Справа № 826/16385/14
Суддя: Санін Б.В.
Дата ухвалення: 2015-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року 08:06 №826/16385/14

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі головуючого судді Саніна Б. В. при секретарі судового засідання Дмитрієвій В. В. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Міністерства внутрішніх справ України у Київській області
провизнання протиправним та скасування наказу

ВСТАНОВИВ:

До судді Окружного адміністративного суду м. Києва Саніна Б.В. надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі - Позивач/ОСОБА_1) до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Київській області (надалі - Відповідач/ГУ МВС України у Київській області), в якому просить суд:

1. Скасувати висновок Відповідача від 19.09.2014 р., який став підставою видачі наказу про звільнення ОСОБА_1

2. Скасувати наказ Відповідача №895 о/с від 23.09.2014 р. в частині звільнення з органів внутрішніх справ у запас за п.6.4 «і» ОСОБА_1

3. Поновити ОСОБА_1 на посаді старшого прапорщика батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Миротворець» ГУ МВС України у Київській області (надалі - БПСМОП «Миротворець»).

4. Зобов'язати Відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1, грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 24.09.2014 р. по день поновлення на посаді.

Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.11.2014 р. провадження у справі було відкрито та призначено до судового розгляду.

В судове засідання прибув представник Позивача та Позивач, які позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просить задовольнити із підстав викладених в адміністративному позові, зокрема зазначає про порушення Відповідачем положень Закону України «Про міліцію» (надалі - Закон №565), Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» (надалі - Статут ОВС), Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР №114 від 29.07.1991 р. (надалі - Положення №114) під час видання наказу №895 о/с від 23.09.2014 р. «По особовому складу» в частині звільнення з органів внутрішніх справ у запас за п.6.4 «і» ОСОБА_1 (надалі - Наказ №895 о/с)

В судове засідання з'явився представник Відповідача, який щодо позовних вимог заперечував в повному обсязі, просить в задоволенні відмовити із підстав викладених в письмових запереченнях, зокрема зазначає про дотримання положень чинного законодавства під час винесення оскаржуваного наказу. При цьому, Відповідач зазначає про проведення службового розслідування, в порядку передбаченому Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, що затверджена наказом Міністерства внутрішні справ №230 від 12.03.2013 р. (надалі - Інструкція №230) за результатами якого встановлено допущення порушень Позивачем, що стало підставою для винесення Наказу №895 о/с. Одночасно, представником Відповідача вказано, що підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ слугувало вчинення ним дисциплінарного проступку, який полягав у самовільному залишенні місця несення служби без відповідного на те розпорядження ГУ МВС України у Київській області. Крім того, представник Відповідача зазначає про подання Позивачем рапорту на звільнення.

В судовому засіданні були допитані в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які повідомили про обставини прибуття до м. Києва та про порядок доведення до особового складу БПСМОП «Миротворець» інформації про ротацію від керівництва.

Відповідно до положень ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суд перейшов до письмового провадження по справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

03.06.2014 р. Позивачем подано Заяву про прийняття на службу в органи внутрішніх справ на посаду міліціонера БПСМОП «Миротворець» та 03.06.2014 р. складено Присягу працівника органів внутрішніх справ України.

10.06.2014 р. наказом Відповідача №451 о/с «По особовому складу» було призначено з іспитовим терміном до одного року, встановивши згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007 р. (наказ МВС України №499 від 31.12.2007 р.) надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50 % та підвищення посадового окладу на 15 % за роботу в підрозділі спеціального призначення ОСОБА_1, який приймається по заяві, міліціонером БПСМОП «Миротворець», з посадовим окладом 560 грн., присвоївши спеціальне звання - старший прапорщик міліції.

Наказом Головного управління МВС України в Київській області №1384дск від 11.07.2014р. «Про відрядження персоналу Головного управління», на виконання Інструкції про службові відрядження, затвердженої наказом Міністерства фінансів України №59 від 13.03.1998 р., наказів МВС України №1666 від 31.12.2004 р. та №77 від 31.03.2010 р., шифротелеграми МВС України №9903дск від 10.07.2014 р. для виконання особовим складом завдань, визначених Законом України «Про боротьбу з тероризмом», і несення служби з охорони громадського порядку в районах проведення антитерористичної операції, Позивач був відряджений у розпорядження керівника антитерористичної операції (надалі - АТО) на території Луганської та Донецької областей з 11.07.2014 р. до міста Костянтинівка Донецької області.

Наказом Відповідача №1799 від 28.08.2014 р. «Про призначення службового розслідування» призначено службове розслідування за фактом прибуття 22.08.2014 р. до приміщення ГУ МВС України у Київській області окремих працівників БПСМОП «Миротворець» ГУ із розпорядження керівника АТО без відповідних розпорядчих документів МВС України. Одночасно, даним наказом Позивача було відсторонено від виконання службових обов'язків за посадами з 23.08.2014 р. працівників БПСМОП «Миротворець» ГУ МВС України у Київській області на період проведення службового розслідування.

19.09.2014 р. начальником ГУ МВС України в Київській області було затверджено Висновок службового розслідування за фактом прибуття 22.08.2014 р. до Головного управління окремих працівників БПСМОП «Миротворець» ГУ із розпорядження керівництва АТО, без відповідних розпорядчих документів МВС України (надалі - Висновок від 19.09.2014 р.).

В п.20 резолютивної частини Висновку від 19.09.2014 р. комісією зафіксовано, що за ігнорування відомчих нормативно-правових актів, що встановлюють порядок та умови проходження служби в органах внутрішніх справ України, вимог керівництва МВС України щодо особливостей відрядження в зону проведення АТО, неналежну кваліфікацію, низькі особисті ділові і моральні якості, що призвело до самовільного залишення місця несення служби, перебуваючи на посаді з іспитовим терміном до одного року, міліціонер БПСМОП «Миротворець» ГУ МВС України в Київській області старший прапорщик міліції ОСОБА_1 відповідно до Положення №114 підлягає звільненню з органів внутрішніх справ у запас за ст.63 «і» (у зв'язку із не проходженням випробування в період іспитового строку).

23.09.2014 р. Відповідачем прийнято Наказ №895 о/с відповідно до якого з 24.09.2014 р. звільнено з органів внутрішніх справ у запас (з постановкою на військовий облік) за п.63 «і» (у зв'язку з не проходження випробування в період іспитового строку) старшого прапорщика міліції ОСОБА_1, міліціонера БПСМОП «Миротворець» (підстава: висновок Головного управління від 19.09.2014 р.)

Позивач вважаючи, що Відповідачем під час винесення Наказу №895 о/с було порушено охоронювані права та інтереси Позивача, тому звернувся до суду для захисту своїх прав та інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи усіх форм дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правовідносини, пов'язані з прийняттям, проходженням та звільненням зі служби в органах внутрішніх справ врегульовані, зокрема, Законом №565.

В ст.17 Закону №565 передбачено, що на службу до міліції приймаються на контрактній основі громадяни України, які досягли 18-річного віку (крім випадків, встановлених законодавством), мають повну загальну середню освіту, володіють державною мовою, здатні за своїми особистими, діловими і моральними якостями, фізичною підготовкою і станом здоров'я виконувати покладені на міліцію завдання. При прийнятті на службу до міліції може бути встановлено випробування строком до одного року.

Як вбачається із матеріалів справи, Позивач був звільнений із органів МВС через не проходженням випробування в період іспитового строку.

В ч.1 ст.18 Закону №565 передбачено, що порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Положення №114 визначає порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки.

Відповідно до п.8 Положення №114 передбачається, що дострокове звільнення зі служби осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, які не досягли граничного віку перебування на службі в органах внутрішніх справ, провадиться у зв'язку з непроходженням випробування в період іспитового строку.

Водночас, як з'ясовано в судовому засіданні, що підтверджено поясненнями Відповідача, Позивач не пройшов випробування в період іспитового строку в органах МВС, в зв'язку із допущенням дисциплінарного проступку, зокрема: самовільним залишенням 20.08.2014 р. місяця дислокації (територія стадіону «Авангард», по вул. Енгельса, м. Дзержинськ, Донецької області) в зоні АТО, та від'їздом із міста дислокації до м. Київ. При цьому, із пояснень представника Відповідача, вказаний факт було встановлено під час службового розслідування та відповідно до відібраних письмових пояснень як від Позивача та інших працівників БПСМОП «Миротворець», так і від його начальників.

Водночас, сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень передбачені положеннями Статуту ОВС.

Службовою дисципліною відповідно до ст.1 Статут ОВС є дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України. Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Відповідно до положень ст.2 Статут ОВС визначено, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни. При цьому, згідно з ч.1 ст.5 Статут ОВС за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.14 Статуту ОСВ з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Інструкцією №230 визначено, що дана Інструкція визначає порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи МВС України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України при його проведенні.

В п.2.1 Інструкції №230 передбачено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового та начальницького складу діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб рядового та начальницького складу чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового та начальницького складу і можуть викликати суспільний резонанс.

Відповідно до п.2.2 Інструкції №230, серед переліку підстав для проведення службового розслідування є отримання інформації про скоєння інших, не визначених пп.2.2.1 - пп.2.2.19 цього пункту, дисциплінарних проступків, які уповноважена на призначення службового розслідування особа вважатиме достатніми для його проведення.

В п.2.5 Інструкції №230 передбачено, що підстави для призначення службового розслідування можуть міститися в службових документах осіб рядового і начальницького складу, матеріалах перевірок, письмових зверненнях громадян України, осіб без громадянства та іноземців, депутатських запитах та зверненнях народних депутатів України, повідомленнях уповноважених органів досудового розслідування, заявах і повідомленнях інших правоохоронних органів, підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації або в інших документах, отриманих в установленому законодавством України порядку.

Згідно п.2.6 Інструкції №230, підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.

Відповідно до п.8.1 та п.8.7 Інструкції №230 визначено, що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин, висновок службового розслідування підписується виконавцем (головою та членами комісії) та затверджується начальником, який призначив службове розслідування, або вищим прямим начальником.

Як вбачається із матеріалів справи, наказом Відповідача №1799 від 28.08.2014 р. було призначено службове розслідування, на виконання вимог ст.14 Статуту ОВС, за фактом прибуття 28.08.2014 р. до приміщення ГУ МВС України в Київській області окремих працівників БСМОП «Миротворець» із розпорядження керівника АТО без відповідних розпорядчих документів МВС України. Та 19.09.2014 р. комісією було складено відповідний висновок.

Таким чином, суд погоджується із поясненнями Відповідача, про наявність як підстав для проведення службового розслідування (для з'ясування обставин прибуття Позивача (та інших працівників БСМОП «Миротворець») до м. Києва), так і підстав для складення Висновку від 19.09.2014 р.

