Справа № 826/20163/14
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “Карпатигаз” – уповноваженої особи Договору про спільну діяльність від 24 березня 2004 року №493

до

Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві

про

скасування податкового повідомлення-рішення

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

В судовому засіданні 21 січня 2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представники відповідача проти задоволення позовних вимог заперечили; сторонами заявлено спільне клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи викладене, суд ухвалив здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Зазначене податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акта від 22 вересня 2014 року №1414/26-59-22-01/455860319 “Про результати документальної планової перевірки Договору про спільну діяльність від 24.03.2004 №493 – уповноважена особа товариство з обмеженою відповідальністю “Карпатигаз” 30162340 (код ЄДРПОУ 455860319) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року” (далі по тексту – акт перевірки).

У висновку акта перевірки встановлено порушення позивачем підпункту 14.1.8 пункту 14.1 статті 14, пункту 39.17 статті 39, пункту 185.1 статті 185, пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 20 251 217,00 грн., у тому числі за січень, лютий та березень 2013 року.

Встановлені в акті перевірки порушення мотивовані наступним: ДСД ТОВ “Карпатигаз” занизило податкові зобов’язання з податку на додану вартість на суму продажу природного газу за ціною, нижчою звичайної ціни; так, ДСД ТОВ “Карпатигаз” здійснювало продаж природного газу через товарні біржі шляхом проведення аукціонів; перевіркою встановлено, що аукціони були проведені з порушенням норм встановленого регламенту, оскільки були проведені на значене зниження ціни продажу природного газу, а саме:стартова ціна складала 4 100,00 грн. за 1 тис. м. куб. природного газу, фактична ціна, за якою було реалізовано природний газ становила 1 400,00-1 500,00 грн. за 1 тис. м. куб. природного газу, тобто із заниженням в 2,7 рази; підприємством до перевірки не надано документів, що підтверджували б правильність проведення аукціонів з продажу природного газу.

Позивач вважає протиправним оскаржуване податкове повідомлення-рішення, виходячи з того, що здійснені операції з продажу природного газу не відповідають визначенню операцій, по яким може бути застосований механізм звичайних цін; аукціони проведені з дотриманням всіх передбачених регламентом вимог; до перевірки надавались всі документи, які відповідно до договору та регламенту проведення торгів надаються біржею продавцю.

Доводи відповідачів, викладені в письмовому запереченні проти позову, повністю співпадають з висновками акта перевірки.

Окружний адміністративний суд міста Києва погоджується із позовними вимогами ТОВ “Карпатигаз”, виходячи з наступних підстав.

Матеріали справи підтверджують, що 24 березня 2004 року ТОВ Науково-виробнича фірма “Техпроект” (сторона 1) та Дочірня компанія НАК “Нафтогаз” “Укргазвидобування” (сторона 2) уклали договір про спільну інвестиційну та виробничу діяльність №493, відповідно до якого та додаткових угод до нього сторони зобов’язуються об’єднати свої вклади та вести спільну інвестиційну та виробничу діяльність з метою розвитку розробки газоконденсатних родовищ.

Згідно з додатковою угодою №8 від 20 лютого 2014 року залучено до спільної діяльності залучено та включено до складу учасників ТОВ “Карпатигаз” (сторона 3) та надано ТОВ “Карпатигаз” повноваження на ведення спільних справ та поточне керівництво спільною діяльністю та визнано його оператором спільної діяльності.

Судом встановлено, що до моменту залучення ТОВ “Карпатигаз” до спільної діяльності функції оператора спільної діяльності ДСД здійснювало ТОВ Науково-виробнича фірма “Техпроект”.

03 січня 2012 року між Товарною біржею “Перша Незалежна Біржа” (біржа) та оператором ДСД ТОВ Науково-виробнича фірма “Техпроект” (ініціатор) укладено договір №030112 про організацію та проведення аукціонів з продажу енергоресурсів, у мовами якого ініціатор виступає з ініціативою проведення, а біржа приймає на себе зобов’язання з організації та проведення аукціонів з продажу енергоресурсів; предметом аукціону є енергоресурси – природний газ та газовий конденсат, видобуті у межах спільної діяльності за ДСД.

