Справа № 2а/2570/161/12
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2015 року м. Київ К/800/39881/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Розваляєвої Т.С.
Гончар Л.Я.
провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2013 року у справі №2а/2570/161/2012 за позовом ОСОБА_4 до ліквідатора Відкритого акціонерного товариства Банк «Біг Енергія» Васильченко Юрія Леонідовича про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2011 року ОСОБА_4 звернулась з позовом до ліквідатора Відкритого акціонерного товариства Банк «Біг Енергія» Васильченко Юрія Леонідовича про визнання незаконними дій щодо відмови у внесенні змін до Переліку (реєстру) вимог кредиторів та зобов'язання включити її вимоги, що підтверджуються рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.03.2011 р., до Переліку (реєстру) вимог кредиторів четвертої черги в сумі 272 278,68 грн. у відповідності до вимог ст.96 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (в редакції Закону №3127-IV від 29.11.2005 року), з виплатою коштів заборгованості в пріоритетному порядку - до перерахування коштів за вимогами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2013 року, позов задоволено частково. Визнано незаконними дії ліквідатора Відкритого акціонерного товариства Банк «Біг Енергія» Васильченко Юрія Леонідовича в частині відмови ОСОБА_4 у внесенні змін щодо неї до Переліку (реєстру) вимог кредиторів. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_4 звернулась з касаційною скаргою, у якій просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій, та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на те, що при прийнятті зазначених судових рішень було порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 22 січня 2007 року між позивачем та ВАТ Банк «Біг Енергія» в особі Чернігівської філії ВАТ Банк «Біг Енергія» було укладено договір банківського вкладу № 707/07/038, за умовами пункту 1.2 якого був розміщений вклад у сумі 1 150 582,54 грн. на строк з 22.01.2007 року по 22.01.2009 року. По закінченню терміну дії вказаного договору, позивач 22.01.2009 року звернувся із заявою до відповідача про видачу йому коштів у зв'язку з закінченням строку дії договору. Проте відповідачем в порушення вимог пункту 2.1.5 Договору не було виконано зобов'язання в частині повернення суми банківського вкладу в розмірі 1 150 582,54 грн.

Заочним рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 21 березня 2011 року було задоволено позов ОСОБА_4 у справі № 2/2506/135/11 та стягнуто з ВАТ Банк «Біг Енергія» на її користь 271 458,68 грн. заподіяних збитків та штрафних санкцій, а також 820,00 грн. у рахунок відшкодування судових витрат.

05 травня 2011 року позивачем на адресу ВАТ Банк «БІГ Енергія» було направлено заяву про акцептування кредиторських вимог згідно рішення Деснянського районного суду міста Києва від 21 березня 2011 року та внесення змін до Переліку (реєстру) вимог кредиторів ВАТ Банк «БІГ Енергія».

В своєму листі № 635/05 від 18 травня 2011 року відповідач відмовив позивачу у внесенні змін до Переліку (реєстру) вимог кредиторів ВАТ Банк «БІГ Енергія», мотивувавши відсутністю відповідного рішення суду про включення вимог до Переліку (реєстру) акцептованих вимог кредиторів.

Не погоджуючись з відмовою відповідача ОСОБА_4 звернулась до суду з вказаним позовом.

Так, структура банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків, визначаються Законом України «Про банки і банківську діяльність».

Відповідно до ч. 2 ст. 73 Закону України «Про банки і банківську діяльність», у разі порушення цього Закону чи нормативно-правових актів Національного банку України, що спричинило значну втрату активів або доходів, і настанні ознак неплатоспроможності банку Національний банк України має право відкликати ліцензію та ініціювати процедуру ліквідації банку згідно з положеннями цього Закону.

Згідно з частиною 4 статті 84 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Національний банк України має право відкликати банківську ліцензію, ініціювати ліквідацію банку в будь-який час, коли дійде висновку, що фінансове оздоровлення банку є неможливим.

З положень глави 16 «Ліквідація банків» Закону України «Про банки і банківську діяльність» вбачається, що з моменту відкриття ліквідаційної процедури вирішення питання щодо визнання та задоволення вимог до банку належить до компетенції ліквідатора банку; вимоги до банку, який знаходиться у процедурі ліквідації, можуть бути заявлені у формі заяви про визнання кредиторських вимог до банку та зобов'язання включити їх до переліку вимог кредиторів банку.

Задоволення вимог кредиторів банку окремо від ліквідаційної процедури здійснюватися не може, оскільки встановлення у Законі України «Про банки і банківську діяльність» особливого порядку та черговості задоволення вимог до банку не припускає задоволення вимог окремих кредиторів у індивідуальному порядку поза межами ліквідаційної процедури.

