Справа № 439/1736/14-а
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року Справа № 876/9952/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Бродівському районі Львівської області на постанову Бродівського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2014 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України у Бродівському районі Львівської області до Відділу державної виконавчої служби Бродівського районного управління юстиції Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_1, про визнання протиправними дій та скасування постанови державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України у Бродівському районі Львівської області звернулось до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Бродівського районного управління юстиції Львівської області, яким просило визнати неправомірними дії державного виконавця та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 08.10.2014 року ВП № 45008847.

Постановою Бродівського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Постанова мотивована тим, що ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження після скасування постанови про завершення виконавчого провадження підлягало відновленню, а не відкриттю. Однак, враховуючи те, що постанова від 11.06.2014 року про закінчення виконавчого провадження скасована, перешкод для винесення державним виконавцем процесуального рішення про початок виконавчого провадження не було. При цьому, позивач не довів перед судом, що оскаржувана постанова державного виконавця у будь-який спосіб порушує його права, свободи чи інтереси, а оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження не підлягає скасуванню лише з формальних причин.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив позивач, вважає, що при її прийнятті судом порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити повністю.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова державного виконавця винесена з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки 11.06.2014 року державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 37420838 на виконання виконавчого листа № 2а-295/2012 про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у Бродівському районі Львівської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині війни і дана постанова не була оскаржена у встановленому порядку та є чинною. А при повторному відкритті виконавчого провадження державний виконавець порушив вимоги ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених Законом. Також відповідно до ст. 22 цього Закону виконавчий лист може бути пред'явлений до виконання протягом одного року, починаючи з наступного дня після набрання законної сили судовим рішенням. Однак приймаючи оскаржувану постанову, державний виконавець не врахував вимог даної норми, а саме пропущення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання. При цьому, у постанові про відкриття виконавчого провадження невірно зазначена дата набрання судовим рішенням законної сили - 24.05.2014 року.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

21.02.2013 року Бродівський районний суд Львівської області видав виконавчий лист № 2а-295/2012 про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у Бродівському районі Львівської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 за період з 05.01.2011 року до 23.07.2011 року підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум.

05.04.2013 року державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Бродівського районного управління юстиції Львівської області виніс постанову ВП № 37420838 про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом.

11.06.2014 року державний виконавець виніс постанову про закінчення даного виконавчого провадження.

Однак постановою начальника Відділу державної виконавчої служби Бродівського районного управління юстиції Львівської області від 07.10.2014 року про скасування процесуального документу скасовано зазначену вище постанову державного виконавця від 11.06.2014 року про закінчення виконавчого провадження в зв'язку з тим, що в процесі здійснення виконавчого провадження державний виконавець не вжив усіх заходів з метою фактичного виконання судового рішення.

Зазначена постанова начальника Відділу державної виконавчої служби Бродівського районного управління юстиції Львівської області не оскаржена у встановленому законодавством порядку і є чинною.

08.10.2014 року державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Бродівського районного управління юстиції Львівської області виніс постанову ВП № 45008847 про відкриття виконавчого провадження за вказаним вище виконавчим листом.

При цьому, в даній постанові зазначено, зокрема, що підставою для відкриття провадження є заява ОСОБА_1 від 08.10.2014 року про примусове виконання рішення суду, а судове рішення набрало законної сили 24.05.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і далі в редакції, чинній на час винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови) державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; в інших передбачених законом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 цього Закону завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених Законом.

Однак відповідно до ч. 1 ст. 51 цього Закону у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно з частинами 3, 4 цієї статті про відновлення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, копії якої не пізніше наступного дня надсилаються до суду, який визнав незаконною постанову державного виконавця, сторонам, а також органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), якому повернуто виконавчий документ, зобов'язаний у тримісячний строк з дня надходження відповідної постанови пред'явити його до виконання.

Таким чином, як правильно зазначив суд першої інстанції, відповідно до наведеної норми виконавче провадження після скасування постанови про закінчення виконавчого провадження підлягало відновленню, а не повторному відкриттю.

Проте, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, як зазначено вище, виходив з того, що постанова державного виконавця від 11.06.2014 року про закінчення виконавчого провадження скасована, тому перешкод для винесення державним виконавцем процесуального рішення про початок виконавчого провадження не було. Також суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не довів перед судом, що оскаржувана постанова державного виконавця у будь-який спосіб порушує його права, свободи чи інтереси, а оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження не підлягає скасуванню лише з формальних причин.

Колегія суддів вважає дані висновки суду першої інстанції помилковими з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про виконавче провадження» розмежовує поняття відкриття і відновлення виконавчого провадження.

Як вбачається із змісту норм цього Закону, державний виконавець виносить постанову про відкриття виконавчого провадження при надходженні виконавчого документа вперше за наявності відповідних умов та підстав, передбачених цим Законом, а постанова про відновлення виконавчого провадження виноситься у випадку, якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу скасована або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби.

При цьому, у разі відновлення виконавчого провадження у зв'язку із скасуванням постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, як у спірному випадку, державний виконавець продовжує здійснення виконавчих дій в тому ж виконавчому провадженні з врахуванням вже вчинених, а у випадку повторного відкриття нового виконавчого провадження всі виконавчі дії вчиняються спочатку.

Також у випадку наявності підстав для відновлення виконавчого провадження законодавством не передбачено повторного подання стягувачем заяви про примусове виконання рішення.

Крім того, ч. 3 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» чітко встановлено, що про відновлення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову.

Тобто відкриття виконавчого провадження та відновлення виконавчого провадження мають різну правову природу і суд першої інстанції помилково ототожнив їх в даному випадку.

За таких обставин колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що зазначені порушення вимог законодавства, допущені державним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови, є формальними і не можуть бути підставою для скасування даної постанови, оскільки відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Також, на думку колегії суддів, помилковим і необґрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що позивач не довів перед судом, що оскаржувана постанова державного виконавця у будь-який спосіб порушує його права, свободи чи інтереси, оскільки Управління Пенсійного фонду України у Бродівському районі Львівської області є боржником у спірному виконавчому провадженні і будь-які рішення та дії державного виконавця у цьому провадженні безпосередньо впливають на його права, інтереси та обов'язки.

Разом з тим, на думку колегії суддів, не підлягає задоволенню позовна вимога про визнання протиправними дій державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження, оскільки вона фактично дублює вимоги про визнання протиправною і скасування постанови про відкриття виконавчого провадження і в даному випадку держаний виконавець не вчиняв певних процесуальних дій, а прийняв процесуальне рішення (постанову) відповідно до передбачених законодавством повноважень.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки вона прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Бродівському районі Львівської області задовольнити частково.

Постанову Бродівського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2014 року у справі № 439/1736/14-а - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправною і скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Бродівського районного управління юстиції Львівської області Любунь Маряни Петрівни про відкриття виконавчого провадження від 08 жовтня 2014 року ВП № 45008847.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л.Я. Гудим

В.В. Святецький