Справа № 819/2748/14-а
Суддя: Білоус І.О.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/2748/14-a

22 січня 2015 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Білоус І.О.

при секретарі судового засідання Габрилецькій С. Є.

за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача Кащишин О. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держземагентства у Тернопільській області, треті особи, які не зачвляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Відділ Держземагенства у Тернопільському районі, Лозовецька сільська рада, про визнання протиправними дії та зобов'зання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до відповідача - Головного управління Держземагенства у Тернопільській області із адміністративним позовом про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії.

Позивач вважає, що йому неправомірно відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту с. Лозова Тернопільського району листом від 29.10.2014 р. за № 19-19-0.53-5100/2-14 з тих підстав, що вона відноситься до земель природоохоронного призначення. Позивач вважає таку відмову безпідставною та просить її скасувати. Вважає, відповідачем необґрунтовано та безпідставно віднесено дану земельну ділянку до земель природоохоронного призначення.

В судовому засіданні позивач просив визнати відмову від 29.10.2014 р. протиправною і скасувати та зобов'язати відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, надала суду письмові заперечення. Вважає надану відмову обґрунтованою і підставною.

У судовому засіданні 18.12.2014 р. до участі у справі залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Відділ Держземагенства у Тернопільському районі, Лозовську сільську раду.

Представник Відділу Держземагенства у Тернопільському районі в судове засідання не з'явився, надав на вимогу суду документи та заяву, у якій просив слухати справу без його участі.

Представник Лозівської сільської ради в судовому засіданні надав пояснення. Підтримав позицію представника відповідача. Вважає, що у питаннях виділення земельних ділянок має враховуватись позиція органу місцевого самоврядування, що представляє відповідну громаду. В подальшому у судове засіданні не з'явився, посилаючись на стан здоров'я.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти позову, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

На підставі протоколу № 1 від 25.03.1995 р. та договорів № 39 від 15.04.1995 р. на замовлення Колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» на завдання проектування видане КСП «Дружба» і затверджене головою Тернопільської районної ради народних депутатів Тернопільським філіалом Інституту землеустрою Української академії аграрних наук розроблено Проект роздержавлення і приватизації земель колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» Тернопільського району Тернопільської області (а. с. 45-32).

Відповідно до розрахунку площі земель КСП «Дружба» Тернопільського району, що підлягають роздержавленню і приватизації до земель природоохоронного призначення віднесено 32.0 га землі в тому числі - 15 га - рілля, 17 га сіножаття.

30.09.3024 р. ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держземагенства у Тернопільській області із заявою, в якій просив відповідно до вимог ст. 118, 112 Земельного кодексу України (далі ЗК України) надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства. У цій заяві вказав бажане місце розташування земельної ділянки - за межами населеного пункту Лозовецької сільради Тернопільського району Тернопільської області та орієнтовану площу - до 1,9961 га. До заяви ним було додано копію паспорту, копія ідентифікаційного коду, графічні матеріали, у вигляді викопіювання з чергової кадастрової карти території Лозовецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Із зазначенням місця розташування земельної ділянки та її орієнтованими розмірами. ( а. с. 8).

29.10.2014 р. листом № 19-19-0.53-5100/2-14 йому відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою із посиланням на те, що земельна ділянка, яка пропонується для відведення згідно Проекту роздержавлення і приватизації земель колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» відноситься до земель природоохоронного призначення та відповідно до форми 6 - зем. обліковується в землях запасу (рілля) (абзац другий листа від 29.10.2014 року за №19-19-0.53-5100/2-14 ГУ Держземагентства). В цьому листі також зазначено, що відповідно до п. 3.4 Рекомендацій по складанню проектів роздержавлення і приватизації земель сільськогосподарських підриємств і організацій, затверджених Держкомземом від 15.05.1992 р., із земель, що входять до складу угідь сільськогосподарських підприємств і організацій відмежовують земельні ділянки, що визначені як землі природоохоронного призначення, які не можуть передаватися у колективну і приватну власність.

Не погодившись із таким рішенням позивач звернувся із даним позовом до суду.

Перевіряючи на предмет відповідності критеріям оцінки рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень оскаржене позивачем суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 123 ЗК України визначено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається із клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Розподіл земель на категорії встановлено ч. 1 ст. 19 ЗК України.

Цією нормою поряд із іншими категоріями встановлено п. а - землі сільськогосподарського призначення, п. в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЗК України - до земель сільськогосподарського призначення належать сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).

Ч. 1 ст. 46 ЗК України встановлено, що до земель іншого природоохоронного призначення належать земельні ділянки, в межах яких є природні об'єкти, що мають особливу наукову цінність, межі земель іншого природоохоронного призначення закріплюються на місцевості межовими або інформаційними знаками, порядок використання земель іншого природоохоронного призначення визначається законом.

Відповідно до матеріалів даної адміністративної справи, а саме, довідки від 22.01.2015 р. № 9.-1916-0.61-113/2-15 про правовий статус, кількісні та якісні характеристики земельної ділянки, розподілення земель серед землевласників та землекористувачів на території Лозівської сільської ради (форма 6 - зем), земельна ділянка що пропонується для відведення у власність ОСОБА_1 належить до категорії - землі сільськогосподарського призначення (рілля).

Оцінюючи посилання представника відповідача, як у оспореній відмові, так і в судовому засіданні на те, що відповідно до Проекту роздержавлення і приватизації земель КСП « Дружба» цю ділянку віднесено до земель природоохоронного призначення, суд зазначає, що із часу складення даного проекту, а саме, з 1995 р. відповідачем не надано, а судом, на виконання вимог ч. 3 ст. 71 КАС України, не здобуто належних та допустимих доказів внесення змін до державної статистичної звітності, щодо віднесення даної ділянки до іншої категорії, у тому числі і до земель природоохоронного призначення.

Як встановлено у судовому засіданні, та не заперечується сторонами, а відтак, в силу вимог ч. 3 ст. 72 КАС України - не підлягає додатковому доказуванню, державними органами, що здійснюють реалізацію повноважень у земельних правовідносинах не вичинялись передбачені ст. 20 ЗК України дії щодо переведення даної земельної ділянки із категорії земель сільськогосподарського призначення до будь-яких інших категорій, передбачених ч. 1 ст. 19 ЗК України.

Даний факт також знайшов підтвердження відповіддю від 30.12.2014 р. № 32/2370 Департаменту екології і ресурсів Тернопільської облдержадміністрації (а. с. 35).

При цьому, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на відсутність з боку органів, уповноважених державою на здійснення повноважень у сфері земельних правовідносин дій внаслідок відсутності коштів спрямованих на практичну реалізацію Проекту роздержавлення і приватизації земель КСП «Дружба», з огляду на Рішення Європейського Суду з прав людини «Кечко проти України» у якому Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість посилання відповідача у відповіді відмові від 29.10.2014 р. № 19-19-0.53-5100/2-14 щодо належності земельної ділянки за межами населеного пункту Лозовецької сільради тернопільського району Тернопільської області та орієнтовану площу - до 1,9961 га до земель природоохоронного призначення, та відтак - безпідставності відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою ОСОБА_1 та необхідність скасування судом такої відмови.

Суд також не приймає до уваги думку представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Лозовецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про обов'язковість згоди органу місцевого самоврядування при наданні відповідачем дозволу на розробку проекту землеустрою, оскільки, лист-роз»яснення № 28-0.1314848/2-14 (а. с. 25), на який він посилається в обґрунтування своєї позиції, датований 15.12.2014 р., тобто, після надання оспореної позивачем відповіді - відмови (29.10.2014 р) та, як зазначено у ньому, не є нормативно-правовим актом а має інформаційний характер, не встановлює правових норм і діє до моменту набрання чинності нормативно-правовими актами, що змінюють відповідні правовідносини.

Щодо позовних вимог позивача щодо зобов'язання Головного управління Держземагентства у Тернопільській області надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель запасу державної форми власності орієнтовною площею 1,9961 га у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Лозовецької сільської ради Тернопільського району, суд приходить до висновку про те, що в цій частині позовних вимог позивачу слід відмовити, оскільки прийняття рішення про видачу наказу про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою земельних ділянок державної форми власності належить до повноважень ГУ Держземагентства у Тернопільській області. Одже, задоволення позову в цій частині буде втручанням суду у дискреційні повноваження органу державної влади та управління. Відтак, суд приходить до висновку, що в цій частині позову слід відмовити та необхідно обрати належний спосіб захисту на підставі повноважень, наданих ч. 2 ст. 162 КАС України, у вигляді зобов"язання відповідача повторно розглянути по суті заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель запасу орієнтованою площею 1,9961 га у власність для ведення особистого селянсткого господарства за межами населеного пункту на теріиторії Лозовецької сільської ради Тернопільського району із дотриманням вимог чинного законодаства.

Ч. 1 ст. 71 КАС визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 КАС України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При розгляді справи, суд перевіряє відповідність оскаржуваного рішення принципам, визначеним ч. 3 ст. 2 КАС України.

Проаналізувавши наявні матеріали та обставини справи, подані сторонами докази, а також норми що діяли на час правовідносин, що були предметом розгляду у даній справі суд прийшов до переконання про обґрунтованість та доведеність позовних вимог позивача щодо скасування відмови від 29.10.2014 р про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, в зв'язку з чим позов підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Скасувати відмову Головного Управління Держземагенства у Тернопільській області від 29.10.2014 р. № 19-19-0.53-5100/2-14 у наданні дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель запасу орієнтованою площею 1,9961 га у власність для ведення особистого селянсткого господарства за межами населеного пункту на теріиторії Лозовецької сільської ради Тернопільського району.

3. Зобов"язати Головне Управління Держземагенства у Тернопільській області розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель запасу орієнтованою площею 1,9961 га у власність для ведення особистого селянсткого господарства за межами населеного пункту на теріиторії Лозовецької сільської ради Тернопільського району із дотриманням вимог чинного законодаства.

4. В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 27.01.2015 р.

Головуючий суддя Білоус І.О.

копія вірна

Суддя Білоус І.О.