Постановою Правління Національного банку України від 24.02.2010 року №97 з 01.03.2010 року була відкликана банківська ліцензія у Відкритого акціонерного товариства Банк «БІГ Енергія» та ініційована процедура ліквідації банку. З цього часу ліквідатором ВАТ Банк «БІГ Енергія» було призначено Васильченка Юрія Леонідовича.

На виконання вимог ст. 89 Закону України «Про банки і банківську діяльність» ліквідатором Банку «БІГ Енергія» Васильченком Ю.Л. в газеті «Голос України» від 3 березня 2010 року №38 (4788) було розміщено оголошення про відкликання банківської ліцензії та ініціювання процедури ліквідації Банку «БІГ Енергія», в якому містилося повідомлення, що заяви кредиторів банку приймаються протягом одного місяця з дати публікації даного оголошення.

Відповідно до ч.1 ст. 96 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (в редакції Закону № 3127-IV від 24.17.2009 року), кошти, одержані в результаті ліквідаційної процедури, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: 1) зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян; 2) грошові вимоги по заробітній платі, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до порушення процедури ліквідації банку; 3) вимоги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що виникли у випадках, визначених законодавством про гарантування вкладів фізичних осіб; 4) вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом гарантування вкладів фізичних осіб; 5) вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування; 51) вимоги Міністерства фінансів України, що виникли у зв'язку з наданням поворотної фінансової допомоги за виключенням внесків до статутного капіталу; 6) вимоги фізичних осіб, платежі яких або платежі на ім'я яких заблоковано (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності); 7) інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом; 8) вимоги за субординованим боргом.

З урахуванням того, що правовідносини стосовно ліквідації ВАТ Банк «Біг Енергія» виникли саме з дати відкликання банківської ліцензії та ініціювання процедури ліквідації банку, тобто з 01 березня 2010 року, колегія суддів погоджується з висновками судів про те, що застосуванню до спірних правовідносин підлягає редакція ч.1 ст.96 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 24.07.2009 року.

Також, суди дійшли до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання незаконними дій відповідача щодо відмови у внесенні змін до Переліку (реєстру) вимог кредиторів.

Відповідно до пункту 9.4. глави 9 розділу VI Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства (в редакції Постанови Правління Національного банку України від 31 березня 2010 року №160), ліквідатор вносить пропозиції щодо затвердження Національним банком змін до реєстру вимог не частіше ніж раз на квартал на підставі: рішення суду, яке набрало законної сили та не оскаржене ліквідатором у встановленому законом порядку; документів про спадкоємство за вимогами кредиторів, які визнані ліквідатором та включені до реєстру вимог кредиторів; документів, які відповідно до законодавства України підтверджують правонаступництво юридичної особи внаслідок реорганізації, за вимогами кредиторів, які включено до реєстру вимог; відмови кредитора від вимог; виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про державну реєстрацію припинення юридичної особи або фізичної особи - підприємця; клопотання ліквідатора про виправлення помилки, допущеної ним чи попереднім ліквідатором під час акцептування вимог кредиторів. Національний банк за потреби має право вимагати від ліквідатора додаткову інформацію щодо внесення змін до реєстру вимог.

Приписи пункту 9.4. глави 9 розділу VI Положення не передбачають наявності відповідного рішення суду, прийнятого саме за результатом розгляду спору про включення вимог до Переліку (реєстру) акцептованих вимог кредиторів, а містить лише посилання на наявність рішення суду, яке набрало законної сили та не оскаржене ліквідатором у встановленому законом порядку.

Як вбачається з листа ліквідатора ВАТ Банк «БІГ Енергія» Васильченко Ю.Л. №635/05 від 18.05.2011 року, підставою для відмови позивачу у внесенні змін до Переліку (реєстру) вимог кредиторів стала відсутність відповідного рішення суду про включення вимог до Переліку (реєстру) акцептованих вимог кредиторів.

Проте, заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 березня 2011 року було задоволено позов ОСОБА_4 у справі № 2/2506/135/11 та стягнуто з ВАТ Банк «Біг Енергія» на її користь 271 458,68 грн. заподіяних збитків та штрафних санкцій, а також 820,00 грн. у рахунок відшкодування судових витрат.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність правових підстав для задоволення адміністративного позову в цій частині вимог.

З урахуванням встановлених обставин справи та вищенаведених положень закону, колегія суддів вважає вірними висновки судів попередніх інстанцій про незаконність дій ліквідатора ВАТ Банк «Біг Енергія» Васильченко Юрія Леонідовича щодо відмови позивачу у внесенні змін до Переліку (реєстру) вимог кредиторів.

За таких обставин, судова колегія вважає, що судом першої та апеляційної інстанцій повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовані до них норми матеріального права. Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: