Справа № 817/2443/14
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гломб Ю.О.
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
УХВАЛА

іменем України

"27" січня 2015 р. Справа № 817/2443/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Костопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "22" жовтня 2014 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод мінеральної води "Маломидська" до Костопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області про скасування податкових повідомлень - рішень,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод мінеральної води «Маломидська» (далі - ТОВ «Завод мінеральної води «Маломидська») звернулося до суду з позовом до Костопільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області (далі - Костопільська ОДПІ) про скасування податкових повідомлень-рішень від 27.07.2014 року за № та №.

В обґрунтування позову зазначило, що в травні 2014 року у зв'язку з отриманням позивачем податкової накладної ПП «Компанія Алексіс Експрес» №40 від 21.05.2014 року у ТОВ «Завод мінеральної води «Маломидська» виникло право на віднесення суми ПДВ 2320,33 грн. до податкового кредиту, а тому вважає, що висновок податкового органу про те, що позивачем безпідставно включено до податкового кредиту суму ПДВ 2320,33 грн. є необґрунтованим та недоведеним. Також стверджував, що товари, придбані позивачем у травні 2014 року та суми ПДВ у розмірі 1937,48 грн. яких включені до податкового кредиту травня 2014 року, використовувалися позивачем у господарській діяльності. За таких обставин вважає, що податкові повідомлення-рішення від 27.07.2014 року за № та № не відповідають фактичним обставинам, прийняті всупереч чинному законодавству, а тому підлягають скасуванню. З таких підстав просив позов задовольнити повністю.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2014 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Костопільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 24.07.2014 року № в частині зменшення Товариству з обмеженою відповідальністю "Завод мінеральної води "Маломидська" суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларованої за травень 2014 року, у розмірі 743,83 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Костопільська ОДПІ звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким повністю відмовити у задоволенні позову. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Сторони не скористалися своїм правом на участь в судовому засіданні: повноважних представників в судове засідання не направили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представник позивача надав суду письмові заперечення на апеляційну скаргу та просив розглянути справу за його відсутності.

Колегія суддів враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги та положення частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.197 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе розглядати справу за відсутності представників сторін, в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 19.04.2007 року ТОВ «Завод мінеральної води «Маломидська» зареєстроване як юридична особа, про що свідчить копія Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та копія Довідки АА №669980 з Єдиного державного реєстру підприємців та організацій України (а.с.8-10). Видами діяльності ТОВ «Завод мінеральної води «Маломидська» за КВЕД-2010 є: виробництво безалкогольних напоїв; виробництво мінеральних вод та інших вод, розлитих у пляшки; вирощування пряних, ароматичних і лікарських культур; виробництво тари з пластмас; оптова торгівля напоями; неспеціалізована оптова торгівля; роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (а.с.10).

17.07.2014 року головним державним ревізором-інспектором відділу оподаткування та контролю об'єктів і операцій Цвірко-Годицькою Л.А. проведено камеральну перевірку даних, задекларованих ТОВ «Завод мінеральної води «Маломидська» у податковій звітності з податку на додану вартість, за результатами якої складено акт 17.07.2014 року №310/15/35051305 (а.с.11-13).

За висновками контролюючого орагну, ТОВ «Завод мінеральної води «Маломидська» включено до податкового кредиту травня 2014 року суми ПДВ за придбані товари, які не пов'язані з господарською діяльністю платника.

Згідно із розрахунку до акту перевірки в основу визначення розміру зменшеного податкового кредиту (4257,8 грн.) в розрізі придбаних товарів податковим органом покладено наступні суми:

- 2320,33 грн. ПДВ, сплачені в сумі товару (кришка поліетиленова, бутиль ПК без ручки, насос ручний для води, пакет), придбаного у ПП «Компанія Алексіс Експрес» на підставі податкової накладної №39 від 21.05.2014 року;

- 116,50 грн. ПДВ, сплачені в сумі товару (пилосос), придбаного у ТОВ «Епіцентр» на підставі податкової накладної №8736/22 від 21.05.2014 року;

- 860,33 грн. ПДВ, сплачені в сумі товару (насадка пінна - 40,83 грн., міні мийка - 666,5 грн., пилосос - 116,5 грн., фільтр для води - 36,5 грн.), придбаного у ТОВ «Епіцентр» на підставі податкової накладної №8306/22 від 16.05.2014 року;

- 421,49 грн. ПДВ, сплачені в сумі товару (подушка - 52,8 грн., ковдра вовняна - 86,65 грн., ковдра евкаліптова - 254,3 грн. салатник 25 см - 15,67 грн. салатник 16,5 см - 12,07 грн.), придбаного у ТОВ «Епіцентр» на підставі податкової накладної №8893/22 від 22.05.2014 року;

- 242,15 грн. ПДВ, сплачені в сумі товару (подушка - 86,4 грн., ковдра евкаліптова - 155,75 грн.), придбаного у ТОВ «Епіцентр» на підставі податкової накладної №9006/22 від 23.05.2014 року;

- 297 грн. ПДВ, сплачені в сумі товару (подушка - 86,4 грн., ковдра вовняна - 210,6 грн.), придбаного у ТОВ «Епіцентр» на підставі податкової накладної №9007/22 від 23.05.2014 року.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № від 24.07.2014 року, яким ТОВ «Завод мінеральної води «Маломидська» зменшено суму бюджетного відшкодування (у т.ч. заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 2017 грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1008,50 грн. (а.с.14);

- № від 24.07.2014 року, яким ТОВ «Завод мінеральної води «Маломидська» зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 2241 грн.(а.с.16).

