Справа № 825/3999/14
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2015-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 січня 2015 року Чернігів Справа № 825/3999/14

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Заяць О.В.,

за участю секретаря Прокіної А.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Полякової О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання неправомірними дій та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 (надалі - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, в якому просить визнати неправомірними дії відповідача щодо прийняття рішення про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу № 06-р/к від 30.10.2014 року; визнати протиправним і скасувати рішення відповідача про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу № 06-р/к від 30.10.2014 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в матеріалах справи відповідача, на підставі яких прийняте оскаржуване рішення, відсутні докази досягнення позивачем неправомірних переваг у конкуренції відносно інших суб'єктів господарювання, які діють на ринку пасажирських перевезень шляхом порушення чинного законодавства, яке підтверджено рішенням державного органу, наділеного відповідною компетенцією (ТУ ГДІАТ у Чернігівській області), саме в конкурентних відносинах на ринку пасажирських автоперевезень. У зв'язку з цим, вважає, що рішення № 06-р/к від 30.10.2014 року підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, надав письмові заперечення, в яких зазначив, що територіальним відділенням та його адміністративною колегією дотримано всі вимоги законодавства при розгляді справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції позивачем (зокрема, Законів України «Про Антимонопольний комітет України» та «Про захист економічної конкуренції», «Про захист від недобросовісної конкуренції», Правил розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонольного комітету України від 19.04.1994 № 5 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.05.1994 за № 90/299 із змінами та доповненнями). Вважає, що рішення Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України є законним та обґрунтованим, а отже, підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи документи, судом встановлено наступне.

Рішення Адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30 жовтня 2014 року по справі № 02-05/06-2014 «Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу» визнано дії фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 щодо здійснення пасажирських перевезень на автобусному маршруті загального користування за напрямками Ріпки-Чернігів 17.01.2014 (13:55), 23.01.2014 (14:25), 03.04.2014 (12:07, 13:35), 09.04.2014 (11:47), 10.04.2014 (11:50) та Чернігів-Ріпки (11:20, 12:05, 12:50), 27.01.2014 (11:30, 12:20), 04.02.2014 (11:55) з порушенням вимог Закону України «Про автомобільний транспорт» та Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.1997 за №176 (Акти перевірок Управління Укртрансінспекції у Чернігівській області від 17.01.2014 №071873; №№ 071837, 071838, 071843, 071844; 23.01.2014 №№ 071879, 071817; №№ 071848, 071849, 071883; 04.02.2014 №№ 071840, 071909; №№ 072007, 072008; 09.04,2014 № 072017; 10.04.2014 № 071992) порушенням передбаченим статтею 15 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», у вигляді досягнення неправомірної переваги конкуренції відносно ПАТ «Ріпкинське АТП 17444» шляхом порушення чинного законодавства, яке підтверджено рішенням органу державної влади, наділеного відповідною компетенцією (постанови про застосування адміністративно-господарських санкцій (штрафів) Управління Укртрансінспекції у Чернігівській області від 29.01.2014 №040372; 19.02.2014 №№ 040435, 040436, 040437, 040438; 07.05.2014 №№ 040635, 040636, 040639, 040640) та відповідно до статті 21 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» накладено штраф в розмірі 34000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень (а.с. 7-10).

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 14 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" постійно діюча адміністративна колегія Антимонопольного комітету України має повноваження проводити дослідження ринку, визначати межі товарного ринку, а також становище, в тому числі монопольне (домінуюче), суб'єктів господарювання на цьому ринку та приймати відповідні рішення (розпорядження).

Згідно статті 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» економічна конкуренція (конкуренція) - змагання між суб'єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб'єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб'єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб'єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" досягненням неправомірних переваг у конкуренції є отримання таких відносно іншого господарюючого суб'єкта (підприємця) шляхом порушення чинного законодавства, яке підтверджено рішенням державного органу, наділеного відповідною компетенцією.

Статтею 35 Господарського кодексу України визначено, що досягненням неправомірних переваг у конкуренції є отримання певних переваг стосовно іншого суб'єкта господарювання шляхом порушення законодавства, яке підтверджене рішенням відповідного органу державної влади.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач посилається на те, що досягнення неправомірних переваг у конкуренції відносно ПАТ «Ріпкинське АТП 17444», яке діє на ринку автомобільних пасажирських перевезень, шляхом порушення чинного законодавства підтверджується постановами про застосування фінансових санкцій територіальним управлінням головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Чернігівській області від 29.01.2014 № 040372; від 19.02.2014 №№ 040435, 040436, 040437, 040438; від 07.05.2014 №№ 040635, 040636, 040639, 040640.

Тобто, Адміністративна колегія Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийняла рішення від № 06-р/к від 30.10.2014 року на підставі постанов про застосування фінансових санкцій територіальним управлінням головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Чернігівській області від 29.01.2014 № 040372; від 19.02.2014 №№ 040435, 040436, 040437, 040438; від 07.05.2014 №№ 040635, 040636, 040639, 040640, без проведення власного дослідження.

Згідно статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Крім того, згідно статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.

Статтею 35 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено, що послуги пасажирського автомобільного транспорту поділяють на послуги з перевезення пасажирів автобусами, на таксі та легковими автомобілями на замовлення.

Послуги з перевезення пасажирів автобусами можуть надаватися за видами режимів організації перевезень: регулярні, регулярні спеціальні, нерегулярні.

Перевезення пасажирів автобусами в режимі регулярних пасажирських перевезень здійснюють автомобільні перевізники на автобусних маршрутах загального користування на договірних умовах із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Перевезення пасажирів автобусами в режимі регулярних спеціальних пасажирських перевезень здійснюють автомобільні перевізники на автобусних маршрутах спеціальних перевезень на договірних умовах із замовниками транспортних послуг.

Перевезення пасажирів автобусами в режимі нерегулярних пасажирських перевезень здійснюють автомобільні перевізники на автобусних маршрутах нерегулярних перевезень на договірних умовах із замовниками транспортних послуг.

Статтею 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які повноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Наведене свідчить про те, що притягнення до відповідальності за порушення статті 39 Закону України "Про автомобільний транспорт", як сам юридичний факт, не свідчить про порушення такою особою антимонопольного законодавства України.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача, що при прийнятті рішення від № 06-р/к від 30.10.2014 року відповідачем не було проведено дослідження ринку з послуг пасажирських перевезень, тобто рішення ґрунтується на припущеннях та винесено без повного з'ясування обставин, які мають значення для справи.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначено в частині першій статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Згідно з частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З боку відповідача не надано жодних доказів, які свідчили б, що оскаржуване рішення винесене на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення для його прийняття, в зв'язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення даного позову.

Керуючись статтями 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати неправомірними дії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України щодо прийняття рішення про порушення законодавства про захист від недобросовісної кокуренцїї та накладення штрафу № 06-р/к від 30.10.2014 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про порушення законодавства про захист від недобросовісної кокуренції та накладення штрафу № 06-р/к від 30.10.2014 року.

Стягнути з Державного бюджету на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 понесені судові витрати в розмірі 255,78 грн.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя підпис О.В. Заяць

З оригіналом згідно

Суддя О.В. Заяць