Справа № 806/5460/13-а
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" січня 2015 р. м. Київ К/800/56588/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Конюшка К.В.

суддів: Гончар Л.Я., Чалого С.Я.

за участю:

секретаря Левіної А.А.

представника позивача Сірої А.В. Р.О.

представника відповідача неприбуття

представника третьої особи неприбуття

представника Генеральної

прокуратури України Павел Бараненка І.І. Павел О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Фірма «Рада» на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2014 року

у справі № 806/5460/13-а

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Фірма «Рада»

до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Портал»

за участю Прокуратури Житомирської області

про скасування постанов та припису

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2013 року ТДВ «Фірма «РАДА» звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області про визнання протиправними та скасування постанов від 18.07.2013 №70/6-Ю та №71/6-Ю про накладення штрафу за правопорушення у сфері будівельної діяльності, скасування припису від 06.02.2013 №04 .

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 05.08.2014, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2014, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись зі вказаними рішеннями судів попередніх інстанцій, ТДВ «Фірма «РАДА» оскаржило їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просив скасувати рішення судів попередніх інстанцій з мотивів порушення цими судами норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення - про задоволення позову.

Касаційна скарга обґрунтована переважно тим, що спірні об'єкти перевірки належать саме до ІІ категорії складності об'єктів будівництва.

Згідно з частиною другою статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи і правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку про те, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Як установлено судами попередніх інстанцій, на підставі листа прокуратури м. Житомира №7486 від 28.12.2012, наказів №32-од та №44-од, посадовими особами Інспекції проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил на об'єктах будівництва: «Комплекс МАФ по вул. Б.Тена, 5, м. Житомира» та «Комплекс МАФ по вул. Московська, 4, м. Житомира».

За результатами перевірки складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм стандартів і правил від 06.02.2013.

Згідно з актом перевірки ТДВ «Фірма «РАДА» виконані будівельні роботи з будівництва згрупованих торгівельних об'єктів (бутіків) за адресою: вул. Московська, 4 в м. Житомирі (на території входу до центрального речового ринку «Рада») у кількості 4 і 7 штук та по вул. Б.Тена, 5 в м. Житомирі (на території входу до центрального речового ринку «Рада» біля автостоянки) у кількості 4 і 5 штук (ІІІ категорія складності), без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та що вказані об'єкти експлуатуються без прийняття закінчених будівництвом об'єктів в експлуатацію, чим порушено статті 34 та 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон України №3038-VI) та пункт 2 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466 (далі - Порядок №466).

06.02.2013 посадовими особами Інспекції складено припис №04 про усунення порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

На підставі акта перевірки відповідачем 18.07.2013 прийнято постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №70/6-Ю та №71/6-Ю, якими ТДВ «Фірма «РАДА» визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених абзацом 4 пункту 4 та абзацом 4 пункту 6 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», та накладено штраф на загальну суму 206 460,00 грн. (по 103 260,00 грн. кожна).

Також судами попередніх інстанцій установлено, що відповідно до змісту акта перевірки побудовані об'єкти є капітальними будівлями. Перевіркою встановлено, що будівлі мають малозаглиблений бетонний фундамент товщиною 150 мм, кладка стін та перегородки побудовані з піноблоків товщиною 200 та 300 мм, покриття суміщене з металевих та дерев'яних балок.

Перевіркою встановлено, що конструкції спірних об'єктів були збудовані, а не встановлені, основні будівельні матеріали, які використовувались для будівництва - це будівельний щебінь (влаштована основа), важкий бетон та арматурна сталь (фундамент), піноблоки та цементний розчин (стіни), які не відносяться до полегшених конструкцій.

Незалежним експертом Май-Маєвським В.М. 12.02.2013 проведено технічне обстеження об'єктів, забудовником яких є позивач у справі, що знаходяться за адресою: м. Житомир по вул. Б.Тена, 5 та по вул. Московська, 4.

Згідно зі звітами №1-02-2013 про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж тимчасових споруд (МАФ) по вул. Московська, 4 у м. Житомирі та №2-02-2013 про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж тимчасових споруд (МАФ) по вул. Б. Тена, 5 у м. Житомирі, встановлено, що класифікація об'єкту згідно з державним класифікатором будівель та споруд ДК 018 - 2000, затвердженим наказом Державного комітету статистики України від 17.08.2000 №507 має код 1230.9, клас капітальності будівель - 4, категорія складності -1 (згідно з державними будівельними нормами А.2.2.-3-2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво»). Вказаним дослідженням також встановлено, що фундамент у вказаних об'єктах - відсутній. Основою під стіни служить монолітна залізобетонна плита товщиною 0,15 м, розташована на поверхні ґрунту.

