Справа № 495/6484/14-а
Суддя: Гайда-Герасименко О. Д.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/6484/14-а
ПОСТАНоВА

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

29 січня 2015 року Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої - судді Гайда-Герасименко О.Д.,

при секретарі - Завацькій І.В.,

за участю:

представника позивача - Чернокульського С.С.,

відповідача - Царенко О.В.,

третьої особи - ОСОБА_3,

третьої особи - ОСОБА_4,

представника третьої особи ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Білгород-Дністровському справу за адміністративним позовом виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради до начальника Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Царенко Олександра Васильовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4, ОСОБА_3 про скасування містобудівних умов і обмежень,

В С Т А Н О В И В:

Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради звернувся до суду з адміністративним позовом до начальника Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Царенко Олександра Васильовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4, ОСОБА_3 про скасування містобудівних умов і обмежень.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив визнати протиправними та скасувати «Містобудівні умови і обмеження №5 забудови земельної ділянки», видані 27 січня 2014 року начальником Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Царенко Олександра Васильовича та визнати протиправними дії начальника Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Царенко Олександра Васильовича. Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради вважає, що містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки видані з порушенням чинного законодавства України.

В судовому засіданні відповідач Царенко О.В. позовні вимоги не визнав, надав до суду усні заперечення, згідно яких просив відмовити в задоволенні адміністративного позову виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради.

В судовому засіданні третя особа ОСОБА_3 адміністративний позов та доводи представника виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради підтримав, просив задовольнити.

В судовому засіданні третя особа ОСОБА_4 та представник третьої особи ОСОБА_5 заперечували проти задоволення адміністративного позову, доводи відповідача підтримали та просили відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню по наступним підставам.

Адміністративний позов виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради є необгрунтованим, доводи які надав у судовому засіданні представник позивача нічим не підтвердженні, тому позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до п.п.1,7 ч.1 ст.3 КАС України, спір за участю суб'єкта владних повноважень, що виникає при виконанні ним у спірних відносинах наданих чинним законодавством владних управлінських функцій, підлягає розгляду за правилами КАС.

Виходячи із завдань КАС України, ст.2 КАС України, суб'єкти владних повноважень в адміністративних справах, в основному, виступають як відповідачі.

Відповідно до вимог ч.2,4 ст.50 КАС України, суб'єкти владних повноважень можуть бути позивачами в адміністративних справах, якщо таке право на звернення до суду визначено законом.

Згідно до підпункту 4 п.«а» ч.1 ст.38 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать звернення до суду про визнання незаконними актів органів виконавчої влади, інших органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які обмежують права територіальної громади, а також повноваження органів і посадових осіб місцевого самоврядування.

Разом з тим, п.п., 4.1. Рішення Конституційного суду України від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) установлено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію. Закріплені у статті 144 Конституції України і статті 59 Закону норми про акти органів місцевого самоврядування, крім юридичної форми реалізації завдань і функцій, визначають порядок прийняття і перевірки рішень органів місцевого самоврядування.

Згідно п.8 ч.1 ст.1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 року №109 затверджено Порядок надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст.

Згідно п.1.3. Порядоку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об'єкта незалежно від зміни замовника. Зміни до містобудівних умов та обмежень можуть вноситися тільки за згодою замовника.

Тобто, враховуючи все вищевикладене, а саме, той факт, що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, є документом, який містить лише певні обмеження щодо проектування та будівництва, та не є нормативним актом, у зв'язку з чим виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради не має повноважень звертатися з відповідним позовом до посадової особи виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради.

Відповідно до ст.ст.100,152 ЖК України, переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, проводяться з дозволу виконавчих комітетів місцевих рад.

Частина 2 ст.383 ЦК України встановлює, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі за умови, що ці зміни не призведуть до порушення прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків (затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року N572) передбачено, що власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, гуртожитку, з дозволу власника будинку (квартири) та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку (п. 4).

Але, до теперішнього часу Білгород-Дністровська міська рада своїм рішенням так і не встановила та не врегульовала порядок переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, на виконання вищезазначеного пункту.

Визначення термінів «переобладнання» і «перепланування» міститься в Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій (затверджено наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76; зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за N 927/11207). Цими Правилами також встановлено, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Крім того, необхідно враховувати, що нормативними правовими актами визначено переобладнання, які не належать до самочинного будівництва і, відповідно, не потребують дозволу на їх проведення.

