Справа № 826/9202/14
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 року м. Київ К/800/63843/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Загороднього А.Ф.,

суддів Заїки М.М.,

Кобилянського М.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 вересня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Голосіївського районного відділу Державної міграційної служби України у м. Києві, третя особа - ОСОБА_5, про зобов'язання вчинити дії, -

встановила:

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з адміністративним позовом до Голосіївського районного відділу Державної міграційної служби України у м. Києві, третя особа - ОСОБА_5 про зобов'язання скасувати внесені відомості до реєстраційного обліку про зняття ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 з реєстрації місця проживання.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 вересня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та постановити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не дають підстав, які передбачені статтями 225-229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судових рішень.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що місце проживання ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровано за адресою, АДРЕСА_1.

20 грудня 2012 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 було знято з реєстраційного обліку за вказаною адресою за рішенням суду, про що зазначено в довідках КП «Житлово-Експлуатаційна організація - 111» від 19 березня 2014 року та від 02 квітня 2014 року.

24 квітня 2014 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_7 подала до Голосіївського РВ ГУДМС в м. Києві заяву про внесення змін до реєстраційного обліку місця проживання, в якій просила внести необхідні зміни до Єдиного державного реєстру демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи з метою виправлення помилки щодо зняття ОСОБА_2 з зареєстрованого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1, посилаючись на те, що такі зміни зроблені помилково.

З листа Голосіївського районного відділу Державної міграційної служби України у м. Києві від 23 травня 2014 року №2/942/1 вбачається, що згідно витягу про державну реєстрацію прав №36778536 від 17 грудня 2012 року ОСОБА_5 є єдиним власником квартири за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з чим, 20 грудня 2012 року за заявою нового власника даної кварти ОСОБА_5, ОСОБА_2 було знято з реєстраційного обліку згідно із статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання».

Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Як вірно встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 14 серпня 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22 листопада 2012 року, позов ОСОБА_5 задоволено, витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_2 та визнано за ОСОБА_5 право власності на дану квартиру.

Тобто, з набранням законної сили рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 14 серпня 2012 року, єдиним власником квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_5, тоді як, інші особи позбавлені речових прав на володіння, користування та розпорядження даною квартиру.

Отже, з огляду на вимоги статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку про правомірність зняття ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1.

Враховуючи викладене, доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло б призвести до невірного вирішення спору, а тому оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 вересня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Голосіївського районного відділу Державної міграційної служби України у м. Києві, третя особа - ОСОБА_5 про зобов'язання вчинити дії - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий А.Ф. Загородній

Судді М.М. Заїка

М.Г. Кобилянський