В рамках вказаного договору за перевірений період ДСД в особі ТОВ Науково-виробнича фірма “Техпроект” здійснювало продаж природного газу на аукціонах, організованих Товарною біржею “Перша Незалежна Біржа” за ціною 1 400,00 грн. та 1 500,00 грн. за 1 тис. м. куб. при запропонованій ціні 4 100,00 грн.

За визначенням підпункту 14.1.71 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) звичайна ціна – це ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін.

Відповідно до пункту 39.1 статті 39 Податкового кодексу України звичайна ціна на товари (роботи, послуги) збігається з договірною ціною, якщо інше не встановлено цим Кодексом і не доведено зворотне, в тому числі в результаті неможливості визначення звичайної ціни із застосуванням положень пунктів 39.3-39.4 цієї статті.

Звичайна ціна застосовується у разі здійснення платником податків: а) бартерних операцій; б) операцій з пов’язаними особами; в) операцій з платниками податків, що застосовують спеціальні режими оподаткування або інші ставки, ніж основна ставка податку на прибуток, або не є платником цього податку, крім фізичних осіб, які не є суб’єктами підприємницької діяльності; г) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Як встановлює пункт 39.14 статті 39 Податкового кодексу України, обов’язок доведення того, що ціна договору (правочину) не відповідає рівню звичайної ціни, покладається на орган державної податкової служби у порядку, встановленому законом.

Під час проведення перевірки платника податку орган державної податкової служби має право надати запит, а платник податку зобов’язаний обґрунтувати рівень договірних цін або послатися на норми абзацу першого цього пункту.

Наведені правові норми вказують, у випадках встановлених Податковим кодексом України, платник податків застосовує звичайні ціни; при цьому звичайної ціною вважається ціна договору, якщо зворотне не доведено органом державної податкової служби.

Так, пункт 188.1 статті 188 Податкового кодексу України встановлює, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб’єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів), а також збору на обов’язкове державне пенсійне страхування на вартість послуг стільникового рухомого зв’язку).

Тобто, у випадку продажу товарів/послуг, оподатковуваних податком на додану вартість, базою оподаткування податком є договірна вартість товарів/послуг, але не нижче звичайної ціни.

Вище встановлено, що за перевірений період ДСД здійснювало операції з продажу природного газу на аукціонах енергоресурсів, організованих Товарною біржею “Перша Незалежна Біржа”.

У свою чергу відповідно до пункту 39.17 статті 39 Податкового кодексу України під час проведення аукціону (тендера) звичайною вважається ціна, яка склалася за результатами такого аукціону (тендера).

Таким чином, у випадку продажу ДСД природного газу під час проведення аукціону звичайною ціною та, відповідно, базою оподаткування податком на додану вартість, вважається ціна природного газу, яка склалася за результатами аукціону.

Матеріали справи підтверджують, що згідно з аукціонними свідоцтвами, звітами про результати аукціонів та укладеними на їх підставі договорами купівлі-продажу і первинними документами, ДСД в особі оператора ТОВ Науково-виробнича фірма “Техпроект” продало природний газ за ціною, що склалася за результатами проведених аукціонів на рівні 1 400,00 грн. та 1 500,00 грн. за 1 тис. м. куб.

На думку відповідача, при запропонованій ДСД на аукціоні ціні у розмірі 4 100,00 грн. за 1 тис. м. куб. ціна природного газу на рівні 1 400,00 грн. та 1 500,00 грн. за 1 тис. м. куб. не вважається звичайною ціною.

Разом з тим, суд вважає помилковою таку позицію контролюючого органу, та звертає увагу на наступне.

Відповідно до пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України визначення звичайної ціни у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснюється за одним з методів, вказаних в цьому пункті. Встановлюються такі методи визначення звичайної ціни: а) порівняльної неконтрольованої ціни (аналогів продажу); б) ціни перепродажу; в) “витрати плюс”; г) розподілення прибутку; ґ) чистого прибутку.

При визначенні звичайної ціни згідно з методами, встановленими цим пунктом, використовується інформація про ціни в операціях між непов’язаними особами у співставних умовах на відповідному ринку товарів (робіт, послуг).

При цьому умови визнаються співставними, якщо відмінність між такими умовами істотно не впливає на ціни, які отримуються в результаті застосування методів, встановлених цим пунктом.

