Справа № 826/11040/14
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

в порядку письмового провадження

м. Київ

27 січня 2015 року № 826/11040/14

За позовомОСОБА_1
доГенеральної прокуратури України
про визнання наказу незаконним, зобов'язання вчинити дії

Суддя: Кротюк О.В.

Обставини справи:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Генеральної прокуратури України про:

- визнання незаконним та скасування наказу Генерального прокурора України №125 від 03.12.2012;

- зобов'язання Генеральної прокуратури України відшкодувати позивачу моральну шкоду у розмірі 119 364 грн.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у письмовому запереченні, долученому до матеріалів справи.

В порядку частини 6 ст.128 КАС України судом ухвалено про розгляд справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

встановив:

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 10.06.2014 у справі №757/11846/14-к у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність посадових осіб Генеральної прокуратури України щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення відмовлено. Вказана ухвала мотивована тим, що згідно з п.3.6 наказу Генерального прокурора України №125 від 03.12.2012 «Про затвердження Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення», заяви, повідомлення про вчинені правопорушення віднесені до підслідності органів прокуратури та надійшли до прокуратур Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, спеціалізованих прокуратур на правах обласних, Генеральної прокуратури України, керівниками підрозділів апаратів направляються для здійснення досудового розслідування з дотриманням територіального принципу до прокуратури відповідного рівня.

Позивач вважає вказаний наказ незаконним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на те, що він порушує правила та порядок реєстрації заяв, повідомлень про правопорушення, змушує працівників прокуратури порушувати Кримінальний процесуальний кодекс України та порушує право людини і громадянина на невідкладне прийняття заяви про злочин, швидке, повне та неупереджене розслідування правопорушення.

Аналізуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, з урахуванням наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються:

- права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов'язки громадянина;

- судоустрій, судочинство, статус суддів, засади судової експертизи, організація і діяльність прокуратури, органів дізнання і слідства, нотаріату, органів і установ виконання покарань; основи організації та діяльності адвокатури.

Статтею 123 Конституції України, передбачено, що організація і порядок діяльності органів прокуратури України визначаються законом.

Статтею 2 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Пунктом 1 частини 2 статті 56 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що під час досудового розслідування потерпілий має право:

- на негайне прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення, визнання його потерпілим.

Згідно з ч.1 ст.28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об'єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Відповідно до ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов'язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов'язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Наказом Генерального прокурора України від 03.12.2012 №125 затверджено Інструкцію про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення (далі - Інструкція).

Пунктом 1.1 Інструкції передбачено, що остання встановлює єдиний порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинене кримінальне правопорушення і матеріалів самостійного виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п.3.6, заяви, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення, що віднесені до підслідності органів прокуратури та надійшли на розгляд прокуратур Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, спеціалізованих прокуратур на правах обласних, Генеральної прокуратури України, керівниками підрозділів апаратів направляються для організації досудового розслідування з дотриманням територіального принципу до прокуратури відповідного рівня.

Із змісту п.3.6 Інструкції судом не вбачається обставин порушення його вимогами вимог ст. ст. 2, 28, 56, 214 КПК України. Він не суперечить встановленим вказаними нормами правилам щодо порядку реєстрації заяв та повідомлень про правопорушення та не порушує право людини і громадянина на невідкладне прийняття заяви про злочин, швидке, повне та неупереджене розслідування правопорушення.

При цьому, повноваження Генерального прокурора України видачу обов'язкових для всіх органів прокуратури наказів та затвердження інструкцій закріплені п.7 ч.1 ст.15 Закону України «Про прокуратуру».

За таких обставин, підстави для задоволення позовних , - відсутні.

Обставини правомірності Інструкції, зокрема, п.3.6, вже були предметом дослідження у справі №826/10190/14 за позовом ОСОБА_2 до Генеральної прокуратури України про визнання дій протиправними, визнання незаконною та скасування Інструкції. Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 09.09.2014, яка набрала законної сили за наслідком апеляційного оскарження (ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2014), у задоволенні позову відмовлено.

Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивач, всупереч вказаній нормі не довів суду належними доказами наявність обставин, що обґрунтовують його позовні вимоги.

Відповідач спростував покликання позивача.

Керуючись ст. 9, 71, 159, 163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги та набирає законної сили в порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Кротюк