Відповідно до звітів експерта Май-Маєвського В.М. згруповані торгівельні об'єкти (бутіки) по вул. Бориса Тена, 5 у кількості 4 і 5 штук в м. Житомирі та по вул. Московська, 4 у кількості 11 штук у м. Житомирі, відносяться до класу стаціонарних тимчасових споруд.

У висновку судового експерта Свістунова І.С. зазначено, що об'єкти за адресою: м. Житомир, вул. Московська, 4 (на території входу до центрального ринку «Рада») у кількості 4 і 7 штук та за адресою: м. Житомир, вул. Бориса Тена, 5 у кількості 4 і 5 штук мають деякі властивості притаманні об'єктам нерухомого майна, однак конструкція, яка виконує функцію фундаменту, в повній мірі не відповідає вимогам нормативних документів, що надає об'єктам ознаки тимчасовості (для експлуатації протягом короткого терміну). Таким чином, досліджувані об'єкти відносяться до IV (четвертого) класу капітальності. За результатами проведеного натурного обстеження та даними представлених на дослідження матеріалів, досліджувані об'єкти за адресою: м. Житомир, вул. Московська, 4 (на території входу до центрального ринку «Рада») в кількості 4 і 7 штук та за адресою: м. Житомир, вул. Бориса Тена, 5 (на вході до центрального речового ринку «Рада» біля автостоянки) в кількості 4 і 5 шт. відносяться до класу наслідків (відповідальності) СС1, а за критеріями таблиці А.1 ДСТУ НБ В. 1.2-16:2013, належить до II (другої) категорії складності.

Отже, експерт Свістунов І.С. зазначив про те, що у об'єктів є конструкція, яка виконує функцію фундаменту. Однак фундамент - це ознака об'єкта будівництва (нерухомого майна). Також експертом визначено категорію складності досліджуваних об'єктів, що свідчить про те, що вони не є тимчасовими спорудами, а, як сказано у висновку, мають ознаки тимчасовості.

Водночас висновками експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (Житомирське відділення) за результатами проведення комісійної судової будівельно-технічної експертизи від 30.08.2013 №403/13-25/8590/13-42 та від 30.08.2013 №403/13-25/8591/13-42 підтверджено, що об'єкти, які знаходяться у м.Житомирі, по вул. Б.Тена, 5 (на вході до центрального речового ринку «Рада» біля автостоянки) у кількості 4 і 5 штук та по вул. Московській, 4» (на території входу до центрального ринку «Рада») у кількості 4 і 7 штук не є тимчасовими спорудами для здійснення підприємницької діяльності, а є нерухомим майном, оскільки належить до земельних поліпшень, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення та відносяться до III групи капітальності.

Висновком експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (Житомирське відділення) за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 11.01.2014 №624/13/7/14-25 підтверджено, що об'єкти, які знаходяться у м. Житомирі на вул. Московській, 4 (на території входу до центрального ринку «Рада») у кількості 4 і 7 штук та на вул. Б.Тена, 5 (на вході до центрального речового ринку «Рада» біля автостоянки) у кількості 4 і 5 штук відносяться до класу наслідків (відповідальності) СС2 та III категорії складності.

Відповідно до змісту висновку експертизи від 11.01.2014, експерти при дослідженні користувалася нормами ДБН А.2.2-3-2012 та ДСТУ-Н Б В. 1.2-16:2013.

Виконані будівельні роботи з влаштування малозаглиблених залізобетонних фундаментів, кладка стін та перегородок з піноблоків товщиною 200 та 300 мм, огороджувальних конструкцій (вітражі, двері), покрівлі, внутрішні та зовнішні опоряджувальні роботи. Частково не завершені роботи по благоустрою (влаштування вимощення). На виконані будівельні роботи пред'явлені сертифікати, накладні, паспорта на використані будівельні матеріали, а саме: бетонна суміш, піноблоки, цемент, арматурна стать, фотоматеріали та акти на приховані роботи.

Під час перевірки проведено розкриття ґрунту для визначення фундаментів. У результаті розкриття ґрунту встановлено наявність малозаглиблених залізобетонних фундаментів, товщиною 150 мм, що відповідає проектному рішенню (вузол влаштування підлоги РП шифр 1-2012 аркуш 9 та РП шифр 2-2012-АР аркуш 7). Результати розкриття ґрунту для визначення фундаментів оформлені протоколом №1 від 05.02.2013.

До перевірки надані робочі проекти: шифр 1.2012 2Розміщення М АФ 1.1 1.4; 1.3-1.9» та робочий проект шифр 2-2012-АР «Розміщення МАФ 2.1-2.4; 2.5 2.11». Фактично по даним проектам здійснено будівництво згрупованих торгівельних об'єктів (бутіків) за адресою: вул. Московська, 4 (на території входу до центрального речового ринку «Рада») у кількості 4 і 7 штук та вул.Б.Тена. 5 (на вході до центрального речового ринку «Рада» біля автостоянки) у кількості 4 і 3 штук в м. Житомирі», III категорія складності.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що замовником будівництва ТДВ «Фірма «РАДА» виконані будівельні роботи з будівництва згрупованих торгівельних об'єктів (бутіків) за адресою: вул. Московська, 4 (на території входу до центрального речового ринку «Рада») у кількості 4 і 7 штук та по вул. Б.Тена, 5 (на вході до центрального речового ринку «Рада» біля автостоянки) у кількості 4 і 5 штук у м. Житомирі», які належать саме до III категорія складності, без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та об'єкти експлуатуються без прийняття закінчених будівництвом об'єктів в експлуатацію.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає вказаний висновок судів попередніх інстанцій передчасним з огляду на таке.

Абзацом 4 пункту 4 та абзацом 4 пункту 6 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» установлено, що суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, а також наведення недостовірних даних у зазначеній декларації на об'єктах III категорії складності - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат; експлуатацію або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації об'єктів III категорії складності - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат.

Як вбачається зі змісту касаційної скарги та встановлених обставин справи, спірним у справі є категорія складності об'єктів будівництва, які збудував та використовує позивач.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 14.05.2013 N 195 було затверджено національний стандарт ДСТУ-Н Б В.1.2-16:2013 «Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об'єктів будівництва». Відповідно до положень вказаного стандарту категорія складності об'єктів будівництва визначається за критеріями таблиці А.1 ДСТУ НБ В. 1.2-16:2013.

Проте вказаний національний стандарт ДСТУ-Н Б В.1.2-16:2013 «Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об'єктів будівництва» набув чинності з 01.09.2013, що передбачено пунктом 1 наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 14.05.2013 N 195.

У свою чергу, на час виникнення спірних відносин категорія складності об'єктів будівництва визначалась відповідно до положень ДБН А.2.2-3-2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.03.2012 N 98.

На вказану обставину суди попередніх інстанцій не звернули увагу та не надали їй належну правову оцінку в оскаржуваних судових рішеннях.

У свою чергу, додатком М «Категорія складності об'єкта будівництва» до ДБН А.2.2-3-2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» установлено, що категорія складності об'єкта будівництва визначають на підставі класу наслідків відповідальності згідно з таблицею М1.

У поясненнях до вказаної таблиці М1 зазначено, що категорія складності об'єкта будівництва визначається незалежно за кожною з наведених у колонках таблиці характеристикою можливих наслідків від відмови об'єкта.

Об'єкту будівництва присвоюють найвищу категорію складності з визначених категорій з урахуванням, зокрема , наступних положень.

Для об'єкта будівництва, до складу якого входять декілька окремих будинків, будівель або споруд (комплекс), категорія складності визначається окремо для кожного будинку, будівлі або споруди.

Згідно з частиною першою статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Оскаржувані судові акти названим вимогам процесуального закону відповідають не в повній мірі з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з частиною четвертою статті 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до частин четвертої та п'ятої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Ураховуючи вказані положення правових норм адміністративного судочинства стосовно принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі та належності доказів, колегія суддів Вищого адміністративного суду України звертає увагу на те, що суду першої інстанції необхідно з'ясувати, які з наявних у справі висновків експертів можливо взяти до уваги з урахуванням використання під час їх складання положень ДСТУ-Н Б В.1.2-16:2013 «Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об'єктів будівництва».

Також для правильного вирішення цього спору суду першої інстанції потрібно установити, які саме з перевірених відповідачем об'єктів є окремими спорудами у розумінні положень ДБН А.2.2-3-2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво». Тобто слід установити, чи є такими кожен окремо «Комплекс МАФ по вул. Б.Тена, 5, м. Житомира» та «Комплекс МАФ по вул. Московська, 4, м. Житомира», або, можливо, згруповані торгівельні об'єкти (бутіки) по 4, 4, 5 або 7 штук є такими окремими спорудами.

З огляду на викладене доводи касаційної скарги частково заслуговують на увагу, у зв'язку з чим наявні підстави для її часткового задоволення та скасування оскаржуваних судових рішень.

Частиною першою статті 220 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно з частиною другою статті 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій під час прийняття рішень по суті спору у цій справі було порушено норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 210 - 232 КАС України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Фірма «Рада» задовольнити частково.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2014 року в цій справі скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України у строк та у порядку, визначеними статтями 237 - 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.