Згідно п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна (затверджено наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року N 127; зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10 липня 2001 року за N 582/5773), не є самочинним будівництвом, зокрема для громадських та виробничих будівель (приміщень): зведення на земельній ділянці тимчасових господарських будівель та споруд, навісів, альтанок, тамбурів, терас, веранд, наметів, накриття, сходів, естакад, літніх душових, теплиць, свердловин, криниць, люфт-клозетів, вбиралень, вигрібних ям, замощень, парканів, воріт, хвірток, відкритих басейнів та із накриттям полегшеної конструкції, погребів, ганків тощо.

З цієї норми випливає, що проведення робіт по влаштуванню сходів не потребує отримання дозволу виконкому місцевої ради або будь-якого іншого дозволу органів державної влади або місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно п.3 ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі.

Відповідно до п.2.3. Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх складі та змісті, затвердженому наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07 липня 2011 року №109, для будівництва об'єктів, передбачених ч.4 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», містобудівні умови та обмеження можуть надаватися без документів, що засвідчують право власності чи користування земельною ділянкою.

Згідно п.4 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», реконструкцію, реставрацію або капітальний ремонт об'єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані, а також реконструкцію або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а так само нове будівництво відповідно до містобудівної документації об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури на замовлення органів державної влади та органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності може бути проведено за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Враховуючи той факт, що роботи по влаштуванню сходів не належать до самочинного будівництва і, відповідно, не потребує отримання дозволу виконкому місцевої ради або будь-якого іншого дозволу органів державної влади або місцевого самоврядування, реконструкція проводиться без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаменту у межах земельної ділянки, на якій розташовано будинок, - містобудівні умови і обмежень №5 забудови земельної ділянки» від 27.01.2014 року, видані відповідно до «Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст», що затверджений наказом Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 року за №109, та вимог існуючого законодавства.

З адміністративного позову та пояснень представника позивача не вбачається, яким саме чином надання містобудівних умов і обмежень №5 забудови земельної ділянки від 27.01.2014 року порушує права та законні інтереси виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, обмежує права територіальної громади; як влаштування сходів, яке взагалі не потребує отримання дозволу виконкому місцевої ради або будь-якого іншого дозволу органів державної влади або місцевого самоврядування та їх розміщення на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку, яка необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку і забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку, порушує права виконавчого комітету.

Крім того, суду не зрозуміло, з яких причин виконавчий комітет звертається до суду з адміністративним позовом, представляючи фактично інтереси тільки третьої особи ОСОБА_3, який мешкає на третьому поверху та який не являється власником суміжної квартири.

Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради не наділений повноваженнями з приводу звернення до суду з позовом щодо захисту прав, свобод та інтересів інших осіб, як це передбачено ст.ст.60, 61 КАС України.

У третій особі ОСОБА_4 міститься повний пакет дозвільних документів, а саме:

· право власності на нерухоме майно від 26.12.2013 року;

· згода мешканців (власників) квартир межуючих з квартирою АДРЕСА_1;

- проектна документація, яка виконана ліцензованою та сертифікованою проектною організацією;

· Декларація ДАБК на початок робіт від 31.03.2014 року;

· Містобудівні умови та обмеження від 27.01.2014 року.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст.70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, те, що містобудівні умови і обмеження №5 забудови земельної ділянки від 27.01.2014 року, видані відповідно до «Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст», що затверджений наказом Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 року за №109, та вимог існуючого законодавства, а виконавчий комітет взагалі не має повноважень звертатися до суду з відповідним позовом, оскільки це не передбачено ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» та оскаржуваний документ не відноситься до нормативних актів, та в обґрунтування своїх тверджень не надав до суду жодного належного та допустимого доказу в підтвердження своїх вимог, керуючись ст.ст.2, 17, 50, 60, 61, 69-71, ч.4 ст.11 КАС України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», «Порядком надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад тазміст», що затверджений наказом Міністерством регіонального розвитю будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 рок за № 109, адміністративний позов виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради до начальника Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Царенко Олександра Васильовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4, ОСОБА_3 про скасування містобудівних умов і обмежень не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.5, 8-11, 18, 69, 71, 86, 99, 158 ч.1, 159, 160 ч.ч.1-3, 161, 163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради до начальника Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Царенко Олександра Васильовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4, ОСОБА_3 про скасування містобудівних умов і обмежень - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя