Справа № 732/49/15-а
Суддя: Лиманська М. В.
Дата ухвалення: 2015-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 732/49/15-а
Провадження № 2-а/732/6/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року м.Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі : головуючої судді Лиманської М.В., з участю секретаря Дударенко Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника ВДАІ з обслуговування Городнянського району старшого лейтенанта міліції Донченка Дмитра Миколайовича, третя особа - ВДВС Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

13 січня 2015 року представник позивача ОСОБА_3, яка представляє інтереси ОСОБА_1 на підставі відповідної довіреності від 18.12.2014 року, звернулась до суду з адміністративним позовом до начальника ВДАІ з обслуговування Городнянського району старшого лейтенанта міліції Донченка Дмитра Миколайовича, в якому зазначила, що згідно постанови начальника ВДАІ з обслуговування Городнянського району старшого лейтенанта міліції Донченка Дмитра Миколайовича від 14 червня 2014 року по справі про адміністративне правопорушення на громадянина ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., роз"яснено обов"язок сплати штрафу протягом 15 днів, в іншому випадку постанова підлягає виконанню в подвійному розмірі - 680 гривень. Зазначена постанова мотивована тим, що 14 травня 2014 року о 13 годині 15 хвилин в м. Дніпродзержинськ по вул. Дімітрова, ОСОБА_1, керував автомобілем ‹‹ГАЗ-3302››, д.н. НОМЕР_1, який не пройшов обов'язковий технічний контроль, чим порушив п. 31.3.б Правил дорожнього руху України. 05 січня 2015 року державний виконавець відділу ДВС Городнянського РУЮ Сергієнко А.О. повідомила ОСОБА_1 про відкриття нею виконавчого провадження з виконання постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ПДР та стягнення з нього штрафу у подвійному розмірі в сумі 680 гривень та надала йому копію постанови про відкриття виконавчого провадження та копію постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 013084 від 14 червня 2014 року. Державний виконавець також повідомила ОСОБА_1 про те, що раніше вона повідомляла його про відкриття виконавчого провадження шляхом надсилання листа за адресою вказаною в постанові в справі про адміністративне правопорушення. З даного приводу позивач зазначає, що ОСОБА_1 за вказаною адресою не проживає. За даною адресою мешкає його колишня дружина з родиною, яка не повідомила ОСОБА_1 про надходження листа на його ім'я. Вважає, що застосоване до ОСОБА_1 постановою начальника ВДАІ з обслуговування Городнянського району Донченка Д.М. від 14 червня 2014 року стягнення у вигляді штрафу у 680 гривень є незаконним, неправомірним та необґрунтованим з огляду на відсутність складу адміністративного правопорушення. Вважає вищевказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. В зазначеній в постанові час на вулиці Дімітрова в м. Дніпродзержинськ позивача безпричинно зупинив інспектор ДПС та попрохав надати документи для перевірки. Пересвідчившись у їх відповідності, він повідомив, що ОСОБА_1 начебто не виконав вимогу п. 31.3.б Правил дорожнього руху України, а саме відсутні докази, що автомобіль, який належить ОСОБА_1, пройшов обов'язковий технічний контроль. З даного приводу ОСОБА_1 заперечив інспектору ДПС посилаючись на те, що згідно технічного паспорту даний автомобіль належить до категорії В (легкові автомобілі), що підтверджується доданою до позову копією технічного паспорта, а такі автомобілі згідно статті 35 Закону України ‹‹Про Дорожній рух›› не підлягають обов'язковому технічному контролю. Але заперечення позивача інспектор ДПС проігнорував. На прохання водія надати докази порушень ним ПДР України, інспектор відмовився. Відсутні докази і в отриманні ОСОБА_1 копії постанови про адміністративне правопорушення, як і підпис про отримання її примірника. Наголошує на тому, що при розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях ОСОБА_1 є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність. Оскаржити у 10-ти денний термін постанову про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не зміг, так як отримав її копію від державного виконавця 05 січня 2015 року.

В судове засідання позивач не з'явилась, подала заяву про розгляд справи в її відсутність позовні вимоги та обставини, викладені в позовній заяві, підтримала, наполягала на скасуванні незаконної постанови / а.с. 12,23 /.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду справи належним чином повідомлений, про причину неявки суд не повідомив / а.с. 18 /.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Таким чином, неявка в судове засідання відповідача - начальника ВДАІ з обслуговування Городнянського району старшого лейтенанта міліції Донченка Дмитра Миколайовича відповідно до приписів ч. 4 ст. 128 КАС України не є перешкодою для розгляду справи, і справа підлягає вирішенню на підставі наявних у ній доказів.

Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - відділ державної виконавчої служби Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання представника суд не повідомила. Неявка в судове засідання представника третьої особи відповідно до положень ст. 128 КАС України не є перешкодою для розгляду справи ( а.с. 17 ).

Дослідивши наявні у справі докази та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом.

Стаття 18 КАС України передбачає, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 121 КпАП України керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом в судовому засіданні встановлено, що 14.05.2014 року старшим державтоінспектором САТ і ВДАІ з обслуговування м.Дніпродзержинськ капітаном міліції Верещаком В.В. було складено протокол серії АБ № 137514 про адміністративне правопорушення. З протоколу виходить, що 14.05.2014 року, о 13 годині 15 хвилин, в м. Дніпродзержинськ по вул. Дімітрова ОСОБА_1 керував автомобілем ГАЗ-3302 д.н.з. НОМЕР_1, який не пройшов обов'язковий технічний контоль, чим порушив п. 31.3.б Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно ч. 3 ст. 121 КпАП України. ОСОБА_1 у протоколі зазначив, що він з ним ознайомлений, з протоколом не згоден. ( а.с. 25 )

З копії постанови серії АБ2 № 013084 від 14.06.2014 року по справі про адміністративне правопорушення встановлено, що начальник ВДАІ з обслуговування Городнянського району старший лейтенант міліції Донченко Дмитро Миколайович, розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, встановив, що ОСОБА_1 14.05.2014 року о 13-15 год., в м. Дніпродзержинськ по вул. Дімітрова керував автомобілем ГАЗ-3302, д.н.з. НОМЕР_1, який не пройшов обов'язковий технічний контроль, за що передбачена відповідальність згідно ч. 3 ст. 121 КпАП України; відповідач постановив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Також в постанові відповідач вказав, що на підставі ч. 2 ст. 308 КпАП України у разі несплати ОСОБА_1 штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами ДВС стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу 680 грн. Зі змісту постанови видно, що її розглдяд відбувався у відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності. У постанові мається відмітка про надіслання її копії рекомендованим листом. Дані про отримання копії постанови ОСОБА_1 відсутні ( а.с. 28).

У ч. 1 ст. 222 КпАП України передбачено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 121 КпАП України розглядають органи внутрішніх справ ( міліція ). Пункт 3 ч. 2 ст. 222 КпАП України передбачає, що від імені органів внутрішніх справ ( міліції ) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч. 1, 2, 3, 5 і 6 ст. 121 КпАП України, мають право - працівники відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, які мають спеціальні звання.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач Донченко Д.М. являється працівником Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України та має спеціальне звання - старший лейтенант міліції, а тому він мав право розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КпАП України, і накладати за вказані порушення стягнення.

Відповідно до вимог статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

В ухвалі про відкриття провадження у справі від 15.01.2015 року, яка була надіслана відповідачу, суд зобов'язав останнього у разі заперечення проти позову у визначені строки надати письмові заперечення проти позову та всі матеріали, що були або мали бути взяті до уваги при прийнятті рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладенні адміністративного стягнення.

Письмові заперечення на вимогу суду від відповідача не надійшли.

Статтею 251 КпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначено законом порядку орган ( посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно технічного паспорту НОМЕР_2 автомобіль позивача належить до категорії В (легкові автомобілі).

Відповідачем, крім того, не надано доказів того, що позивач здійснював керування легковим автомобілем, що використовується для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку.

Згідно статті 35 Закону України «Про Дорожній рух» обов'язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Згідно Постанові КМУ від 8 травня 1993 р. № 340 Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами:

до категорії В відносяться автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми. Тобто по цій класифікації транспортних засобів фургони вагою до 3500кг з кількістю сидячих місць, крім сидіння водія, не більше восьми відносяться лише до категорії В,тобто до легкових автомобілів.

Згідно Державного стандарту України ДСТУ 3649-97 «Засоби транспортні дорожні»:

категорія М 1 - це транспортні засоби, що мають не більше 8 місць для сидіння, крім місця водія; категорія М 2 - це транспортні засоби, що мають не більше 8 місць для сидіння, крім місця водія, с повною масою до 5 т; категорія М 3 - це транспортні засоби, що мають не більше 8 місць для сидіння, крім місця водія., с повною масою понад 5 т.

категорія N - це транспортні засоби ( вантажні автомобілі, автомобілі-тягачі, а також їхні шасі із змонтованим на них устаткуванням), призначені для перевезення вантажів або, принаймі, чотири колеса, або три колеса і максимальну масу, яка перевищує 1т. Категорія N 1 - це транспорті засоби з повною масою до 3,5 т; категорія N 2 - це транспорті засоби з повною масою від 3,5 до 12 т.

Отже по цій класифікації транспортних засобів фургони вагою до 3500кг і кількістю сидячих місць, крім сидіння водія, не більше восьми відносяться лише до категорії М1,тобто до легкових автомобілів.

Згідно ПДР України, які у відповідності з Законом України «Про Дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху по всій території України, в пункті 31.4.1 присутня класифікація транспортних засобів по типам: 1. Легкові автомобілі та їхні модифікації для перевезення вантажів; 2. Автобуси; 3. Вантажні автомобілі з дозволеною максимальною масою до 12 т включно;4. Вантажні автомобілі з дозволеною максимальною масою понад 12 т.

Отже транспортний засіб позивача вагою до 3,5 тон і кількістю місць для сидіння не більше ніж 8, не враховуючи місця водія, є легковим автомобілем або його модифікацією для перевезення вантажу. Даних про те, що вказаний транспортний засіб використовується для роботи в якості таксі або для перевезення вантажу з метою отримання прибутку, і він не підлягає обов`язковому технічному контролю, до матеріалів справи не надано.

За таких обставин оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 121, 222, 251-252, 255, 283-284, 287-289 КпАП України, «Правилами дорожнього руху», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, ст. ст. 6, 8-11, 18, 70-72, 86, 128, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника ВДАІ з обслуговування Городнянського району старшого лейтенанта міліції Донченка Дмитра Миколайовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серії АБ2 № 013084 від 14.06.2014 року в справі про адміністративне правопорушення, винесену начальником ВДАІ з обслуговування Городнянського району старшим лейтенантом міліції Донченко Дмитром Миколайовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя М.В. Лиманська