Вказані податкові повідомлення-рішення ґрунтуються на висновках податкового органу про порушення ТОВ «Завод мінеральної води «Маломидська» п.198.6 та п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, а саме: завищення суми бюджетного відшкодування на 2017 грн. та завищення суми від'ємного значення (ряд.19) на 2241 грн.

Надаючи правову оцінку податковим повідомленням-рішенням за № та № від 27.07.2014 року, суд виходить з такого.

Відповідно до п.п.14.1.181 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України ( далі - ПК України), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу (п. 198.1ст.198 ПК України).

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: - придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; - придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Аналіз вказаної законодавчої норми дозволяє стверджувати, що податковий кредит складається не з будь-яких сум нарахованого податку, а лише з тих сум, які в подальшому використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Тобто, за відсутності у платника податків доказів використання товарів/послуг для потреб власної господарської діяльності - отримання доходу та доказів використання таких товарів/послуг в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності (направленої на отримання доходу) витрати, здійснені на отримання таких товарів/послуг, не повинні відображатися у складі податкового кредиту платника податку на додану вартість.

Пунктом 198.2 статті 198 вказаного Кодексу визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

В пункті 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Податкова накладна, відповідно до абзацу першого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду /пункт 200.3 статті 200 Податкового кодексу України/.

Відповідно до пункту 200.4 цього ж Кодексу якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Судом встановлено, що 31.05.2014 року ТОВ «Завод мінеральної води «Маломидська» придбано міні-мийку KARCHER К5 на суму 3332,50 грн. разом з аксесуарами до неї, а саме: фільтром для води на суму 182,50 грн. та насадкою пінною на суму 204,17 грн., що підтверджується податковою накладною №8306/22 від 16.05.2014 року і товарним чеком №Кнк/RV-0414724 від 16.05.2014 року (а.с.41-42).

Одночасно, долучені до матеріалів справи документи, а саме: наказ про введення в експлуатацію основного засобу, відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об'єктів №5/3 від 31.05.2014 року (а.с.51), акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 31.05.2014 року (а.с.52), оборотно-сальдова відомість по рахунку 117,1521 та 1532 за травень 2014 року (а.с.57-58,125,128), акт приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об'єктів від 31.05.2014 року (а.с.53) та технологічна схема розливу питної води, погодженої 25.07.2009 року директором товариства, (а.с.116) свідчать про подальше використання придбаних товарів (міні-мийки KARCHER К5, фільтру для води та насадки пінної) у господарській діяльності позивача згідно з КВЕД.

Таким чином, суд дійшов висновку, що нарахований в ціні придбання вказаних товарів (міні-мийки, фільтру для води та насадки пінної) податок на додану вартість на загальну суму 743,83 грн. підлягає включенню до податкового кредиту травня 2014 року та подальшому відшкодуванню згідно із Податковим кодексом України, так як витрати позивача на придбання даних товарів відповідають критерію економічної доцільності та цілям господарської діяльності позивача, тобто є пов'язаними з господарською діяльністю ТОВ «Завод мінеральної води «Маломидська».

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10)своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, податкове повідомлення-рішення № від 24.07.2014 року в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларованої за травень 2014 року, у розмірі 743,83 грн. не відповідає вказаним критеріям правомірності, є необґрунтованим, таким, що прийняте без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому підлягає скасуванню, а позов в цій частині - задоволенню.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування податкового повідомлення-рішення № від 24.07.2014 року в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларованої за травень 2014 року, у розмірі 743,83 грн.

При зазначених обставинах, вимоги позивача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 24.07.2014 року в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларованої за травень 2014 року, у розмірі 743,83 грн. правомірні, обґрунтовані і підлягають до задоволення, а заперечення відповідача в цій частині суд відхиляє як безпідставні і такі, що суперечать чинному законодавству та фактичним обставинам справи.

За таких обставин та з урахуванням вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В іншій частині постанова суду першої інстанції не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не переглядається.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів уважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відповідача відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Костопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "22" жовтня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: А.Ю.Бучик

С.М. Шевчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод мінеральної води "Маломидська" вул.Шевченка,170,с.Малий Мидськ,Костопільський район, Рівненська область,35013

3- відповідачу/відповідачам: Костопільська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Рівненській області вул.С.Руданського,5,м.Костопіль,Рівненська область,35000

4-третій особі: - ,