Справа № 135/1733/14-а
Суддя: Патраманський І. О.
Дата ухвалення: 2014-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 135/1733/14-а
Провадження у справі № 2-а/135/83/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2014 м. Ладижин

Суддя Ладижинський міський суд Вінницької області Патраманський І.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Ладижині Вінницькій області про визнання неправомірними рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2014 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати неправомірним розпорядження № 17 від 22.09.2014 року Управління Пенсійного фонду України у місті Ладижин Вінницької області про відмову у призначенні йому пенсії із зниженням пенсійного віку на 5 років на підставі ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язати відповідача призначити та виплачувати йому пенсію як громадянину, який потерпів від Чорнобильської катастрофи, 4 категорії зі зниженням пенсійного віку на 5 років, у відповідності до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 20 серпня 2014 року, свої вимоги мотивує тим, що з 21.03.1986 року по даний час він постійно проживав в м. Ладижин Вінницької області, яке розташоване в зоні посиленого радіоекологічного контролю, і на підставі ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має право на зниження пенсійного віку на п'ять років. 11.09.2014 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м. Ладижині Вінницькій області із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, однак в призначені пенсії відмовлено через відсутність підтверджуючих фактів проживання на території зони посиленого радіоекологічного контролю документів.

Відповідач у визначений строк надав суду свої заперечення, у яких позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні, мотивуючи це тим, що дані трудової книжки позивача про роботу на території Росії протягом 1985-1991 років суперечать даним довідки № 1432 від 04.12.2014 року про його постійне проживання на території м.Ладижин (зоні посиленого радіологічного контролю), тобто, станом на 01.01.1993 року не має 4 років постійного проживання чи роботи у зоні посиленого радіологічного контролю. Враховуючи зазначене, на даний час підстав для призначення пенсії по віку зі зниженням пенсійного віку згідно ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" недостатньо.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином. Позивач направив суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити. Справу просив розглядати в порядку письмового провадження.

Представник управління Пенсійного фонду України у м. Ладижин Вінницької області у судове засідання не з'явився, надіславши заяву, в якій просив справу розглянути без його участі.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибулим не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких підстав, суд вважає, що справу можна розглянути в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах доказів, без фіксування судового засідання (частина 1 статті 41 КАС України).

З'ясувавши позиції сторін, дослідивши докази та давши їм належну правову оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є потерпілим від Чорнобильської катастрофи 4 категорії, що підтверджується відповідним посвідченням, НОМЕР_1, має право на пільги, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач ОСОБА_2 згідно ст.55 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії.

Управління Пенсійного фонду України у м. Ладижині Вінницькій області відмовило заявнику в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", посилаючись на те, що ОСОБА_2 не має права на зниження пенсійного віку, оскільки дані трудової книжки позивача про роботу на території Росії протягом 1985-1991 років суперечать даним довідки № 1432 від 04.12.2014 року про його постійне проживання на території м.Ладижин (зоні посиленого радіологічного контролю), тобто, станом на 01.01.1993 року не має 4 років постійного проживання чи роботи у зоні посиленого радіологічного контролю.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно статті 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з приписами статті 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Відповідно до ч. 3,4 ст.15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

У відповідності до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно з якою потерпілі від Чорнобильської катастрофи особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або працюють у зоні посиленого радіоекологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років мають право на призначення та виплату пенсії із зменшенням пенсійного віку на 2 роки за умови постійного проживання або постійної роботи у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період, та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років, яка провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, із даної норми закону вбачаються альтернативні підстави для призначення пенсії із зниженням пенсійного віку: або постійне проживання, або постійна робота.

При цьому, згідно з частиною 3 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначення та виплата пенсій, особам які мають право на її отримання із зменшенням пенсійного віку, провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

Статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено право на призначення пенсії за віком виникає після досягнення чоловіками 60 років, жінками - 55 років та наявності страхового стажу не менше п'яти років.

Статтею 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що заява про призначення пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій регулюється Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року.

Відповідно до п.п. «ґ» п. 7 вищезазначеного Порядку документами, що засвідчують особливий статус особи, є: посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із використанням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

При цьому, згідно з п. 38 Порядку - орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Судом встановлено, що ОСОБА_2., 26.04.1993 року отримав посвідчення громадянина, який потерпілий від Чорнобильської катастрофи НОМЕР_2 (категорія 4). Вказане посвідчення відповідає вимогам абз.3 ст.5 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року №51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У відповідності до ст.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Згідно ст.10 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року №51 видача посвідчень провадиться зокрема іншим потерпілим обласними державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання. Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний термін з дня надходження необхідних документів до органу, що видає посвідчення. У разі встановлення цими комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії посвідчення на підставі рішення комісії підлягає вилученню.

