Справа № 806/4462/14
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Липа В.А.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"27" січня 2015 р. Справа № 806/4462/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

при секретарі Трикиша Ю.О. ,

за участю сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу Житомирської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "09" грудня 2014 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомир-Петрол" до Житомирської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання протиправними дії,скасування рішення,зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомир-Петрол" звернулося до адміністративного суду з позовом, у якому просило визнати протиправними дії Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області щодо невизнання податкової звітності ТОВ "Житомир-Петрол" з податку на додану вартість за серпень 2014 року; визнати протиправним та скасувати рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 24.09.2014 року №31105/10/18-03, яким податкову декларацію ТОВ "Житомир-Петрол" з податку на додану вартість за серпень 2014 року не визнано податковою звітністю; визнати податкову декларацію Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомир-Петрол" з податку на додану вартість за серпень 2014 року з додатками такою, що подана у момент фактичного її отримання Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області, тобто 19 вересня 2014 року; зобов'язати Житомирську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Житомирській області відобразити показники (дані) податкової декларації ТОВ "Житомир-Петрол" з податку на додану вартість за серпень 2014 року з додатками в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі в картці особового рахунку ТОВ "Житомир-Петрол".

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомир-Петрол" задоволено частково.

Визнано протиправними дії Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області щодо невизнання податкової звітності ТОВ "Житомир-Петрол" з податку на додану вартість за серпень 2014 року.

Визнано протиправним та скасовано рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 24.09.2014 року №31105/10/18-03, яким податкову декларацію ТОВ "Житомир-Петрол" з податку на додану вартість за серпень 2014 року не визнано податковою звітністю.

Визнано податкову декларацію Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомир-Петрол" з податку на додану вартість за серпень 2014 року з додатками такою, що подана у момент фактичного її отримання Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області, тобто 19 вересня 2014 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, Відповідачем у справі подано до суду апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просили скасувати зазначену постанову та прийняти нову - про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Іншою стороною, судове рішення не оскаржується.

Справа судом апеляційної інстанції переглядається в межах поданої апеляційної скарги.

Вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Встановлено, що 18 вересня 2014 р. позивачем до контролюючого органу подано в електронному вигляді податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2014 року. Однак, позивачу надано квитанції, що документ не прийнято. Зі змісту квитанцій слідує, що для платника податків заборонено прийом звітності по електронній пошті, можливо відсутній договір з МДЗУ.

19 вересня 2014 року уповноваженою особою ТОВ "Житомир-Петрол" особисто подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2014 року, про що свідчить штамп Житомирської ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області "Отримано" на титульному аркуші декларації.

24 вересня 2014 року Житомирська ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області рішенням №31105/10/18-03 подану ТОВ "Житомир-Петрол" податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2014 року не визнано податковою звітністю. У відмови в прийнятті податкової звітності, контролюючий орган зазначив, що додаток №5 (Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів) поданий не в повному обсязі.

Позивач, не погодившись з зазначеною позицією контролюючого органу та прийнятим рішенням щодо невизнання як податкової звітності податкову декларацію з ПДВ за серпень 2014 року, звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд першої інстанції частково задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що відповідно до п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України (далі ПК України), податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов'язань. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Згідно зі п.46.5 ст.46 ПК України, форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. У такому ж порядку встановлюються форми податкових декларацій з місцевих податків і зборів, що є обов'язковими для застосування їх платниками (податковими агентами). Форма декларації про майновий стан і доходи (податкової декларації) встановлюється з урахуванням особливостей, визначених п.179.9 ст.179 цього Кодексу. Форма спрощеної податкової декларації, що передбачена п.49.2 ст.49 цього Кодексу, та порядок переходу платників податків на подання такої декларації встановлюються Кабінетом Міністрів України. Форма, порядок та строки подання митної декларації, а також порядок прийняття контролюючим органом митної декларації визначаються з урахуванням вимог митного законодавства України. Державні органи, які встановлюють відповідно до цього пункту форми податкових декларацій, зобов'язані оприлюднити такі форми для використання їх платниками податків.

У відповідності до п.п.48.1- 48.3 ст.48 ПК України, податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями п.46.5 ст.46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити:

- тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий);

- звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація;

- звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку);

- повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами;

- код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер;

- реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);

- місцезнаходження (місце проживання) платника податків;

- найменування контролюючого органу, до якого подається звітність;

- дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми);

- ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків;

- підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Приписами п.49.3 ст.49 ПК України визначено, що податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:

а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Пунктом 49.8 ст.49 ПК України встановлено, що прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених п.п.48.3,48.4 ст.48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Аналізуючи наведені правові норми суд першої інстанції дійшов висновку, що підставою для відмови контролюючого органу визнати податкову декларацію як податкову звітність є такі дефекти її заповнення, що впливають на адміністрування податку органом доходів та зборів.

Пунктом 49.9 ст.49 ПК України визначено, що за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Згідно із п.49.10 ст.49 ПК України, відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.

У ході судового розгляду справи суд першої інстанції встановив, що податкова декларація ТОВ "Житомир-Петрол" за серпень 2014 року має усі обов'язкові реквізити, встановлені п.48.3 ст.48 ПК України.

При прийнятті декларації контролюючим органом не було проставлено відмітку про її отримання на кожному аркуші декларації та її додатках, однак, висновки відповідача, що додаток №5 до декларації з ПДВ за серпень 2014 року був поданий не в повному обсязі, є безпідставними та необґрунтованими, суд визнав безпідставними, оскільки на титульних аркушах декларації та додатків до неї проставлено штамп "Отримано", що свідчить, що посадовою особою контролюючого органу перевірялась наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів декларації за серпень 2014 року, передбачених п.п. 48.3 та 48.4 ст.48 ПК України, а також наявність додатків до декларації.

Загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису визначає Інструкція з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затверджена Наказом Державної податкової адміністрації України від 10 квітня 2008 року №233 яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 6 квітня 2008 р. за №320/15011 (далі - Інструкція).

Згідно із п.4 розділу 2 Інструкції від 10.04.2008 року №233, податкові документи в електронному вигляді з обов'язковими реквізитами (у тому числі з електронним цифровим підписом платника податків (його посадових осіб)), подані відповідно до цієї Інструкції, згідно із законодавством є оригіналами, мають юридичну силу, повинні зберігатися та можуть використовуватися під час судового або досудового вирішення спорів.

Судом встановлено, що договір №280420141 від 28.04.2014 про визнання електронних документів на момент подання декларації в електронному вигляді 18.09.2014 року та 19.09.2014 року був чинним, що підтверджується листами відповідача.

Проте, у квитанціях від 18.09.2014 року зазначено, що підставою для неприйняття документів зазначено: "для платника податків заборонено прийом звітності по електронній пошті, можливо відсутній договір з МДЗУ", що за наявності діючого договору, свідчить про необґрунтованість такої відмови.

Таким чином, офіційно не визнавши декларацію за серпень 2014 року податковою звітністю, але при цьому перевіривши інші показники декларації (ніж передбачені п.48.3 та п.48.4 ПК України), які підлягають перевірці тільки після прийняття декларації, податкова інспекція вказаними діями фактично визнала декларацію поданою та спростувала своє рішення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття рішення про невизнання податковою звітністю податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомир-Петрол" з податку на додану вартість за серпень 2014 року, а тому позовні вимоги, в цій частині, є обґрунтованими.

Щодо позовної вимоги про визнання податкової декларації ТОВ "Житомир-Петрол" з податку на додану вартість за серпень 2014 року з додатками такою, що подана у момент фактичного її отримання Житомирською ОДПІ, тобто 19 вересня 2014 р., то суд виходив з того, що оскільки встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом у прийнятті декларації за серпень 2014 року, а її фактичне прийняття відбулось 19 вересня 2014 р., що вбачається з титульного аркуша декларації із позначкою "Отримано Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області 19.09.2014", тому суд вважав обґрунтованою вимогу позивача про визнання декларації з податку на додану вартість за серпень 2014 року з додатками такою, що подана у момент фактичного її отримання Житомирською ОДПІ, тобто 19 вересня 2014 року.

Разом з тим, в задоволенні вимоги позивача про зобов'язання Житомирської ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області відобразити показники (дані) податкової декларації ТОВ "Житомир-Петрол" з податку на додану вартість за серпень 2014 року з додатками в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі в картці особового рахунку ТОВ "Житомир-Петрол", судом відмовлено з огляду на те, що адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними ст.2 КАС України. Тому, суд вважав вказану вимогу такою що суперечить повноваженням адміністративного суду.

Колегія вважає, що суд першої інстанції, дослідивши в судовому засіданні надані сторонами по справі докази обґрунтовано частково задовольнив позовні вимоги позивача.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржену постанову винесено з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права і суд дав правильну оцінку обставинам справи, то колегія суддів апеляційної інстанції не знаходить підстав, які могли б призвести до зміни чи скасування зазначеної постанови.

Доводи, наведені апелянтом в поданій ним апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "09" грудня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення виготовлено "27" січня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомир-Петрол" вул.Бялика,10,м.Житомир,10020

3- відповідачу/відповідачам: Житомирська об"єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області м-н Перемоги,2,м.Житомир,10014

4-третій особі: - ,