Водночас, як вбачається з тексту Висновку від 19.09.2014 р., членами комісії було зафіксовано, що знаходячись за місцем дислокації, 20.08.2014 р. командиру БПСМОП «Миротворець» полковнику міліції ОСОБА_4 від керівництва Штабу АТО надійшла вказівка про зміну місця дислокації, про що останній оголосив особовому складу батальйону, однак де саме буде нове місце дислокації не повідомив. Деякі працівники батальйону почали обурюватись, оскільки в той час мала відбутись ротація, а зміна місця дислокації мала відбутись на невизначений час. Того ж дня командир батальйону ОСОБА_4 роз'яснив усьому особовому складу батальйону, що наказ про передислокацію надає не він, а керівництво Штабу АТО і у зв'язку з тим, що особовий склад відряджений в зону проведення АТО, то повинні повністю виконувати накази керівництва АТО. Однак дана розмова позитивного результату не дала, обурення від частини особового складу продовжувалось, тому ОСОБА_4 було прийнято рішення про те, що небажаючі виконувати його вказівки та вказівки керівництва Штабу АТО можуть писати рапорти про їх бажання та лишати підрозділ. Крім того, у Висновку від 19.09.2014 р. зазначено, що у подальшому особовий склад батальйону, який виявив бажання покинути зону АТО, написав рапорти з різним змістом, які передано командиру батальйону ОСОБА_4 на розгляд. Позивачем надано рапорт про звільнення з БПСМОП «Миротворець». 22.08.2014 р. з м. Дзержинськ (Донецької області) до м. Києва на автобусі виїхали працівники БПСМОП «Миротворець», які написали рапорти, а також ті, які відповідно до медичних довідок були направлені до медичних установ для проходження медичного обстеження.

Крім того, відповідно до Висновку від 19.09.2014 р. вбачається, що службовим розслідуванням встановлено, зокрема, порушення службової дисципліни, що виявилось у ігноруванні Присяги працівника органів внутрішніх справ України, вимог керівництва МВС України щодо особливостей, порядку та умов відрядження в зону проведення АТО та наказів начальників, що призвело до незаконного, безпідставного та самовільного залишення місця несення служби, в тому числі, Позивачем.

В той же час, щодо висновків Відповідача про вчинення Позивачем дисциплінарного проступку, який став підставою для звільнення, суд зазначає наступне.

Так, як вбачається із матеріалів справи, 05.09.2014 р. Позивачем надано письмові пояснення в яких зазначено, що він у складі БПСМОП «Миротворець» був відряджений до зони АТО. З 18.08.2014 р. ніс службу на блокпосту №7, а 21.08.2014 р. їх рота отримала наказ зніматись із блокпосту. О 7 годині ранку прибув автобус, який їх доставив до місця дислокації. По прибуттю до міста, в. о. командира 2-ї роти ОСОБА_2 оголосив їм, про можливість написання рапорту на відпустку, тим хто хоче в додому. В день відправлення командир БПСМОП «Миротворець» ОСОБА_4, вишукував їх та повідомив про необхідність прибуття до ГУ МВС в Київській області після прибуття до м. Києва. Після чого сіли у автобус та о 3 год. 00 хв. 22.08.2014 р. рушили до м. Києва без супроводу. Після прибуття відразу звернувся до ГУ МВС в Київській області. Написаний рапорт передав в. о. командира 2-ї роти ОСОБА_2 Вказав, що був впевнений, що діяв в рамках діючого законодавства.

Під час судового розгляду Позивач зазначив, що відбуття до ГУ МВС в Київській області не вважав та не вважає порушенням службової дисципліни, оскільки, на його думку, питання щодо відбуття окремих працівників БПСМОП «Миротворець» було узгоджене з командиром батальйону, тобто з прямим начальником, були подані відповідні письмові рапорти.

Також, у матеріалах службового розслідування наявний рапорт Позивача на ім'я начальника ГУ МВС в Київській області Голомші Я. Я., яким Позивач просить звільнити із БПСМОП «Миротворець» та направити його до ГУМВС України в Київській області для вирішення питання щодо подальшого проходження служби в органах внутрішніх справ. На рапорті Позивача командиром БПСМОП «Миротворець» ОСОБА_4 вчинено резолюцію про звільнення, в зв'язку із не проходження іспитового строку.

Допитані під час судового розгляду справи свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 показали, що проходили службу на різних посадах у БПСМОП «Миротворець» та перебували в зоні АТО в Донецькій області з метою виконання завдань з охорони громадського порядку. 20.08.2014 р. командир БПСМОП «Миротворець» ОСОБА_4 на зборах батальйону повідомив, що буде проводитись передислокація батальйону до іншого місця, але не повідомив куди саме. Крім того, командир батальйону повідомив, що ніякої ротації та відпусток після передислокації батальйону до нового місця не буде, тому бажаючі можуть або піти у відпустку, або перевестись на службу до інших підрозділів, подавши відповідний рапорт. Свідки зазначили, що вони також написали відповідні рапорти та подали їх командиру БПСМОП «Миротворець» ОСОБА_4, який в подальшому дав команду зібрати зброю у бажаючих залишити зону АТО. Свідки також зазначили, що після завершення здачі зброї їм вони вирушили до м. Києва на автобусі, перед чим їх інструктував командир батальйону ОСОБА_4 на предмет безпеки поводження під час поїздки та назначив старшого ОСОБА_2

Відповідно до абз.4 п.21 Положення №114, особи рядового і начальницького складу зобов'язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами прямих начальників.

Отже, Позивач повинен був проходити службу за місцем дислокації батальйону, а у разі отримання відповідного наказу про його передислокацію від свого прямого начальника беззаперечно його виконувати.

Проте, як вбачається із пояснень свідків, командир БПСМОП «Миротворець» ОСОБА_4 вказано особовому складу про можливість написання рапортів про переведення або звільнення із БПСМОП «Миротворець», якщо особи не бажають змінювати місце дислокації, або бажають піти у відпустку. Вказаний факт підтверджується і письмовими поясненнями командира БПСМОП «Миротворець» ОСОБА_4, що викладені в рапортах від 22.08.2014 р. на ім'я начальника ГУ МВС України в Київські області генерал-майору міліції Голомші Я. Я. та начальника Департаменту громадської безпеки МВС України полковнику міліції Гриняку В. П.

Суд приймає до уваги, що в даному випадку, командиром БПСМОП «Миротворець» було надано можливість особовому складу БПСМОП «Миротворець» самостійно обирати порядок своїх подальших дій (або подавати рапорт на відпуску, на лікування, на звільнення тощо, або змінювати місце дислокації).

Таким чином, в матеріалах справи наявний рапорт Позивача про направлення його до ГУМВС України в Київській області для вирішення подальшого питання проходження служби в органах внутрішніх справ з резолюцією командира батальйону (прямого начальника Позивача), що спростовує висновки службового розслідування щодо самовільного залишення Позивачем місця несення служби та спростовує сам факт самовільного залишення Позивачем місця несення служби.

В ст.14 Статут ОВС встановлено, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

З висновку службового розслідування, за наслідком якого прийняті оскаржувані накази, а також із зазначених наказів не убачається, що Відповідачем під час службового розслідування та накладення на Позивача крайнього виду дисциплінарного стягнення у вигляді його звільнення з органів внутрішніх справ, брались до уваги обставини, за яких, за висновком Відповідача, було скоєно дисциплінарний проступок, не з'ясовано відношення Позивача до події. Також не враховано його рівень кваліфікації, отримання останнім заохочень у вигляді почесного знаку Головного управління боротьби з організованою злочинністю МВС України «За вагомий особистий внесок у справу боротьби із організованою злочинністю в Україні» та медаль «За сумлінну службу ІІІ ступеню» ГУ МВС України в Київській області.

За таких обставин суд дійшов висновку про передчасність висновків службового розслідування щодо самовільного залишення місця несення служби Позивачем, відтак дисциплінарне стягнення, саме з цих підстав, накладено на ОСОБА_1 безпідставність.

В той же час, щодо позовних вимог Позивача про скасування Висновку від 19.09.2014 р., суд акцентує увагу, що Висновок від 19.09.2014 р. є підсумковим документом, який складається за результатами службового розслідування, та не є рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні ст.2 КАС України, оскільки не створює, в даному випадку для Позивача, жодних обов'язків.

З огляду на вказане, в даній частині позовних вимог Позивачу слід відмовити.

Натомість, ст.43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно абз.2 п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 р. «Про практику розгляду судами трудових спорів» діяльність судів по розгляду справ цієї категорії повинна спрямовуватися на всемірну охорону конституційного права кожного на працю, яке включає можливість заробляти собі на життя працею, яку особа вільно обирає або на яку вільно погоджується, а також на охорону прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій, на зміцнення трудової та виробничої дисципліни, на виховання працівників у дусі свідомого й сумлінного ставлення до праці.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування в наказу Відповідача №895 о/с в частині звільнення старшого прапорщика міліції ОСОБА_1, міліціонера БПСМОП «Миротворець» з органів внутрішніх справ у запас (з постановкою на військовий облік) за п.64 «і» Положення №114, та як наслідок, наявні підстави для поновлення Позивача на посаді.

Щодо позовних вимог про зобов'язання Відповідача нарахувати та виплатити Позивачу, грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 24.09.2014 р. по день поновлення на посаді, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Водночас, згідно п.2 та п.3 ч.1 ст.256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Таким чином, постанова суду в частині поновлення старшого прапорщика БПСМОП «Миротворець» ОСОБА_1 підлягає негайному виконанню.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», цей Порядок застосовується у випадках вимушеного прогулу працівника. У відповідності до ч.3 п.2 даного Порядку, збереження заробітної плати «у всіх інших випадках», до яких відноситься випадок й вимушеного прогулу, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Відповідно до Наказу №895 о/с та запису в Послужному списку ОСОБА_1 Позивача було звільнено із органів внутрішніх справ з 24.09.2014 р.

Водночас, в матеріалах справи містяться Довідка №497 від 14.11.2014 р. про грошове забезпечення Позивача за останні 6 місяців перед звільненням, відповідно до якої грошове забезпечення за останні два місяці роботи складає 5 530,20 грн. (липень 2014 року - 4 254,00 грн.; серпень 2014 року - 1 276,20 грн.).

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України №9884/0/14-13/13 від 04.09.2013 р. «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2014 рік» кількість робочих днів складала 43 дні (у липні 2014 р. - 23 дні; у серпні 2014 р. - 20 дні).

Як наслідок, середньоденний розмір грошового забезпечення Позивача складає - 128 грн. 61 коп.

Відповідно до листів Міністерства соціальної політики України №9884/0/14-13/13 від 04.09.2013 р. «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2014 рік» та №10196/0/14-14/13 від 09.09.2014 р. «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2015 рік» тривалість вимушеного прогулу Позивача складає 87 робочих днів (вересень 2014 р. - 5 днів, жовтень - 23 дні, листопад - 20 день, грудень - 23 дні, січень - 16 днів).

Як наслідок, розмір грошового забезпечення за час вимушеного прогулу складає 11 189,07 грн. (128,61 грн. х 87 днів) та підлягає стягненню з Відповідача.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною1 ст.6 КАС України гарантовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 1 ст.11 КАС України, визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У ч.1 ст.9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Крім того, в ч.2 ст.72 КАС України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на вищевказане суд, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог Позивача.

Керуючись положеннями ст.2, ст.11, ст.69-ст.71, ст.160-ст.163, ст.254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Київській області задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління МВС України №895о/с від 23.09.2014 р. «По особовому складу» в частині звільнення з органів внутрішніх справ у запас (з постановкою на військовий облік) за п.63 «і» (у зв'язку з не проходження випробування в період іспитового строку) старшого прапорщика міліції ОСОБА_1, міліціонера батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Миротворець».

3. Поновити ОСОБА_1 на посаді прапорщика міліції батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Миротворець» Головного управління МВС України в Київській області з 24.09.2014 р.

4. Зобов'язати Головне управління МВС України в Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 24.09.2014 р. по 26.01.2015 р. у розмірі 11 189 (одинадцять тисяч сто вісімдесят дев'ять) грн. 07 коп.

5. В зволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

6. Допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прапорщика міліції батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Миротворець» Головного управління МВС України в Київській області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі за один місяць.

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому ст.254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.185-ст.187 КАС України.

Суддя Б. В. Санін