Справа № 802/3970/14-а
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: КомарП.А.
Суддя-доповідач:Євпак В.В.
УХВАЛА

іменем України

"28" січня 2015 р. Справа № 802/3970/14-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Євпак В.В.

суддів: Капустинського М.М.

Шидловського В.Б.,

при секретарі Трикиша Ю.О. ,

за участю прокурора: Рудика В.Р.

представників позивача: Гуцола М.П., Кравчука О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Управління Державної казначейської служби України у м.Вінниці Вінницької області, Прокуратури м.Вінниці на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від "18" листопада 2014 р. у справі за позовом Вінницького апеляційного адміністративного суду до Управління Державної казначейської служби України у м.Вінниці Вінницької області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Вінницький апеляційний адміністративний суд 13.11.2014 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду із позовом до управління Державної казначейської служби України у місті Вінниці Вінницької області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано попередження управління Державної казначейської служби України у місті Вінниці Вінницької області №30 від 07.11.2014.

Зобов'язано управління Державної казначейської служби України у місті Вінниці Вінницької області вчинити дії з реєстрації та взяття на облік бюджетних зобов'язань на загальну суму 1 114 989,59 грн.

Зобов'язано управління Державної казначейської служби України у місті Вінниці Вінницької області протягом 15 днів з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі надати суду звіт про виконання цієї постанови.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позову. В своїй апеляційній скарзі посилається на те, що Вінницький апеляційний адміністративний суд порушив вимоги викладені у п.п.2 п. 11 Постанови КМУ від 01.03.2014 №65 "Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету", шляхом недопущення спеціалістів фінансової інспекції для проведення перевірки з метою підвищення обсягів та достовірності зареєстрованої кредиторської заборгованості. Зазначає, що в даному випадку йдеться про перевірку виключно кредиторської заборгованості за капітальними видатками. Вчинити дії з реєстрації та взяття на облік бюджетних зобов'язань на загальну суму 1 114 989,59 грн. неможливо без проведення зазначеної перевірки. Зазначає, що судом першої інстанції неповно з"ясовано обставини, які мають значення для справи, та невірно застосовані норми процесуального та матеріального права.

Прокурор м. Вінниці подав апеляційну скаргу, просить скасувати постанову Вінницького окружного адміністративного суду та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. В своїй апеляційній скарзі посилається на те, що зобов"язання Управлінням Державної казначейської служби України у м.Вінниці Вінницької області вчинити дії з реєстрації та взяття на облік бюджетних зобов"язань позивача на загальну суму 1114989,59 грн. без проведення контрольних заходів Державної фінансової інспекції та в порушення вимог Постанови КМУ №65 від 01.03.2014 є порушенням інтересів держави. Суд не вправі зобов"язати вчинити дії, які не є обов"язковими для відповідача за законом, а також, які передбачають втручання в компетенцію відповідача. Вважає, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Представник Управління Державної казначейської служби України у м.Вінниці Вінницької області в судове засідання не з"явився. Щодо розгляду справи за їх відсутності не заперечує (про надання додаткових доказів не зазначали).

Переглянувши судове рішення, доводи апеляційних скарг, заслухавши пояснення прокурора та представників позивача, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Встановлено, що між Вінницьким апеляційним адміністративним судом та Управлінням спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області укладено договір оренди колишнього готелю «Савой», розташованого за адресою: вул. Соборна, б. 48/Козицького, б. 34 у м. Вінниці.

Протягом 2012-2013 років на підставі договорів підряду № 514/13-юр від 02.09.2013, № 515/13-юр від 02.09.2013, 203/1/12 від 25.12.2012 року, 220/12 від 27.12.2012, 203/12 від 25.12.2012 проведено роботи з реконструкції та реставрації орендованого приміщення. При цьому кредиторська заборгованість позивача за роботи з реконструкції та реставрації орендованого приміщення склала 1114989,59 грн. та станом на 01.01.2014 ця заборгованість зареєстрована в органі Державної казначейської служби України.

Відповідно до п. 2.4 Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов'язань розпорядників бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 02.03.2012 № 309 (далі - Порядок № 309), позивачем 04.11.2014 сформовано Реєстр бюджетних зобов'язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів за №88 на загальну суму 1114989,59 грн., який наданий відповідачу.

