Справа № 808/8995/14
Суддя: Каракуша Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2015-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2015 року 16 год. 25 хв. Справа № 808/8995/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Каракуші С.М.

за участю секретаря Рибакової М.В.

представників позивача Голуба В.В., Шекуна І.В.

представника відповідача Котелевського К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за позовом: Державної фінансової інспекції в Запорізькій області

до: Запорізького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву»

про: зобов'язання виконати пункти вимог,

ВСТАНОВИВ:

Державна фінансова інспекція в Запорізькій області (далі - позивач або ДФІ в Запорізькій області) звернулась з адміністративним позовом до Запорізького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» (далі - відповідач або Фонд) про зобов'язання усунути порушення та виконати пункти 3 та 4 вимоги Державної фінансової інспекції в Запорізькій області від 27.05.2014 № 08-05-14-14/4338.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за наслідками проведеної ревізії відповідача, на його адресу були направлені обов'язкові вимоги, пункт 3 яких зобов'язував відповідача усунути порушення виявлені в ході ревізії на суму 26770 грн. 53 коп., а відповідно до пункту 4 вимоги - усунути порушення виявлені в ході ревізії на суму 11176 грн. 90 коп. Однак, враховуючи ту обставину, що на час звернення до суду відповідачем порушення не усунуті, будь-які повідомлення щодо вжитих заходів не направлені, позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі та надали пояснення в обґрунтування позову, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити посилаючись на те, що ним були вжиті заходи щодо усунення порушень, а саме щодо виконання пункту 3 вимоги, подано позов до Ленінського районного суду м. Запоріжжя, на підтвердження чого надані копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія повістки про виклик до суду. Щодо виконання пункту 4 вимоги, відповідач вважає, що в даному випадку з його боку відсутні порушення, оскільки громадянкою ОСОБА_4 було надано належну інформацію для підтвердження платоспроможності, вона пройшла відповідну перевірку банку та з нею був укладений кредитний договір на підставі якого було укладено договір про надання компенсації відсотків. ОСОБА_4 сумлінно виконує умови договору про надання часткової компенсації відсотків та в повному обсязі сплачує Запорізькому регіональному управлінню Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» комісію за супроводження цього договору, у зв'язку з чим вважає вимоги пункту 4 безпідставними. Крім того, відповідач зазначає, що вимоги позивача по суті зведені до зобов'язання Фонду звернутись до суду про припинення договорів про надання часткової компенсації, оскільки іншим чином припинення дії даних договорів не можливе, а в такому разі вимоги позивача є неправомірними, оскільки звернення до суду є правом, а не обов'язком.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконання пункту 2.21 Плану контрольно-ревізійної роботи Держфінінспекції України на ІІ квартал 2014 року у період з 23.04.2014 по 30.04.2014 позивачем на підставі направлення від 18.04.2014 № 657 проведено планову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Запорізького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» за період з 01.04.2013 по 01.04.2014 за результатами якої складено Акт № 05-21/22 від 30.04.2014 (а.с. 33-36).

В ході ревізії встановлено, що в порушення абзацу 2 пункту 6 та абзацу 8 пункту 9 Порядку від 25.04.2012 № 343 для укладення договору часткової компенсації відсотків громадянином ОСОБА_5 надано недостовірні довідки про доходи, у тому числі не за останні шість місяців, внаслідок чого між Фондом, ПАТ АБ «Укргазбанк» та громадянином ОСОБА_5 укладено договір про надання часткової компенсації процентів від 10.06.2013 № 006/4/2013, що призвело до незаконного витрачання коштів державного бюджету на загальну суму 26770 грн. 53 коп.

Також позивачем встановлено, що в порушення абзацу 8 пункту 9 Порядку від 25.04.2012 № 343, внаслідок недотримання умови надання необхідного переліку документів, посадовими особами Фонду укладено договір про надання часткової компенсації процентів від 31.10.2013 № 021/4/2013, що призвело до незаконного витрачання коштів державного бюджету на загальну суму 11176 грн. 90 коп.

Відповідачем до Акту ревізії № 05-21/22 від 30.04.2014 були подані заперечення, які, як вбачається із висновків на заперечення, позивачем прийняті не були (а.с. 29-32).

