Справа № 1570/6763/12
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" січня 2015 р. м. Київ К/800/15920/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів : Логвиненко А.О. (доповідач), Донець О.Е., Мороз В.Ф.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу приватного підприємства «Фірма «Родон» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13.03.2013р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2014р. у справі

за позовом Прокурора Фрунзівського району Одеської області

до відповідача-1 Виконавчого комітету Йосипівської сільської ради Фрунзівського району Одеської області

відповідача-2 Комунального підприємства «Фрунзівське бюро технічної інвентаризації»

відповідача-3 Реєстраційна служба по Фрунзівському району Великомихайлівського

міжрайонного управління юстиції в Одеській області

з участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - приватне підприємство «Фірма «Родон»

про визнання незаконними дій, скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В :

15.10.2012р. до суду надійшов позов прокурора Фрунзівського району Одеської області про визнання незаконними дій та рішень виконавчого комітету Йосипівської сільської ради Фрунзівського району та комунального підприємства «Фрунзівське бюро технічної інвентаризації» (далі БТІ). Свої вимоги позивач мотивував тим, що БТІ здійснило державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а сільська рада прийняла рішення про видачу приватному підприємству «Фірма «Родон» (далі Підприємство) свідоцтва про право власності на вказане майно. Вважаючи, що при реєстрації права власності та видачі свідоцтва відповідачі діяли всупереч вимогам чинного законодавства, прокурор просив скасувати державну реєстрацію та свідоцтво про право власності.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 13.03.2013р., залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2014р., позов задоволено частково : визнано протиправними та скасовано дії БТІ з державної реєстрації 24.02.2010р. та 4.11.2011р. права власності, визнано протиправним та скасовано рішення виконкому Йосипівської сільради від 26.10.2011р.

Не погодившись з судовими рішеннями, Підприємство звернулось з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просило їх скасувати та направити справу на новий розгляд. При цьому скаржник зазначив, що суди не забезпечили повного та об'єктивного дослідження обставин справи та дійшли передчасного висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судові рішення місцевого та апеляційного суду вказаним вимогам не відповідають в зв'язку з наступним.

Адміністративний позов прокурора мотивовано тим, що Підприємство, шляхом укладення на товарній біржі спотового біржового контракту, придбало 2.12.2009р. у товариства з обмеженою відповідальністю «Украгрокомп» об'єкт нерухомості - комплекс «Дім мисливця». Оскільки вказану угоду не було нотаріально посвідчено, Підприємством та ТОВ «Украгрокомп» укладено нікчемний правочин, який не створив юридичних наслідків та не призвів до виникнення у Підприємства права власності на об'єкт нерухомості. На цій підставі позивач просив визнати протиправними всі подальші дії відповідачів з державної реєстрації права власності Підприємства та видачі йому свідоцтва про право власності.

Суд першої інстанції, частково задовольнивши адміністративний позов, дійшов висновку про те, що внаслідок укладення договору купівлі-продажу об'єкту нерухомості без нотаріального посвідчення у Товариства не виникло право власності, що унеможливило подальшу реєстрацію права власності органом БТІ та видачу свідоцтва про право власності органом місцевого самоврядування.

З цими висновками погодився суд апеляційної інстанції.

Судами попередніх інстанцій було фактично розглянуто спір про право власності на об'єкт нерухомості та вирішено питання відносно прав, інтересів та обов'язків щодо цього майна юридичних осіб, які 2.12.2009р. уклали між собою договір купівлі-продажу, хоча товариство з обмеженою відповідальністю «Украгрокомп» не було залучено до участі у розгляді справи.

Крім того, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2442 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

В своїй постанові від 10.04.2012р. (номер справи в Єдиному державному реєстрі судових рішень 21-1115во10) Верховний Суд України зазначив :

«Відповідно до статті 17 КАС компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Із наведених положень убачається, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цим рішенням».

В постановах Верховного Суду України від 9.10.2012р. (справа №21-173-а12) та від 26.03.2013р. (справа №21-438а12) також зазначено :

«Відповідно до частини першої статті 2, пунктів 6, 8 частини першої статті 3, частини першої статті 6 КАС предметом захисту в адміністративному судочинстві виступають саме порушені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, їхніх посадових чи службових осіб права та інтереси юридичних осіб».

Відповідно до частини 2 статті 60 КАС України прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з адміністративним позовом з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді.

Отже, в адміністративному позові прокурора повинно бути зазначено, які саме порушені інтереси держави або громадянина він представляє в адміністративному суду. В той же час, позов прокурора не містить інформації про зміст порушених інтересів держави та обмежується лише посиланням позивача на право прокурора звернутися до суду.

З огляду на це, під час розгляду справи суди повинні встановити, які права і інтереси держави було порушено у спірних правовідносинах діями відповідачів, в чому вони полягають та яким чином розгляд адміністративного позову призведе до їх відновлення і захисту.

Таким чином, попередні судові інстанції у розгляді даної справи припустилися порушення норм процесуального права, а саме вимог частини третьої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо прийняття судового рішення на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених дослідженими у судовому засіданні доказами.

Не встановлення в судовому процесі вище зазначених обставин як таких, що мають суттєве значення у справі з огляду на неможливість правильно вирішити спір без їх з'ясування, відповідно до частини другої статті 227 КАС України є підставою для скасування ухвалених у справі судових рішень у зв'язку з їх не відповідністю вимогам частин 4 та 5 статті 11, частині 1 статті 138 та статті 159 цього Кодексу з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 222, 223, 227, 230, 231, 254 КАС України, -

У Х В А Л И В

Касаційну скаргу приватного підприємства «Фірма «Родон» задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13.03.2013р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2014р. скасувати, справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Судді А.О. Логвиненко

О.Є. Донець

В.Ф. Мороз