на те, що позивач не має страхового стажу для жінок, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки, відповідно до ч.5 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру", вказаний страховий стаж необхідний для призначення пенсії за віком лише в тому випадку, коли працівники не мають вислуги років, передбаченої ч.1 ст.50 -1 Закону України "Про прокуратуру".

Суд вважає, що позивач належним чином звернулась до Управління ПФУ у Костопільському районі, про що свідчить заява від 20.10.2014 з відміткою про її реєстрацію управлінням та відповідь відповідача від 27.10.2014 № 3854/06 про розгляд звернення про призначення пенсії з посиланням на Порядок розгляду скарг на рішення органів Пенсійного фонду України щодо пенсійного забезпечення, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 2 листопада 2007 р.за N 1241/14508, який визначає процедуру подання та розгляду скарг на рішення про призначення, перерахунок, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший, виплаті пенсій (далі - рішення), прийняті головними управліннями Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управліннями Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах.

Враховуючи все вищевикладене, суд вважає, що позивач має право на одержання пенсії за вислугою років у відповідності до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру", а тому рішення Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі від 27.10.2014 щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 визнати неправомірною та зобов'язати відповідача призначити їй пенсію за вислугу років з 20.10.2014 року згідно ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" з нарахуванням компенсації втрати частини доходів і різниці неодержаних сум за період з 20 жовтня 2014р.

Судом встановлено, що позивач звернулася до управління Пенсійного фонду України в Костопільського району 20.10.2014, а тому саме з цього часу підлягає поновленню її порушене право на призначення такої пенсії.

На підставі наведеного та керуючись ЗУ "Про освіту", ЗУ "Про вищу освіту", ст.ст.46, 50-1 Закону України "Про прокуратуру", ст.ст.11,17, 19,69,71 104, 158-159, 183-2, 256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області про визнання протиправним рішення щодо відмови в призначенні пенсії та зобов'язання здійснити призначення пенсії за вислугу років - задовольнити .

Визнати рішення Управління Пенсійного фонду в Костопільському районі від 27.10.2014р №3854/06 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років неправомірними та зобов'язати Управління Пенсійного фонду в Костопільському районі призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 20.10.2014 року згідно ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" з нарахуванням компенсації втрати частини доходів і різниці неодержаних сум за період з 20 жовтня 2014р.

Допустити негайне виконання постанови суду.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Грипіч Л.А.