На виконання приписів пункту 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», Державною фінансовою інспекцією в Запорізькій області директору Запорізького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» була надіслана вимога щодо усунення виявлених порушень фінансової дисципліни, оформлена листом від 27.05.2014 № 08-05-14-14/4338, пунктом 3 якої відповідача зобов'язано припинити надання часткової компенсації процентів по договору від 10.06.2013 № 006/4/2013 відповідно до пункту 11 Порядку від 25.04.2012 № 343 внаслідок порушення позичальником умов договору в частині надання недостовірних документів (пункт 5.1, пункт 5.2, 2.6.2 договору про надання часткової компенсації процентів від 10.06.2013 № 006/4/2013) та/або забезпечити розірвання договору, зміст якого не відповідає нормативно-правовим актам, у порядку встановленому статтями 203, 215, 229 та 230 Цивільного кодексу України; стягнути з осіб, винних у незаконних видатках, шкоду у сумі 26770 грн. 53 коп. на підставі статті 1166 Цивільного кодексу України та забезпечити перерахування до державного бюджету коштів у загальній сумі 26770 грн. 53 коп.

Пунктом 4 вимог відповідача зобов'язано припинити надання часткової компенсації процентів по договору від 31.10.2013 № 021/4/2013 відповідно до пункту 11 Порядку від 25.04.2012 № 343 внаслідок порушення умов договору та/або забезпечити розірвання договору, зміст якого не відповідає нормативно-правовим актам, у порядку встановленому статтями 203, 215 та 229 Цивільного кодексу України; стягнути з осіб, винних у незаконних видатках, шкоду у сумі 11176 грн. 90 коп. на підставі статті 1166 Цивільного кодексу України та забезпечити перерахування до державного бюджету коштів у загальній сумі 11176 грн. 90 коп. (а.с. 12-13).

Виявлені ревізією порушення вимагалось усунути до 10.06.2014 з одночасним інформуванням Державної фінансової інспекції Запорізької області про вжиті заходи, з поданням документів, що підтверджують усунення порушень.

Листом від 10.06.2014 № 242/01-09 Запорізьке регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» повідомило, що на виконання пункту 3 вимог Фонд звернувся до ПАТ АБ «Укргазбанк», з яким укладено тристоронній договір про часткову компенсацію процентів з вимогою виключити з реєстру позичальників суму погашення кредиту та сплати відсотків за квітень 2014 року та не включати в подальшому в такі реєстри. Окрім того зазначив, що Фондом готується позовна заява до ОСОБА_5 про розірвання договору та стягнення 26770 грн. 53 коп.

Щодо виконання пункту 4 вимог, відповідач повідомив, що ОСОБА_4 не надано недостовірної чи спотвореної інформації, а отже винною є посадова особа Фонду, яка незважаючи на неповний перелік документів підписала договір на часткову компенсацію процентів, а саме - ОСОБА_6, який на час підписання договору обіймав посаду директора Фонду. Відповідач звернувся до ПАТ АБ «Укргазбанк», з яким укладено тристоронній договір про часткову компенсацію процентів з вимогою виключити з реєстру позичальників суму погашення кредиту та сплати відсотків за квітень 2014 року та не включати в подальшому в такі реєстри та зазначив, що Фондом готується позовна заява до ОСОБА_6 з вимогою стягнути 11176 грн. 90 коп. та позовна заява до ОСОБА_4 з вимогою про розірвання договору про часткову компенсацію (а.с. 14-15).

Судом встановлено, що 10.06.2013 між ПАТ АБ «Укргазбанк» (Банк) з однієї сторони, Запорізьким регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» (Одержувач) з другої сторони та громадянином ОСОБА_5 (Позичальник) з третьої сторони, укладено Договір про надання часткової компенсації процентів № 006/4/2013 (а.с. 56-58) відповідно до умов якого, згідно з Порядком здешевлення вартості іпотечних кредитів для забезпечення доступним житлом громадян, які потребують поліпшення житлових умов, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2012 № 343, Одержувач від імені Держави відшкодовує частину процентів за Кредитом, що надається Позичальнику на будівництво (реконструкцію) або придбання житла. Кредит надається в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором № 184/07/05-2013/ДЖ від 10.06.2013.

Пунктом 2.6 зазначеного Договору визначені обставини за яких припиняється надання часткової компенсації процентів з дня їх настання: 2.6.1 прострочення Позичальником платежів за кредитним договором (платежів по кредиту та/або процентам) більше ніж на 180 календарних днів; 2.6.2 порушення Позичальником умов цього Договору.

Згідно пункту 7.1 Договір набуває чинності з дня його підписання та відповідно до пункту 7.3, у разі якщо врегулювання будь-яких спорів буде неможливим або сторони не досягнуть згоди протягом 30 календарних днів з дня початку переговорів, такий спір вирішується в судовому порядку.

31.10.2013 між ПАТ АБ «Укргазбанк» (Банк) з однієї сторони, Запорізьким регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» (Одержувач) з другої сторони та громадянкою ОСОБА_4 (Позичальник) з третьої сторони, укладено Договір про надання часткової компенсації процентів № 021/4/2013 (а.с. 69-71) відповідно до умов якого, згідно з Порядком здешевлення вартості іпотечних кредитів для забезпечення доступним житлом громадян, які потребують поліпшення житлових умов, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2012 № 343, Одержувач від імені Держави відшкодовує частину процентів за Кредитом, що надається Позичальнику на будівництво (реконструкцію) або придбання житла. Кредит надається в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором № 184/07/16-2013/ДЖ від 31.10.2013.

Пунктом 2.6 зазначеного Договору визначені обставини за яких припиняється надання часткової компенсації процентів з дня їх настання: 2.6.1 прострочення Позичальником платежів за кредитним договором (платежів по кредиту та/або процентам) більше ніж на 180 календарних днів; 2.6.2 порушення Позичальником умов цього Договору.

Згідно пункту 7.1 Договір набуває чинності з дня його підписання та відповідно до пункту 7.3, у разі якщо врегулювання будь-яких спорів буде неможливим або сторони не досягнуть згоди протягом 30 календарних днів з дня початку переговорів, такий спір вирішується в судовому порядку.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначені Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» № 2939-ХІІ від 26.01.1993 (далі - Закон № 2939).

Згідно статті 2 Закону України № 2939 головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування та перевірок державних закупівель установлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 10 Закону України № 2939 визначені права органу державного фінансового контролю, серед яких зокрема надано право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

З метою визначення процедури проведення інспектування в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували в період, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у період, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), а на підставі рішення суду - в інших суб'єктів господарювання, постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 № 550 затверджено Порядок проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами (далі - Порядок).

Пунктом 46 вказаного Порядку передбачено, що якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Про усунення виявлених ревізією фактів порушення законодавства цей об'єкт контролю у строк, визначений вимогою про їх усунення, повинен інформувати відповідний контролюючий орган з поданням завірених копій первинних, розпорядчих та інших документів, що підтверджують усунення порушень.

Статтею 15 Закону № 2939 визначено, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Як вбачається із пункту 3 вимоги, відповідача зобов'язано припинити надання часткової компенсації процентів по договору від 10.06.2013 № 006/4/2013 відповідно до пункту 11 Порядку від 25.04.2012 № 343 внаслідок порушення позичальником умов договору в частині надання недостовірних документів (пункт 5.1, пункт 5.2, 2.6.2 договору про надання часткової компенсації процентів від 10.06.2013 № 006/4/2013) та/або забезпечити розірвання договору, зміст якого не відповідає нормативно-правовим актам, у порядку встановленому статтями 203, 215, 229 та 230 Цивільного кодексу України; стягнути з осіб, винних у незаконних видатках, шкоду у сумі 26770 грн. 53 коп. на підставі статті 1166 Цивільного кодексу України та забезпечити перерахування до державного бюджету коштів у загальній сумі 26770 грн. 53 коп.

Пунктом 4 вимоги відповідача зобов'язано припинити надання часткової компенсації процентів по договору від 31.10.2013 № 021/4/2013 відповідно до пункту 11 Порядку від 25.04.2012 № 343 внаслідок порушення умов договору та/або забезпечити розірвання договору, зміст якого не відповідає нормативно-правовим актам, у порядку встановленому статями 203, 215 та 229 Цивільного кодексу України; стягнути з осіб, винних у незаконних видатках, шкоду у сумі 11176 грн. 90 коп. на підставі статті 1166 Цивільного кодексу України та забезпечити перерахування до державного бюджету кошти у загальній сумі 11176 грн. 90 коп.

Як вбачається із наданого представниками відповідача листа ПАТ АБ «Укргазбанк» № 12574/3551/2014 від 22.05.2014 (а.с. 102-103), останній, розглянувши лист Фонду щодо виключення зі Зведеного реєстру позичальників про суму сплати процентів за користування кредитом при реалізації Порядку № 343 від 25.04.2012 позичальників ОСОБА_5 та ОСОБА_4, повідомив, що виявлені порушення при укладенні договорів про надання часткової компенсації процентів мали місце до моменту укладення відповідних договорів, а отже вказані обставини не можуть бути розцінені як порушення Позичальниками умов договору. Зазначені договори укладені з Позичальниками на підставі наданих ними документів, за взаємною згодою сторін та, згідно статті 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковими для виконання сторонами. З урахуванням викладеного ПАТ АБ «Укргазбанк» не вбачає підстав для виключення зі Зведеного реєстру позичальників ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та припинення надання зазначеним особам часткової компенсації процентів (а.с. 102-103).

Таким чином, відповідач, на виконання вимог Державної фінансової інспекції в Запорізькій області, здійснив відповідні дії з метою припинення надання часткової компенсації процентів по договорам про надання часткової компенсації процентів. В той же час, припинити надання часткової компенсації процентів відповідач не може в одноособовому порядку, а у разі незгоди банку, єдиним можливим способом здійснити вказану вимогу є звернення до суду із подальшим визнанням таких договорів недійсними.

Альтернативною вимогою позивача щодо припинення надання часткової компенсації процентів по договорам про надання часткової компенсації, є вимога про забезпечення розірвання договорів у порядку статей 203, 215, 229 та 230 Цивільного кодексу України.

Крім того позивач ставить вимоги до відповідача по зобов'язанню стягнути з осіб, винних у вказаному порушенні збитки.

Вказані вимоги позивача також передбачають звернення до суду із вимогами про розірвання договорів та стягнення збитків з винних осіб.

Відповідно до статті 10 Закону України № 2939, органу державного фінансового контролю надається право, зокрема, звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Пунктом 35 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550 (далі - Порядок № 550), визначено, що виявлені допущені об'єктом контролю порушення законодавства, контроль за дотриманням якого віднесено до компетенції контролюючого органу, фіксуються в констатуючій частині акта ревізії з обов'язковим посиланням на норми законів чи інших нормативно-правових актів, які порушено, та зазначенням винних у їх допущенні осіб.

Пункт 50 Порядку № 550 передбачає, що за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав контролюючі органи вживають заходів для забезпечення: притягнення до адміністративної, дисциплінарної та матеріальної відповідальності винних у допущенні порушень працівників об'єктів контролю; порушення перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства; звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства; застосування заходів впливу за порушення бюджетного законодавства.

Аналізуючи головні завдання Державної фінансової інспекції, визначених у статті 2 і обсягу прав, встановлених статтею 10 Закону України № 2939, слід зазначити, що позивач, здійснюючи державний фінансовий контроль за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, ефективним використанням коштів і майна реалізує через механізм вилучення в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, стягнення у дохід держави кошти, одержані підконтрольними установами, за незаконними угодами, без встановлених законом підстав та з порушенням чинного законодавства, звернення до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечене виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також порушення перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства, накладати у випадках, передбачених законодавчими актами, на керівників та інших службових осі підконтрольних установ адміністративні стягнення.

Разом з тим, приписи зазначених норм матеріального права не наділяють суб'єкта владних повноважень правами щодо спонукання господарюючого суб'єкта на проведення претензійно-позовної роботи та зобов'язання звернення до суду про стягнення безпідставно отриманих коштів з іншого суб'єкта, що по суті вимагає позивач від відповідача посилаючись у пунктах 3, 4 вимоги на норми Цивільного кодексу України, згідно з якими порядок визнання правочинів недійсними, відшкодування майнової шкоди передбачає і проведення претензійно-позовної роботи, та звернення до суду про визнання договорів недійсними та стягнення безпідставно отриманих коштів з іншого суб'єкта.

Крім того, матеріалами справи встановлено, що на виконання пункту 3 обов'язкових вимог Запорізьке регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» звернулось із позовом до ОСОБА_5 про визнання недійсним договору № 006/4/2013 від 10.06.2013 та стягнення виплачених коштів у сумі 26770 грн. 53 коп., на підтвердження чого відповідачем подано ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя про відкриття провадження у справі № 334/6343/14-ц та судову повістку про виклик до суду на 21.01.2015 (а.с. 99-100).

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно із положеннями частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

З урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Державної фінансової інспекції в Запорізькій області до Запорізького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про зобов'язання виконати пункт 3 та пункт 4 обов'язкових вимог від 27.05.2014 № 08-05-14-14/4338 є необґрунтованими та такими, що винесені за межами наданих владних повноважень, а отже не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 11, 17, 71, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М Каракуша