Справа № 365/769/14-а
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 365/769/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Хижний Р.В. Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А

Іменем України

29 січня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Твердохліб В.А., Бужак Н.П.;

за участю секретаря: Кінзерської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) Управління Пенсійного фонду України у Згурівському районі Київської області на постанову Згурівського районного суду Київської області від 28 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Згурівському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року, позивач звернулася до Згурівського районного суду Київської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Згурівському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що має право на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу». Проте, при призначені пенсії позивачу не були враховані матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально - побутових проблем, а також індексація заробітної плати.

Постановою Згурівського районного суду Київської області від 28 жовтня 2014 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Згурівському районі Київської області щодо відмови їй в проведенні перерахунку пенсії державного службовця з 01 вересня 2014 року на підставі довідки від 24 вересня 2014 року №2902/03 в частині додаткового включення до заробітку для обчислення пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально-побутових питань та сум індексації.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Згурівському районі Київської області здійснити їй перерахунок призначеної пенсії як державного службовця з 01 вересня 2014 року на підставі довідки від 24 вересня 2014 року №2902/03, враховуючи суми матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально-побутових питань та сум індексації.

В задоволенні решти заявлених вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі.

Відповідно ч.6 ст.12 КАС України під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, однак в судове засідання не з»явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов»язкова, колегія суддів відповідно ч.4 ст.196 КАС України визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності сторін та їх представників.

Згідно ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Згурівському районі Київської області з 11 січня 2008 року та отримує пенсію державного службовця на підставі довідки про заробітну плату від 17 січня 2008 року. Пенсія нарахована із врахуванням посадового окладу, надбавки за ранг, надбавки за вислугу років та інших надбавок.

Позивач, 09 вересня 2014 року звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з тим, що при обчисленні пенсії не було враховано суми матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально-побутових питань та сум індексації, які входять в склад заробітної плати державного службовця та з яких сплачуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідач відмовив позивачу у проведенні перерахунку пенсії.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам необхідно зазначити наступне.

Відповідно до положення ст. 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Положенням ст. 37 Закону України «Про державну службу», в редакції Закону станом на день призначення пенсії позивачці, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно положення ст. 2 Закону України «Про оплату праці», в структуру заробітної плати входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

В силу положення ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії включаються, зокрема суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Постановою Верховного Суду України від 28 травня 2013 року у справі №21-97а13 за позовом до управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі Донецької області вирішено, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Згідно до ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

В силу ч. 4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", перерахунок призначеної пенсії у разі виникнення права на підвищення пенсії провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа місяця включно.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що даний адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, оскільки відповідач при нарахування пенсії позивачу не врахував в її заробіток для обчисленняч пенсії матеріальну допомогу на оздоровлення, допомогу для вирішення соціально-побутових питань та суми індексації, на які були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Не можливо прийняти до уваги заперечення відповідача проти позову щодо необхідності застосування при нарахуванні пенсії позивачці положення ст. 2 Закону України «Про оплату праці» та ст. 33 Закону України «Про державну службу», оскільки дані законодавчі норми є загальними, а тому до даних правовідносин мають застосовуватись положення ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" як спеціальні норми, що підтверджується позицією Верховного Суду України, що викладена цим у постановах прийнятих за наслідками розгляду відповідних категорій справ.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволеня позовних вимог.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а її доводи спростовуються вище наведеним.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Згурівському районі Київської області - залишити без задоволення, а постанову Згурівського районного суду Київської області від 28 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення цієї ухвали у повному обсязі, тобто з 03 лютого 2015 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено - 29 січня 2015 року.

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.