Справа № 569/20681/14-а
Суддя: Сидорук Є. І. Є. І.
Дата ухвалення: 2015-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Сидорука Є.І.

при секретарі Філіповій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Хмельницькій області, інспектора ДАІ Шепетівського МВ УМВС України в Хмельницькій області Демчука Олега Сергійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду із адміністративним позовом до УДАІ УМВС України в Хмельницькій області, інспектора ДАІ Шепетівського МВ УМВС України в Хмельницькій області Демчука Олега Сергійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19 грудня 2014 року постановою інспектора ВДАІ МВ УМВС України в Хмельницькій області Демчука О.С. його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, та застосовано до нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 280,00 грн. В постанові зазначено, що 19.12.2014 року він на а/д Р-05 262 км. (263) керуючи автомобілем Опель-Комбо, номерний знак НОМЕР_1 начебто порушив вимоги дорожньої розмітки та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

З цією постановою він не згоден, оскільки дійсно 19 грудня 2014 року він керуючи автомобілем Опель-Комбо рухався по а/д Р-05 262 в напрямку м. Рівне з м. Шепетівка, попереду нього на досить малій швидкості приблизно 30-40 км/год. їхав грузовий автомобіль, який змістився повністю на обочину надаючи йому можливість його випередити, після того як ним було здійснено випередження (без виїзду на смугу зустрічного руху), а не обгін), а не обгін, як зазначено в оскаржуваній постанові. Причому на ділянці дороги де ще була переривчаста лінія дорожньої розмітки, він був зупинений вищевказаним інспектором, який в досить грубій формі почав йому казати, що він начебто перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки та порушив ПДР і що це зафіксовано на відеокамері. На його вимогу надати будь-які документи на дану відеокамеру та пояснити чи вони є службовою технікою і чи може вона без сертифікації використовуватися інспектором в службовій роботі, відповідач категорично відмовився.

Вважає, що при винесені постанови не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність

Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановлений законом строк. До початку розгляду справи по суті подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Додатково вказав, що позовні вимоги підтримує та просить позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений заздалегідь та належним чином, заяву про перенесення розгляду справи не подавав, заперечень проти позову до суду не надходило.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що 19 грудня 2014 року о 16 год. 10 хв. на а/д Р-05 263 км. керуючи автомобілем "Опель", номерний знак НОМЕР_1, порушив вимоги дорожньої розмітки та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Постановою серії ПС 1 № 672128 від 19.12.2014 року притягнено ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 280,00 грн.

Окрім постанови в справі про адміністративне правопорушення факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується. Зокрема не відібрано пояснення від свідків та очевидців адміністративного правопорушення, які могли б засвідчити чи спростувати факт адміністративного правопорушення, не надано відеозапису зафіксованого порушення ПДР.

Крім того, згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Із матеріалів справи не вбачається встановлення відповідачем даних обставин.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд також бере до уваги, що згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятого ним спірного рішення (постанови) з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин та вимог законодавства.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 251, 258, 280 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення, ст.ст. 9, 69 - 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Хмельницькій області, інспектора ДАІ Шепетівського МВ УМВС України в Хмельницькій області Демчука Олега Сергійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задоволити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 672128 від 19.12.2014 року, винесену інспектором ДАІ Шепетівського МВ УМВС України в Хмельницькій області Демчуком О.С., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 280,00 грн.

Понесені позивачем судові витрати в розмірі 73,08 грн. стягнути з держави на користь позивача.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

міського суду Сидорук Є.І.