В судовому засіданні встановлено, що належність позивача до особи потерпілої від Чорнобильської катастрофи 4 категорії ніким не оспорювалась, а тому посвідчення є чинним і воно вказує на те, що позивач має право на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій. Різного роду довідки є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Чинність посвідчення вказує і на той факт, що позивач згідно абз.3 п.3 ст.14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року №51, станом на 01.01.1993 прожив або відпрацював у зоні гарантованого добровільного відселення не менше трьох років.

Як вбачається із довідки № 1432 від 04.12.2014, виданої комунальним підприємством Ладижинської міської ради «Ладжитлосервіс» ОСОБА_2 з 21.03.1986 року по даний час зареєстрований в, м. Ладижин, Вінницької області. Даний населений пункт, згідно Переліку населених пунктів Вінницької області, віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок катастрофи, затвердженого постановою КМ України № 106 від 23.07.1991 року та розпорядженням КМ України № 17 від 12.01.1993 року, відноситься до зони гарантованого добровільного відселення.

У судовому засіданні встановлено, що реєстрація місця проживання ОСОБА_2, що зазначається у довідці Ладижинської міської ради та у паспорті позивача, також ніким не оспорювалась.

Факт постійного проживання позивача за вказаним вище місцем реєстрації з 21.03.1986 року по даний час підтверджується також дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме відповідно до записів у трудовій книжці та архівних довідок № 36-1806 від 12.11.2014 року, № 36-1807 від 12.11.2014 року, № 36-1808 від 12.11.2014 року територіально-виробничого підприємства «Лангепаснефтегаз» ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛУКОЙЛ-ЗАПАДНАЯ СИБИРЬ» Ханти-Мансійського автономного округа-Югра Російської Федерації з 26.09 1985 року по 23.09.1991 року ОСОБА_2 працював на даному підприємстві по вахтово-експедиційному методу організації роботи.

Тобто його постійним місцем проживання в цей період був м. Ладижин Вінницької області, де проживала його сім'я. Його дружина ОСОБА_4 була зареєстрована і проживала з 07.03.1986 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ладижин Вінницької області. Що підтверджується довідкою про склад сім'ї № 1477 від 08.12.2014 року, виданою комунальним підприємством Ладижинської міської ради «Ладжитлосервіс».

З свідоцтва про одруження НОМЕР_3, виданого 23.12.1980 року Сутисківською сільською Радою Тиврівського району Вінницької області вбачається, що ОСОБА_2 ОСОБА_4, 23.12.1980 року зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 59.

З свідоцтва про народження НОМЕР_4, виданого Ладижинським відділом РАЦС Тростянецького району Вінницької області вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Ладижин Вінницької області народилась ОСОБА_5,, батьками записані: батько ОСОБА_2, мати ОСОБА_4

Крім того, письмовими поясненнями свідків: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 підтверджується факт постійного проживання ОСОБА_2 разом із сім'єю з 1985 року по даний час в м. Ладижині Вінницької області, ведення з дружиною спільного господарства та побуту. При цьому зазначили, що дійсно позивач працював з 1985 по 1991 роки на території Російської Федерації, проте його робота носила вахтовий характер, що дозволяло позивачу щомісячно приїжджати та на тривалий термін залишатись за місцем свого постійного проживання в м. Ладижині. На території Російської Федерації в нього не було ні постійного житла, ні умов для належного проживання, в цьому навіть не було необхідності, оскільки відпрацювавши встановлений період часу, він відразу ж повертався до своєї сім'ї в м. Ладижин Вінницької області.

Суд прийшов до висновку, що позивач, у відповідності до п.2 ст.55 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має право на призначення пенсії за віком зі зниженням, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсійного віку на 5 років. Як наслідок цього позивач має право звернутися до суду з заявою про зниження пенсійного віку.

Позивачем сплачено судовий збір у сумі 73,08 грн..

Відповідач звільнений від сплати судового збору згідно п.18 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.46 Конституції України, ст.15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ст. ст. 14,15,55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.26 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 8-11, 18, 41, 71, 122, 128, 160, 161, 162, 267 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірним розпорядження № 17 від 22.09.2014 року Управління Пенсійного фонду України у місті Ладижин Вінницької області про відмову у призначенні ОСОБА_2 пенсії із зниженням пенсійного віку на 5 років на підставі ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у місті Ладижин Вінницької області призначити та виплачувати ОСОБА_2 пенсію як громадянину, який потерпів від Чорнобильської катастрофи, 4 категорії зі зниженням пенсійного віку на 5 років, у відповідності до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 20 серпня 2014 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Ладижинський міський суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: