Справа № 826/4418/14
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2015 року м. Київ К/800/50103/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючої судді - Васильченко Н.В.,

суддів: Калашнікової О. В., Леонтович К.Г.

провівши попередній розгляд справи за касаційною скаргою Південної митниці Міндоходів на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 травня 2014 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року у справі № 826/4418/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» до Південної митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів,-

в с т а н о в и л а:

В квітні 2014 року ТОВ «Аскоп-Україна» звернулося до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправною бездіяльність Південної митниці Міністерства доходів і зборів України щодо неподання до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області висновку про повернення ТОВ «Аскоп-Україна» з Державного бюджету України надмірно сплаченого ввізного мита в загальному розмірі 1 424 794,83 грн. та податку на додану вартість в загальному розмірі 284 958,96 грн. Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області на користь ТОВ «Аскоп-Україна» суму надмірно сплаченого ввізного мита в загальному розмірі 1 424 794,83 грн. та податку на додану вартість в загальному розмірі 284 958,96 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 травня 2014 року, позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Південної митниці Міністерства доходів і зборів України щодо неподання до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області висновку про повернення ТОВ «Аскоп-Україна» з Державного бюджету України надмірно сплаченого ввізного мита в загальному розмірі 1 424 794,83 грн. та податку на додану вартість в загальному розмірі 284 958,96 грн. Стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області на користь ТОВ «Аскоп-Україна» суму надмірно сплаченого ввізного мита в загальному розмірі 1 424 794,83 грн. та податку на додану вартість в загальному розмірі 284 958,96 грн

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року, постанову суду першої інстанції скасовано в частині стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» сум надмірно сплаченого податку на додану вартість у розмірі 284 958.96 гри., та візного мита у розмірі 1 424 794.83 грн., і в цій частині прийнято нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову. В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.05.2014 року залишено без змін.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Південна митниця Міндоходів звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій в частині визнання протиправною бездіяльність Південної митниці Міндоходів у справі №826/4418/14 за адміністративним позовом ТОВ «Аскоп-Україна» до Південної митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області і в цій частині ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи на предмет повноти та всебічності дослідження їх судами та обґрунтованість застосування норм матеріального права до спірних правовідносин, вивчивши доводи касаційної скарги, колегія суддів підстав для її задоволення не знаходить, з огляду на наступне.

Судами встановлено, що у жовтні 2011 року ТОВ «Аскоп-Україна», на підставі зовнішньоекономічного контракту № SM-2/08 від 01.11.2008р., Додаткової угоди № 36 від 05.10.2011 р. до зовнішньоекономічного контракту № SM-2/08 від 01.11.2008р., інвойсу № SM-36/1-2008 від 12.10.2011р., інвойсу № SM-36/2-2008 від 12.10.2011р., Інвойсу № SM-36/3-2008 від12.10.2011 р., інвойсу № SM-36/4-2008 від 12.10.2011р., коносамента № 1 від 12.10.2011р., коносамента № 2 від 12.10.2011р., коносамента № 3 від 12.10.2011р., коносамента № 4 від 12.10.2011р., Генерального Акта від 20.10.2011р. та Акта-повідомлення № 1 від 20.10.2011р., через Іллічівський морський торгівельний порт був імпортований на територію України соєвий шрот, виробництва Бразилії в кількості 1 688 700,00 кг за кодом УКТ ЗЕД (Макуха та інші тверді відходи і залишки, одержані під час вилучення соєвої олії, мелені або немелені, негранульовані або гранульовані), що передбачає ставку ввізного мита в розмірі 0%.

Відділом митних платежів та тарифного регулювання Південної митниці 17 листопада 2011 року прийняті рішення № КТ-500-0062-2011, № КТ-500-0063-2011 та № КТ-500-0064-2011 про визначення іншого коду УКТ ЗЕД даному товару, а саме: 2308 00 90 00 (неоднорідна суміш на основі оболонок соєвих бобів з не видаленою з них олією), що передбачає ставку ввізного мита в розмірі 20%.

Південною митницею, 19 січня 2012 року, згідно вантажних митних декларацій № 500040403/2012/000230, №500040403/2012/000231, № 500040403/2012/000232 та № 500040403/2012/000233 від 19.01.2012р., здійснено митне оформлення імпортованого товару за кодом УКТ ЗЕД 2308 00 90 00, внаслідок чого, ТОВ «Аскоп-Україна» сплатило ввізне мито в розмірі 1 424 794,83 грн. та податок на додану вартість в розмірі 1 709 753,80 грн.

Відповідно п. 190.1. ст. 190 Податкового кодексу України, частина сплаченого ПДВ, в розмірі 284 958,96 грн., була нарахована на суму ввізного мита (1 424 794, 83 грн.), яка включається до бази оподаткування податком на додану вартість товарів, які ввозяться на митну територію України.

Внаслідок протиправного визначення Південною митницею іншого коду УКТ ЗЕД імпортованому підприємством товару, ТОВ «Аскоп-Україна» надмірно сплатило ввізне мито в розмірі 1 424 794,83 грн. та податок на додану вартість в розмірі 284 958,96 грн.

ТОВ «Аскоп-Україна» 30 січня 2014р. направило цінним листом з описом вкладення на адресу Південної митниці Міндоходів заяву (вих. № 59/01 від 29.01.2014р.) про повернення надмірно сплаченого ввізного мита в розмірі 1 424 794,83 грн. та податку на додану вартість в розмірі 284 958,96 грн.

У встановлений строк, митний орган, висновок про повернення товариству суми надмірно сплаченого ввізного мита та податку на додану вартість не прийняв та не направив його до відповідного органу казначейської служби.

При цьому, Південна митниця листом від 05.03.2014р. за № 3308/15-70-52 відмовила ТОВ «Аскоп-Україна» у поверненні надмірно сплаченої суми ввізного мита та податку на додану вартість, мотивуючи відмову тим, що підприємство не зверталося з такою вимогою до суду при оскарженні рішення митного органу про визначення імпортованому товару іншого коду УКТ ЗЕД і така вимога судом не розглядалася.

Процедуру повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами визначено Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20 липня 2007 р. N 618, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2007 р. за N 1097/14364 (надалі - Порядок N 618).

Згідно з положеннями статті 43 Податкового кодексу України, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Вищезазначені положення узгоджуються із положеннями частини першої розділу ІІІ Порядку N 618, відповідно до якої, для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, позивач звертався до митного органу із заявою про повернення надмірно сплачених сум ввізного мита та податку на додану вартість.

Проте, скарги Південної митниці Міндоходів та зборів України, було відмовлено позивачу у поверненні вищезазначених сум з тих підстав, що позивач не звертався до суду із такою вимогою при оскарженні рішення митного органу про визначення імпортованому товару іншого коду УКТ ЗЕД і така вимога судом не розглядалася, що суд вважає таким, що вчинено всупереч положенням чинного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 45 Бюджетного кодексу України від 8 липня 2010 року N 2456-VI, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

За статтею 27 Митного кодексу України, якщо задоволення скарги на рішення, дії або бездіяльність митних органів або їх посадових осіб пов'язане з виплатою грошових сум, їх виплата здійснюється за рахунок державного бюджету органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, на підставі рішення суду, органу чи посадової особи щодо задоволення скарги повністю або частково в порядку, визначеному законом.

Згідно пп. 5 п. 9 Розділу VI «Прикінцеві і перехідні положення» Бюджетного кодексу України, списання коштів з бюджету за рішенням суду щодо повернення платнику податків надмірно та/або помилково сплачених податків і зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету провадиться у межах надмірно та/або помилково сплачених ним до бюджету коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Бюджетного кодексу України, Державна казначейська служба України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Враховуючи викладене вище, суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про те, що підставою для повернення митним органом платнику податків надмірно сплачених до бюджету митних платежів є факт такої переплати незалежно від того, звертався платник до суду з відповідною вимогою чи ні, а тому дії Південної митниці Міндоходів щодо неподання до органу казначейської служби висновку про повернення ТОВ «Аскоп-Україна» з Державного бюджету України надмірно сплаченого ввізного мита та податку на додану вартість є протиправними.

Однак, щодо стягнення з відповідача надмірно сплачених митних платежів за оспорюваним рішенням, апеляційної інстанції зазначив наступне.

Виходячи з аналізу положень статей 53 - 57 Митного кодексу України, вбачається, що питання контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, як і визначення методу її обчислення у встановленому законом порядку в разі виникнення обґрунтованого сумніву, відносяться до виключної компетенції митних органів, а відтак встановивши протиправність рішень митного органу про визначення митної вартості товару за тим чи іншим методом, суд не вправі підміняти митний орган, стягуючи з державного бюджету надмірно сплачену з такої вартості суму ПДВ, фактично визначаючи при цьому інший метод обчислення митної вартості.

Аналогічна висновок відображений в Постанові Верховного Суду України від 17.12.2013 року по справі №21-439а13 (номер в ЄДРСР 36475586) .

Відповідно до ч. 2 ст. 161 КАС України, при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції в частині стягнення з Державного бюджету України сум надмірно сплаченого ввізного мита в розмірі 1 424 794,83 грн. та податку на додану вартість в розмірі 284 958,96 грн., суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що в зазначеній вище частині суд першої інстанції фактично визначив митну вартість ввезеного товару за першим методом та перейняв функцію митного органу.

Таким чином, враховуючи зазначене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що підставою для повернення митним органом платнику податків надмірно сплачених до бюджету митних платежів є факт такої переплати незалежно від того, звертався платник до суду з відповідною вимогою чи ні, а тому дії Південної митниці Міндоходів щодо неподання до органу казначейської служби висновку про повернення ТОВ «Аскоп-Україна» з Державного бюджету України надмірно сплаченого ввізного мита та податку на додану вартість є протиправними.

Також, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції стосовно того, що суд першої інстанції фактично визначив митну вартість ввезеного товару за першим методом та перейняв функцію митного органу в частині стягнення з Державного бюджету України сум надмірно сплаченого ввізного мита в розмірі 1 424 794,83 грн. та податку на додану вартість в розмірі 284 958,96 грн.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки судові рішення першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, твердження касаційної скарги зазначені висновки судів не спростовують.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 220, 220-1, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Південної митниці Міндоходів відхилити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 травня 2014 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року у справі № 826/4418/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 236 - 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно

Суддя Н.В. Васильченко