07.11.2014 Управлінням Державної казначейської служби України у м.Вінниці Вінницької області застосовано до позивача попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства щодо взяття та/або реєстрації зобов'язань (фінансових зобов'язань) № 30 та зобов'язано в строк до 08.12.2014 усунути порушення.

Відповідно до цього попередження зобов'язання за Реєстром бюджетних зобов'язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів №88 від 04.11.2014 не зареєстровані та не взяті на облік в органі Державної казначейської служби України у зв'язку з недотриманням розпорядниками бюджетних коштів повноважень та обмежень, які вводяться законодавчими та іншими нормативно-правовими актами (підпункт 2 пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2014 № 65 зі змінами «Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету», ст. 31 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», ст. 48 Бюджетного кодексу України).

Позивач, вважаючи вказане попередження відповідача протиправним, звернувся до суду про його скасування та зобов"язання вчинити дії з реєстрації та взяття на облік бюджетних зобов'язань.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, прийшов до висновку про правомірність вимог позивача.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 126 Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України. Однією з конституційних гарантій незалежності суддів є особливий порядок фінансування судів.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 11.03.2010 року № 7/рп-2010 визначено, що особливий порядок фінансування судів і діяльності суддів спрямований на забезпечення належних умов для здійснення незалежного правосуддя. Важливим механізмом забезпечення цих умов є встановлений частиною першою статті 130 Конституції України обов'язок держави забезпечувати фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів.

Відповідно до статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок Державного бюджету України. При цьому функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів загальної юрисдикції здійснює Державна судова адміністрація України.

Підпунктом 24 пункту 4 Положення про Державну судову адміністрацію України, затвердженого рішенням Ради суддів України від 22.10.2010 року № 12, встановлено, що ДСА України на виконання покладених на неї завдань здійснює внутрішній контроль за використанням бюджетних коштів і матеріальних ресурсів у судах, територіальних управліннях, на підприємствах, в установах та організаціях, що належать до сфери управління ДСА України, аналізує ефективність використання бюджетних коштів їх розпорядниками нижчого рівня та одержувачами на основі поданих ними звітів. При цьому порядок проведення контрольних заходів фінансово-господарської діяльності визначений Інструкцією про порядок проведення контрольних заходів контрольно-ревізійним відділом Державної судової адміністрації України, затвердженою наказом ДСА України від 29.07.2011 року № 120.

Підпунктом 2 пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2014 № 65 «Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету» (зі змінами) визначено, що Державна казначейська служба здійснює операції з погашення зареєстрованої в органах державної казначейської служби станом на 1 березня 2014 року кредиторської заборгованості за капітальними видатками, розмір якої за окремим розпорядником та одержувачем бюджетних коштів перевищує 300 тис. гривень, виключно в обсягах, що відповідають обсягам, установленим за результатами контрольних заходів Державної фінансової інспекції.

Разом з тим, відповідно до підпункту 3 пункту 13 постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2014 № 65 «Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету» (зі змінами) передбачено затвердження Державною судовою адміністрацією України заходів щодо економного та раціонального використання бюджетних коштів з урахуванням положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та процесуального законодавства.

Саме метою збереження балансу та усунення конфлікту інтересів між судовою та виконавчою гілками влади, Кабінетом Міністрів України було доповнено свою постанову пунктом 13 та рекомендовано Державній судовій адміністрації України затвердити заходи щодо економії бюджетних коштів.

Із аналізу зазначених вище нормативно-правові актів слідує, що адміністративні суди, як суб'єкти публічного права не підпадають під суб'єктний склад частини першої статті 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю». Перевірка фінансово-господарської діяльності органів судової влади органами Державної фінансової інспекції не передбачена чинним законодавством, а забезпечення контролю за дотриманням фінансово-бюджетної дисципліни у місцевих та апеляційних судах покладено на Державну судову адміністрацію України як головного розпорядника бюджетних коштів та здійснюється відповідним підрозділом ДСА України.

За приписами частини сьомої статті 11 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю» позапланові виїзні ревізії суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені цим Законом до підконтрольних установ, проводяться органами державного фінансового контролю за рішенням суду, ухваленим на підставі клопотання слідчого, прокурора для забезпечення розслідування під час кримінального провадження. Тобто лише рішення суду, ухвалене на підставі клопотання слідчого, прокурора для забезпечення розслідування під час кримінального провадження, є достатньою правовою підставою для проведення заходів державного фінансового контролю установ, які не віднесені Законом до підконтрольних.

Відсутність правових підстав для проведення перевірок судів органами Державної фінансової інспекції також підтверджується рішенням Ради суддів України від 25.03.2011 № 18, рішенням Ради суддів адміністративних судів від 04.02.2011 «Про проведення ревізій фінансово-господарської діяльності адміністративних судів посадовими особами контрольно-ревізійного управління (Державна фінансова інспекція України)», постановою президії Вищого адміністративного суду України від 06.10.2009 № 43 «Про проведення ревізій фінансово-господарської діяльності Вищого адміністративного суду України Головним контрольно-ревізійним управлінням» та судовою практикою розгляду справ за позовами органів судової влади до органів контрольно-ревізійної служби про визнання дій неправомірними.

Крім того, відповідно до статті 31 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» (зі змінами) перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України) здійснюються протягом серпня - грудня 2014 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

Відповідно до наказу ДСА України від 22.05.2014 № 73 та на підставі підпункту 2 пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2014 № 65 «Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету» управлінням аудиту ДСА України проведено фінансовий аудит кредиторської заборгованості позивача. Відповідно до звіту фінансового аудиту окремих питань від 06.06.2014, а саме підтвердження достовірності обсягів кредиторської заборгованості по капітальним видаткам, кредиторська заборгованість позивача зокрема і за капітальними видатками підтверджена, порушень не встановлено.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо необґрунтованості висновку відповідача, що реєстрація та взяття на облік зобов'язання позивача можлива лише за результатами контрольних заходів Державної фінансової інспекції.

Згідно Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року N 460/2011, основними завданнями Казначейства України є зокрема реалізація державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до п. 2.4 Порядку №-309 розпорядники бюджетних коштів протягом 7 робочих днів з дати прийняття ними до виконання бюджетного фінансового зобов'язання, якщо інше не передбачено бюджетним зобов'язанням, подають до відповідного органу Казначейства Реєстр фінансових зобов'язань за формою згідно з додатком 2 на паперових (у двох примірниках) та електронних носіях, а також оригінали документів або їх копії, засвідчені в установленому порядку, що підтверджують факт узяття бюджетного зобов'язання та бюджетного фінансового зобов'язання.

Встановлено, що позивачем надано необхідний перелік документів які необхідні для реєстрації та взяття на облік бюджетних зобов'язань.

При цьому, відповідачем не було вжито належних заходів з реєстрації бюджетних зобов'язань, що не відповідає основним засадам діяльності Казначейської служби України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування попередження № 30 від 07.11.20014, а також зобов'язання відповідача вчинити дії з реєстрації та взяття на облік бюджетних зобов'язань на загальну суму 1 114 989,59 грн.

В силу вимог ч.2 ст. 71 КАС України відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення.

Крім того, в ході перегляду справи встановлено, що Управлінням Державної казначейської служби України у м.Вінниці Вінницької області станом на 31.12.2014 були зареєстровані зазначені бюджетні зобов"язання. Дана обставина підтверджується листом Головного Управління Державної казначейської служби України у Вінницької області №092-08/195-9784 від 31.12.2014 та не оспорюється сторонами по справі.

Колегія суддів також зазначає, що зобов"язання відповідача подати звіт про виконання постанови узгоджується з повноваженнями суду щодо здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах відповідно до ст. 267 КАС України.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення про задоволення позовних вимог з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційних скарг не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції.

За таких підстав апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Управління Державної казначейської служби України у м.Вінниці Вінницької області, Прокуратури м.Вінниці залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від "18" листопада 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.В. Євпак

судді: М.М. Капустинський

В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення виготовлено "31" січня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Вінницький апеляційний адміністративний суд вул.Островського, 14,м.Вінниця,Вінницька область,21021

3- відповідачу/відповідачам: Управління Державної казначейської служби України у м.Вінниці Вінницької області вул.50-річчя Перемоги,7,м.Вінниця,Вінницька область,21007

4-Прокуратура м. Вінниці пров. Цегельний 8, м. Вінниця, 21020

5- Прокуратура Житомирської області - ,