Справа № 487/3920/14-а
Суддя: Разумовська О. Г.
Дата ухвалення: 2014-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Миколаєва
Справа № 2-а/487/165/14
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15.12.2014 Заводський районний суд м. Миколаєва в складі

головуючого судді Разумовської О.Г.,

при секретарі Кожину В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом адміністративного позову ОСОБА_1 до Територіальної Державної інспекції з питань праці у Миколаївській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

16. 04. 2014 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Територіальної Державної інспекції з питань праці у Миколаївській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, мотивуючи наступним.

07. 04. 2014 заступником начальника відділу - державним інспектором праці Кордіком Є.І. Територіальної Державної інспекції з питань праці у Миколаївській області була винесена постанова № 14-01-009/0023-0027 по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-6 КУпАП та накладено штраф у розмірі 1350, 00 грн. З даною постановою позивач не згоден, посилаючись на те, що обставини викладені в постанові неповно та необ'єктивно. Вважає, що в його діях не має події правопорушення, а відповідно і складу, а тому просить скасувати дану постанову, як винесену неправомірно.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, обставини, викладені в позові, підтвердив, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що інспекцією винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 188-6 КУпАП через. Вважає, що постанова винесена правомірно та підстав для її скасування не має. У зв'язку з чим просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26. 03. 2014 заступником начальника відділу - державним інспектором праці Кордіком Є.І. Територіальної Державної інспекції з питань праці у Миколаївській області було складено протокол № 14-01-009/0023, про те, що ОСОБА_1 по вул. Чкалова, 20 в м. Миколаєві в адміністративному приміщенні ТОВ «Артіль ЛТД» не допустив державного інспектора праці до перевірки.

07. 04. 2014 за вказаним протоколом заступником начальника відділу - державним інспектором праці Кордіком Є.І. Територіальної Державної інспекції з питань праці у Миколаївській області було винесено постанова № 14-01-009/0023-0027 по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-6 КУпАП та накладено штраф у розмірі 1350, 00 грн.

Складенню вказаного протоколу та винесенню зазначеної вище постанови передували наступні обставини.

До Територіально державної інспекції з питань праці у Миколаївській області з Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради надійшов лист з проханням, щодо проведення спільної перевірки ТОВ «Артіль» ЛТД так як керівництво даного підприємства відмовило в проведенні перевірки фахівцям департаменту. Інспекцією на ТОВ «Артіль» ЛТД планові перевірки не здійснювались. Враховуючи вище викладене з урахуванням розроблених критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності ТОВ «Артіль» ЛТД відноситься до підприємства незначного ступеня ризику від провадження господарської діяльності. Відповідно до п. 12 «Методики розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю)» затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28. 08. 2013 № 752 рекомендованою періодичністю проведення планових заходів державного нагляду для суб'єктів господарювання, що віднесені до незначного ступеня ризику, не частіше ніж один раз на п'ять років.

Планом проведення планових перевірок Державною інспекцією України з питань праці та її територіальними органами на ї квартал 2014 року, затвердженим наказом Державної інспекції України з питань праці № 222 від 24. 12. 2013, затверджено проведення планової перевірки ТОВ «Артіль» ЛТД.

На підставі плану проведення планових перевірок видано наказ №21 від 03. 03. 2014, на підставі якого державному інспектору праці Кордіку Є. І. видано направлення № 286 на проведення планової перевірки ТОВ «Артіль» ЛТД з 24. 03. 2014 по 28. 03. 2014 на предмет додержання вимог законодавства з питань праці.

26. 03. 2014 в адміністративному приміщені ТОВ «Артіль ЛТД» по вул. Чкалова, 20 в м. Миколаєві директору товариства ОСОБА_1 державним інспектором надано направлення на проведення планової перевірки № 286 від 24. 03. 2014 оформлене на підставі наказу № 21 від 03.03.2014р. та службове посвідчення № 58 серії МИ на ім'я Кордіка Є.І. Директор ТОВ «Артіль ЛТД» ОСОБА_1 до перевірки державного інспектора праці не допустив, документи бухгалтерського обліку та кадрового діловодства не надав. За поясненнями директора ОСОБА_1 перевірка ТОВ «Артіль ЛТД» призначена з порушенням вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». А саме відсутній «закон» який встановлював би статус Державної інспекції з питань прац як центрального органу виконавчої влади який уповноважено здійснювать державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю.

Від отримання копії направлення № 286 на проведення перевірки директор ТОВ «Артіль» ЛТД ОСОБА_1 відмовився, мотивуючи тим, що на проведення перевірки ТДІзПП у Миколаївській області не має повноважень.

Державним інспектором праці директору ТОВ «Артіль ЛТД» ОСОБА_1, було роз'яснено, що діяльність інспекції з питань праці врегульована Законамі України. Так, Законом України від 08.09.2004р. № 1985-І// «Про ратифікацій Конвенції Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці ' промисловості й торгівлі», ратифіковано зазначену конвенцію про інспекцію праці в промисловості та торгівлі. Законом України від 08.09.2004р. № 1986-ІУ «Пр/ ратифікацію Конвенції Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві» відповідно ратифіковано конвенцію 4 про інспекцію праці в сільському господарстві. Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», чинні міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Статтею 259 КЗпП України визначено, що нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю здійснюють уповноважені органи, які не залежать у своїй діяльності від власника або уповноваженого ним органу. Статтею 35 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що контроль за додержанням законодавства про оплату праці на підприємствах у межах наданих повноважень здійснюює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю. Відповідно до п. 1,3 положення «Про Державну інспекцію України з питань праці», яке затверджено указом Президента України № 386/2011 від 06.04.23011р., Державна інспекція України з питань праці є центральним органом виконавчої влади, яка забезпечує реалізацію державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Пунктом 4 зазначеного положення визначено, що інспекція з питань праці здійснює державний нагляд та контроль за додержанням підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, законодавства про працю з питань трудових відносин, робочого часу та часу відпочинку, нормування праці, оплати праці, тощо. «Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів», який затверджено наказом Міністра соціальної політики України № 390 від 02.07.2012р., зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 30.07.2012р. за № 1291/21603 визначено процедуру проведення Державною інспекцією України з питань праці та її територіальними органами перевірок додержання законодавства з питань праці у межах повноважень, визначених зазначеними вище Конвенціями які ратифіковані Верховною Радою України шляхом прийняття відповідних Законів України, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності суб'єктами господарювання у частині додержання вимог законодавства про працю та визначається періодичність здійснення планових заходів державного нагляду (контролю)», Положенням про Державну інспекцію України з питань праці. Повноваження державного інспектора праці визначено ст.12 Конвенції про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ст.16 Конвенції про інспекцію праці в сільському господарстві, ст.8 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», п.5,7 «Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів».

Проте дане роз'яснення до уваги прийнято не було, відповідач до проведення перевірки державного інспектора праці не допустив.

Законних підстав для не допуску посадової особи ТДІзПП до проведення планового заходу позивач не мав.

За наслідками вказаного державним інспектором праці було складено протокол про адміністративне правопорушення від 26. 03. 2014.

В судовому засіданні представник позивача стверджував, що позивач не скоював правопорушення, однак жодних доказів на підтвердження цього суду не надав. Натомість представником відповідача в протоколі зафіксовано правопорушення.

Протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення складені у відповідності до вимог КУпАП.

ОСОБА_1 письмово заздалегідь сповіщено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення;

Справу про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1, розглянуто посадовою особою інспекції відповідно до КУпАП.

На виконання ст. 280 КУпАП, інспекцією при розгляді зазначеної справи з'ясовано всі обставини, передбаченні чинним законодавством України, зокрема встановлено факт вчинення правопорушення вимог містобудівного законодавства

Протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст. 188-6 КУпАП складено у відповідності до ст. 254 КУпАП, зміст протоколу відповідає ст. 256 КУпАП, зокрема, належним чином висвітлено склад правопорушення, особі роз'яснено її права, про що свідчить підпис в протоколі ОСОБА_1 Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП, правопорушнику надано примірник протоколу, про що свідчить його підпис.

Вказаний факт утворює склад адміністративного правопорушення за ст. 188-6 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення розглянута державними інспектором праці Кордіком С.І. у терміни визначені ч. 1 ст. 277 КУпАП. Постанова по справі про адміністративне правопорушення за ст. 188-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 № 14-01-009/0023-0027 від 07. 04. 2014 відповідає ст. 283 КУпАП. У зв'язку із відсутністю ОСОБА_1 під час розгляду адміністративної справи відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП примірник постанови надіслано поштою. Розмір адміністративного стягнення (штрафу) визначено у відповідності до ч. 2 ст. 188-6 КУпАП.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. Проте, належних та допустимих доказів (ст. 70 КАС України), які б спростовували твердження відповідача та доводили обґрунтованість позовних вимог позивача щодо оскаржуваної постанови, суду не надано.

Посилання позивача на те, що інспектор не мав повноважень для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за фактом не допуску до перевірки, не відповідає дійсним нормам законодавства та ґрунтується на невірному тлумаченні правових норм.

За такого, постанова по справі про адміністративне правопорушення від 07. 04. 2014 № 14-01-009/0023-0027 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ст. 188-6 винесена інспектором у порядку та у спосіб, передбачений чинним законодавством, на підставі норм діючого законодавства

Також встановлено, що в діях посадової особи інспекції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та винесенні постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу порушень вимог діючого законодавства не встановлено. А тому підстав для скасування даної постанови у суду не має. Неправомірності зі сторони відповідача в судовому засіданні не встановлено, доказів стосовно цього позивачем не надано. Твердження позивача в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з цим в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Територіальної Державної інспекції з питань праці у Миколаївській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 07. 04. 2014 № 14-01-009/0023-0027 відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О.Г. Разумовська