Справа № 2а-1832/11
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2015-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року Справа № 9104/15360/12

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області на постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 23 лютого 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області про зобов'язання здійснити перерахунок доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 05.02.2011 року звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області в якому просив зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії згідно із ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка повинна бути встановлена в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка повинна становити 15% мінімальної пенсії за віком, нараховувати та виплачувати додаткову пенсію з урахуванням наступного збільшення прожиткового мінімуму.

Постановою Чортківського районного суду Тернопільської області від 23 лютого 2011 року (прийнятою в порядку скороченого провадження) позов задоволено, зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області здійснити перерахунок і виплачувати позивачу доплату до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру в розмірі однієї мінімальної заробітної плати відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції закону, яка діяла до 01.01.2008 року, починаючи з 05.08.2010 року до виникнення обставин, з якими закон пов'язує виникнення, зміну або припинення спірних правовідносин та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 15% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції закону, яка діяла до 01.01.2008 року, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 05.08.2010 року до виникнення обставин, з якими закон пов'язує виникнення, зміну або припинення спірних правовідносин, з урахуванням виплачених сум, постанову допущено до негайного виконання.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області оскаржило його в апеляційному порядку, вважає, постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», враховуючи зміни внесені Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визначено, що особам, віднесеним до категорії 4, щомісячна додаткова пенсія призначається у розмірі 5% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Рішенням Конституційного Суду від 22.05.2008р. №10-рп визнано неконституційними норми положень пунктів 24-34 розділу II, в тому числі щодо пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Але у зв'язку з прийняттям цього рішення, змін щодо збільшення бюджетних призначень на фінансування бюджетних програм, зокрема з пенсійного забезпечення осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до законів України про державний бюджет не вносилося. Тому, для збереження виплат, які здійснювалися з початку 2008 року, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №530 від 28.05.2008 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», якою передбачалося виплата доплат особам, які постраждали від Чорнобильської катастрофи 4 категорії у розмірі 5% прожиткового мінімуму. Тобто, позивачу виплачувалася доплата згідно вказаної постанови у розмірі 5% від прожиткового мінімуму для непрацездатних громадян.

Апелянт також, зазначає, що відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачу, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території посиленого радіологічного контролю, призначено підвищення, розмір якого передбачений постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 р. «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали» внаслідок Чорнобильської катастрофи» в сумі 5,20 грн. і дійсне по даний час. Оскільки, роз'яснення застосування Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (відповідно до вимог статті 62 вказаного Закону) провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності, тому відповідач вважає, що правомірно діяв щодо виплат додаткових пенсій, виходячи постанови Кабінету Міністрів.

На підставі викладеного просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 183-2 цього кодексу.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія судів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних міркувань.

ОСОБА_1 є потерпілим від Чорнобильської катастрофи 4-ї категорії, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, що підтверджується копією посвідчення (а. с. 7).

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні посиленого радіоекологічного контролю підвищуються у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, а відповідно до ст. 51 цього ж Закону особам, віднесеним до категорії 4, щомісячно призначається додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 15 процентів мінімальної пенсії за віком. Вказані розміри підвищення до пенсії та додаткової пенсії зазнали змін, що відбулись відповідно до п.п.9, п.п.13 п.28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01 січня 2008 року. Проте, рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано неконституційними та такими, що втратили чинність з дня ухвалення вказаного рішення, а тому, дані статті Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» залишились чинними в первинній редакції.

Відповідач виплачував позивачу підвищення до пенсії та додаткову пенсію в розмірах, передбачених постановами Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» та від 26 липня 1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що є значно меншими.

Виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними актами при визначенні позивачу розмірів підвищення до пенсії, застосуванню підлягають ст.ст. 39, 51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не згадані вище постанови уряду, оскільки останні істотно звужують обсяг раніше встановлених законом прав.

Відповідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність визначеного законом, при цьому, вірно вважав, що положення ч. 3 ст. 28 згаданого Закону не є перешкодою для застосування мінімального розміру пенсії за віком для обчислення інших пенсій чи доплат, пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого ч. 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Згідно ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорії, та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач зобов'язаний здійснити перерахунок і виплату позивачу доплати до пенсії та додаткової пенсії, відповідно до ст. ст. 39 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із застосуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 05 серпня 2010 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплат пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно по суті вирішив розглядуваний спір, однак із помилковим застосуванням норм процесуального права, через що оскаржувану постанову в частині звернення до виконання слід змінити.

Керуючись ст. 160, ч. 10 ст. 183-2, ст.197, п. 2 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст. 201, ст.205, ст.207, ст. 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області - задовольнити частково. Постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 23 лютого 2011 року у справі № 2а-1832/11 в частині допущення до негайного виконання змінити. Допустити зазначену постанову до негайного виконання - у межах суми стягнення за один місяць.

В решті постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 23 лютого 2011 року у справі № 2а-1832/11 залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин