Справа № 748/3424/14-а
Суддя: Олещенко В. І.
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/748/2/15
Єдиний унікальний № 748/3424/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2015 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Козак В.І.,

при секретарі Барбаш К.А., Шаргородській М.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ВДАІ Куликівського району старшого лейтенанта міліції Фалько Олександра Володимировича, ВДАІ Куликівського району УМВС України в Чернігівській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ВДАІ Куликівського району старшого лейтенанта міліції Свалько Олександра Володимировича, ВДАІ Куликівського району УМВС України в Чернігівській області, в якому просить визнати поважною причину пропуску строку оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення; скасувати постанову серії ПС1 № 581669 по справі про адміністративне правопорушення від 08 листопада 2014 року, щодо накладення на нього стягнення у розмірі 430 грн за ч.1 ст.126 КУпАП та закрити справу у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, мотивуючи свої вимоги тим, що винесена постанова являється необґрунтованою та незаконною.

Згодом позивачем було уточнено прізвище відповідача, а саме, замість неправильного "Свалько" зазначено вірне "Фалько".

У судовому засіданні 13 січня 2015 року позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. При цьому позивач зазначив, що 08 листопада 2014 року він ремонтував автомобіль під двором за місцем свого мешкання. До нього підійшли друзі ОСОБА_5 та ОСОБА_6, вони розмовляли. В цей час під"їхали працівники ДАІ та запитали документи на транспортний засіб. Він гукнув свою матір, щоб та винесла документи. Ознайомившись з водійським посвідченням, працівник ДАІ Фалько О.В. щось занотував та вони поїхали. Ніяких документів при цьому не складалося.

02 лютого 2015 року сторони у судове засідання не з"явилися. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримавши позовні вимоги.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Від відповідача Фалько О.В. надійшло заперечення, в котрому він зазначив, що заперечує проти позову.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає наступне.

Як встановлено по справі, 08 листопада 2014 року інспектором ВДАІ Куликівського району старшого лейтенанта міліції Фалько О.В. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП, згідно з яким 08 листопада 2014 року о 19 годині ОСОБА_1 в смт. Олишівка Чернігівського району, Чернігівської області, по вул. Озерна, керував транспортним засобом "ЗАЗ-110307", державний номерний знак НОМЕР_1, та не мав при собі посвідчення водія на даний транспортний засіб, чим допустив порушення пункту 2.1 "а" Правил дорожнього руху.

Постановою серії ПС1 № 581669 від 08 листопада 2014 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП. В мотивувальній частині постанови викладені обставини аналогічні що й у протоколі.

Згідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, відповідно до п.1.6. розпорядження № 466 від 21.05.2009 року "Про організацію роботи підрозділів ДАІ з профілактики правопорушень із застосуванням засобів фото- і кінозйомки, відеозапису", де зазначається про необхідність виключення випадків складання відносно водіїв транспортних засобів адміністративних протоколів без доведення їхньої вини чи достатніх доказів допущення ними порушень ПДР ( фото-, відеоматеріалів, показів свідків).

За змістом ст. 293 КУпАП суд під час розгляду справи перевіряє законність та обґрунтованість прийнятої постанови і приймає одне з рішень, передбачених цією нормою.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 08 листопада 2014 року зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від дачі пояснень та підпису в протоколі в присутності двох свідків.

Разом з тим, у судове засідання зазначені в протоколі свідки не з"явилися. Відсутні їх пояснення і в матеріалах справи.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 підтвердив пояснення позивача з приводу обставин, що відбулися 19 листопада 2014 року, зазначивши, що також не бачив, щоб працівниками ДАІ складалися будь-які документи. При цьому свідок зазначив, що під час розмови позивача з працівниками ДАІ інших людей, окрім нього, позивача, їх товариша ОСОБА_6 та працівників ДАІ, не було.

Відповідач відповідних доказів на спростування тверджень позивача не надав.

У зв'язку з вищевикладеним суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Разом з тим, позовна вимога щодо закриття провадження у справі про адмінстративне правопорушення не підлягає задоволенню, оскільки згідно ч.2 ст.162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії; зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача коштів; тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Отже, суд не може вийти за межі наданих законодавстом йому повноважень.

Керуючись ст.ст. 11, 70-72, 86, 158-164 КАС України, ч. 1 ст. 126, ст.ст. 276, 283-284, 278 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Постанову серії ПС1 № 581669 від 08 листопада 2014 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 430 грн - скасувати.

У задоволенні решти позову відмовити.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.І. Олещенко