Згідно з пунктом 39.4 статті 39 Податкового кодексу України за методом порівняльної неконтрольованої ціни (аналогів продажу) застосовується ціна, яка визначається за ціною на ідентичні (а за їх відсутності - однорідні) товари (роботи, послуги), що реалізуються (придбаваються) не пов’язаній з продавцем (покупцем) особі за звичайних умов діяльності.

Для визначення звичайної ціни товару (роботи, послуги) згідно з методом порівняльної неконтрольованої ціни (аналогів продажу) використовується інформація про укладені на момент продажу такого товару (роботи, послуги) договори з ідентичними (однорідними) товарами (роботами, послугами) у порівнянних умовах на відповідному ринку товарів (робіт, послуг). Враховуються, зокрема, такі умови договорів, як кількість (обсяг) товарів (наприклад, обсяг товарної партії); обсяг функцій, що виконуються сторонами; умови розподілу між сторонами ризиків і вигод; строки виконання зобов’язань; умови здійснення платежів, звичайних для такої операції; характеристика ринку товарів, на якому здійснено господарську операцію; бізнес-стратегія підприємства; звичайні надбавки чи знижки до ціни під час укладення договорів між непов’язаними особами, а також інші об’єктивні умови, що можуть вплинути на ціну. При цьому умови договорів на ринку ідентичних (за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) визнаються порівнянними, якщо відмінність між такими умовами істотно не впливає на ціну або може бути економічно обґрунтована. При цьому враховуються звичайні під час укладення договорів між непов’язаними особами надбавки чи знижки до ціни, зокрема знижки, зумовлені сезонними та іншими коливаннями споживчого попиту на товари (роботи, послуги), втратою товарами якості або інших властивостей; закінченням (наближенням дати закінчення) строку зберігання (придатності, реалізації); збутом неліквідних або низьколіквідних товарів.

Якщо товари (роботи, послуги), стосовно яких визначається звичайна ціна, ідентичні (за їх відсутності - однорідні) товарам (роботам, послугам), які прилюдно пропонуються до продажу, або мають ціни, встановлені на організованому ринку цінних паперів, або мають біржову ціну (біржове котирування), визначення звичайної ціни, в установленому в абзаці першому цього пункту порядку, здійснюється з урахуванням таких факторів.

Пункт 39.11 статті 39 Податкового кодексу України вказує, що для визначення звичайних цін на товари (роботи, послуги) використовуються офіційні джерела інформації, у тому числі: статистичні дані державних органів і установ; ціни спеціалізованих аукціонів з торгівлі окремими видами продукції, біржові котирування; довідкові ціни спеціалізованих комерційних видань та публікацій, у тому числі електронних та інших банків даних; звіти та довідки відділів з економічних питань у складі дипломатичних представництв України за кордоном; інші інформаційні джерела, що визнаються офіційними в установленому порядку.

Всупереч наведеним нормам Податкового кодексу України відповідач не вказав в акті перевірки та під час судового розгляду, за яким методом ним визначалась ціна природного газу, проданого ДСД на аукціоні; зокрема ДПІ у Шевченківському районі не наведено, що при визначенні звичайної ціни природного газу було використано інформацію про ціни в операціях між непов’язаними особами у співставних умовах на відповідному ринку товарів (робіт, послуг), а саме інформацію про ціну природного газу на аукціонах при порівнянних умовах (кількість, якість, сезонні умови, умови поставки тощо).

При цьому суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо порушення проведення аукціонів, оскільки будь-яких доказів, які б свідчили про такі порушення, або доказів визнання недійсними проведених аукціонів матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, на думку суду, відповідачем не доведено, що ціна природного газу, яка склалася за результатами аукціону та за якою ДСД продано природний газ, не відповідає рівню звичайної ціни; тому висновки акта перевірки про заниження позивачем податкових зобов’язань з податку на додану вартість на суму 20 251 217,00 грн. та порушення норм Податкового кодексу України нормативно і документально не підтверджуються.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачами не доведено правомірність та обґрунтованість прийняття спірних податкових повідомлень-рішень з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ “Карпатигаз” підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Карпатигаз” - уповноваженої особи Договору про спільну діяльність від 24 березня 2004 року №493, задовольнити повністю.

3. Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Карпатигаз” - уповноваженої особи Договору про спільну діяльність від 24 березня 2004 року №493, понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок).

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко