Справа № 815/7213/14
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2015-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7213/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Кравченка М.М.;

розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 8627,16 грн., -

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 8627,16 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне.

Відповідач зареєстрований та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області як платник внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

У відповідача перед Управлінням Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області є заборгованість по сплаті єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 8627,16 грн.

Позивач сформував та направив на адресу відповідача вимоги про сплату боргу № Ф-178 від 20.02.2013 року на суму 4572,42 грн., № Ф-178 від 23.04.2013 року на суму 1194,03 грн., № Ф-423 від 27.02.2014 року на суму 3030,71 грн.

Станом на 18.12.2014 року заборгованість зі сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 8627,16 грн. відповідачем не сплачена, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Відповідно до ч.1 ст.183-2 КАС України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах у випадках, передбачених законом, якщо такі вимоги не стосуються прав, свобод, інтересів та обов'язків третіх осіб.

Ухвалою суду від 25.12.2014 року було відкрито скорочене провадження по адміністративній справі в якій відповідачу було запропоновано надати на адресу суду заперечення проти позову та докази, які у нього є або заяву про визнання позову у десятиденний строк з дня одержання даної ухвали безпосередньо до канцелярії суду або шляхом надіслання поштою.

12.01.2015 року до суду повернулося поштове повернення з відміткою від 08.01.2015 року, що відповідач за зазначеною адресою не проживає.

Станом на 23.01.2015 року на адресу суду не надійшли від відповідача заперечення на позов або заява про визнання позову.

Відповідно до п.3 ч.5 ст.183-2 КАС України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів - у разі якщо протягом семи днів з дня закінчення строку, передбаченого частиною третьою цієї статті, до суду не надійшло заперечення відповідача та за умови, що справа не розглядається судом за місцезнаходженням відповідача.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені позивачем обставини по справі та враховуючи відсутність заперечень з боку відповідача, суд приходить висновку щодо достатності підстав для прийняття законного і обґрунтованого судового рішення в порядку скороченого провадження, без проведення судового засідання та виклику осіб які беруть участь у справі.

ВСТАНОВИВ:

Відповідач зареєстрований та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області з 01.01.2011 року як платник єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне стахування.

Відповідно до пп.2 п.1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у свідоцтві про державну реєстрацію її як підприємця.

З огляду на матеріали справи суд встановив, що ОСОБА_1 зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа з 22.12.2009 року відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця.

Відповідно до вищезазначеного на відповідача покладається обов'язок по сплаті єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно з п.1 ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» обчислення єдиного внеску територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до територіальних органів Пенсійного фонду, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Суд встановив, що відповідач не подавав звітність до Управління Пенсійного фонду України у Роздільнянському районі Одеської області з квітня 2011 року по березень 2013 року.

У зв'язку з чим, суд встановив, що у відповідача існує заборгованість по сплаті єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 8627,16 грн. за зазначений період.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена територіальними органами Пенсійного фонду України у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з ч.4 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» територіальний орган Пенсійного фонду у порядку, за формою і в строки, встановлені Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Так, суд встановив, що позивач сформував та направив на адресу відповідача вимогу про сплату боргу № Ф-178 від 20.02.2013 року на суму 4572,42 грн., № Ф-178 від 23.04.2013 року на суму 1194,03 грн., № Ф-423 від 27.02.2014 року на суму 3030,71 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з ч.4 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Також, суд встановив, що відповідач не сплатив суму заборгованості в розмірі 8627,16 грн., з урахуванням часткової сплати боргу у розмірі 170,00 грн., в зазначені строки.

Разом з тим суд зазначає, що відповідно до п.9 ч.4 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»: «У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом Пенсійного фонду, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів з дня надходження узгодженої вимоги, територіальний орган Пенсійного фонду надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки».

Таким чином, з даного нормативно-правового акта випливає, що вимоги позивача № Ф-178 від 20.02.2013 року на суму 4572,42 грн., № Ф-178 від 23.04.2013 року на суму 1194,03 грн., № Ф-423 від 27.02.2014 року на суму 3030,71 грн. є виконавчими документами, які належить до виконання в ДВС.

Тобто, законом позивачеві надані повноваження виносити власне рішення. А тому його звернення до суду є дублюванням його власного рішення.

Таку саму правову позицію висловив Верховний Суд України в своїй постанові від 03 жовтня 2013 року по справі № 21-359а13. В якій зазначено, що вимога про сплату недоїмки зі страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування є виконавчим документом, який належить до виконання ДВС. Суб'єкт владних повноважень позбавлений можливості звертатися до адміністративного суду із заявами, в яких ставиться вимога про підтвердження власного рішення, яке ухвалено в межах наданих йому законом повноважень.

З урахуванням постанови Верховного Суду України від 03 жовтня 2013 року по справі № 21-359а13 суд дійшов висновку, що вимоги про сплату недоїмки по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування є виконавчими документамм, який належить до виконання органами державної виконавчої служби, і при її наявності повторне звернення до суду про її стягнення не допускається, оскільки є рішення з цього ж питання суб'єкта владних повноважень, ухвалене в межах повноважень, наданих йому законом.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Згідно з ч.2 ст.244-2 КАС України невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

На підставі зазначених норм, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 8627,16 грн. є такими, що не можуть бути задоволеними.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно з ч.5 статті 94 КАС України: «У разі відмови у задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, а також залишення адміністративного позову без розгляду судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок Державного бюджету України».

Оскільки відповідач під час розгляду справи судових витрат не поніс - суд не проводить розподіл судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись постановою Верховного Суду України від 03 жовтня 2013 року по справі № 21-359а13, Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 94, 159-163, 183-2, 244-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили у порядку, встановленому ст.254 КАС України.

Постанова суду за результатами скороченого провадження може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя М.М. Кравченко