Справа № 816/4894/14
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/4894/14

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Кременчуці Полтавської області про визнання дій неправомірними та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

10 грудня 2014 року Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Кременчуці Полтавської області (далі - Відділення у м. Кременчуці, відповідач) про визнання неправомірними дій щодо неприйняття до заліку та невідшкодування коштів у сумі 3 628,56 грн., витрачених на виплату та доставку пенсії по втраті годувальника внаслідок трудового каліцтва гр. ОСОБА_1 за період з 01.11.2012 по 31.10.2014 та стягнення вказаної суми коштів з відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в порушення вимог чинного законодавства відповідач відмовив у прийняті до заліку для відшкодування витрати на виплату та доставку пенсії по втраті годувальника.

Позивач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач позовні вимоги не визнав. У наданих до суду письмових запереченнях просив у задоволенні адміністративного позову відмовити, посилаючись на відсутність у позивача права заявляти такі вимоги за умови відсутності у відповідача акту про нещасний випадок, особової справи потерпілого, що унеможливлює проведення відповідної звірки.

Представник відповідача проти розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечував.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених даною статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи достатність наданих сторонами доказів та відсутність потреби допитати свідка чи експерта, суд, зважаючи на положення частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, в судовому засіданні 28.01.2015 перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини зводяться до того, що відповідач не приймає до відшкодування витрати по виплаті та доставці пенсії на користь ОСОБА_1 - о/р НОМЕР_1, яка одержує пенсію по втраті годувальника ОСОБА_2, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання службових обов'язків у Прокуратурі м. Кременчука.

Перевіряючи правомірність дій відповідача щодо неприйняття до заліку та невідшкодування суми витрат на виплату та доставку пенсій у зв'язку з втратою годувальника, суд виходить з наступного.

Статтею 1 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування встановлено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Підпунктом "г" п. 1 ст. 21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" передбачено, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Частиною 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" передбачено, що після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Постановою Правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань від 04.03.2003 №5-4/4 затверджено Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Порядком визначено механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які призначені особам, що застраховані згідно із Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (крім осіб, зазначених у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому числі добровільно застраховані, та потерпілим особам, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків.

Згідно з пунктом 5 Порядку Управління пенсійного фонду в районах і містах області та відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування у цих районах і містах у встановлений Положенням термін проводять звірку про визначення сум витрат і подають акт звірки головному обласному управлінню пенсійного фонду та обласному управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування.

Головне управління обласного Пенсійного фонду та обласне відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у встановлений Положенням термін узгоджують суми, що підлягають відшкодуванню і подають свою довідку, відповідно, до пенсійного фонду та фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві (п. 6 Порядку).

Пунктом 7 Порядку встановлено, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків на підставі довідки про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (додаток 4), на централізованому рівні до 25 числа місяця, наступного за звітним, перераховує відповідні кошти Пенсійному фонду.

Згідно зі ст. 21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я на виробництві, а саме:

а) допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю до відновлення працездатності або встановлення інвалідності;

б) одноразову допомогу в разі стійкої втрати працездатності або смерті потерпілого;

в) щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку;

г) пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, або професійного захворювання.

Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що виплата пенсії по інвалідності внаслідок ушкодження здоров'я на виробництві є відшкодуванням шкоди, заподіяної внаслідок ушкодження здоров'я на виробництві.

Частиною сьомою статті 13 цього Закону встановлено, що підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат, пенсій внаслідок трудового каліцтва, пенсій по втраті годувальника є акт розслідування нещасного випадку на виробництві, або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами.

Отже, підставою для оплати пенсії по втраті годувальника є акт про нещасний випадок на виробництві.

З матеріалів справи та пояснень відповідача суд встановив, що до Відділення у м.Кременчуці акт про нещасний випадок, який трапився з ОСОБА_2, не надходив.

Відповідно до ст. 35 вказаного Закону для розгляду справ про страхові виплати до Фонду соціального страхування від нещасних випадів на виробництві подаються акт нещасного випаду акт розслідування або професійного захворювання за встановленими формами, висновок МСЕК про ступень втрати працездатності чи копія свідоцтва про його смерть, документи про необхідність подання додаткових видів допомоги.

Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві приймає рішення про виплати у разі втрати годувальника за умови подання таких документів:

1) копії свідоцтва органу державної реєстрації актів цивільного стану про смерть потерпілого;

2) довідки житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - довідки виконавчого органу ради чи інших документів про склад сім'ї померлого, в тому числі про тих, хто перебував на його утриманні, або копії відповідного рішення суду;

3) довідки житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - виконавчого органу ради про батьків або іншого члена сім'ї померлого, який не працює та доглядає дітей, братів, сестер чи онуків померлого, які не досягли 8-річного віку;

4) довідки навчального закладу про те, що член сім'ї потерпілого віком від 18 до 23 років, який має право на відшкодування шкоди, навчається за денною формою навчання;

5) довідки навчального закладу інтернатного типу про те, що член сім'ї потерпілого, який має право на відшкодування шкоди, перебуває на утриманні цього закладу.

Згідно зі статтею 36 Закону "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" фонд соціального страхування від нещасних випадків розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів.

Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім'ї та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів.

Отже, відповідач може розглядати справи про страхові виплати лише за умови отримання усіх належним чином оформлених документів.

В матеріалах справи відсутні докази звернення ОСОБА_1 до Відділення у м.Кременчуці із заявою про призначення їй пенсії по втраті годувальника та постановки на облік, як і докази надання до Відділення у м. Кременчуці особової справи загиблого на виробництві ОСОБА_2

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність у відповідача фактичної можливості провести з позивачем звірку витрат по особовій справі потерпілого, якому виплачується пенсія по втраті годувальника, у зв'язку з чим позовні вимоги суд визнає необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-11, 71, 128, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 30.01.2015.

Суддя Є.Б. Супрун