Справа № 826/6668/14
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6668/14 Головуючий у 1-й інстанції: Шрамко Ю.Т.
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 січня 2015 року м. Київ

колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Горбань Н.І., Межевича М.В.

за участю секретаря Скалецької І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса" до Інспекції з питань захисту прав споживачів у м.Севастополі про визнання протиправними дій, скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Дієса", звернулося до суду з позовом Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Севастополі, (далі - відповідач), в якому просило суд:

1) визнати дії посадових осіб Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Севастополі при проведенні позапланової перевірки магазину ТОВ "Дієса" за адресою: м. Севастополь, пр-т Генерала Острякова, 65а/40, протиправними;

2) скасувати постанову про накладення штрафних санкцій №224 від 20.12.2013 р..

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса" подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про задоволення позову в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення з таких підстав.

Згідно зі п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 29.11.2013 р. Інспекцією з питань захисту прав споживачів у м. Севастополі на підставі наказу від 27.11.2013 року №232, направлення від 27.11.2013 року №000446, згоди Держспоживінспекції України за зверненням Спілки захисту прав споживачів Солом'янського району м. Києва було проведено позапланову виїзну перевірку дотримання законодавства про захист прав споживачів у магазині "Ельдорадо" ТОВ "Дієса", розташованого в м. Севастополь, пр-т Генерала Острякова, 65а/40, за наслідками якої було складено Акт перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів №000358 від 29.11.2013 року (далі - Акт перевірки №000358), в якому зафіксовані наступні порушення: наявність у продажу товарів без необхідної, своєчасної, доступної інформації для споживача; наявність у продажу товарів без документів, що засвідчують їх якість та безпеку (сертифікатів відповідності або декларацій про відповідність).

20 грудня 2013 року відповідачем на підставі Акту перевірки №000358 була прийнята Постанова про накладення стягнень №224 від 20.12.2013 р. (надалі - Постанова №224), якою до позивача застосовано штраф у розмірі 2720,00 грн., а саме: за реалізацію товарів без необхідної, повної, доступної, достовірної та своєчасної інформації для споживачів застосовано санкції у розмірі тридцяти відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару, але не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян згідно розрахунку за пункти №3, 5, 6, 7, 9, 10, 11, 12, 14, 15, 18, 20, 21, 22 додатку 7 до акту перевірки, а саме: 14*85,00=1190,00 грн. та за реалізацію продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні, але у документах, згідно з якими її передано на реалізацію, відсутні реєстраційні номери сертифіката відповідності a6o свідоцтва про визнання відповідності, - у розмірі п'ятдесяти відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян згідно розрахунку за пункти №1, 2, 4, 8, 13, 16, 17, 19, 23 додатку 7 до акту перевірки, а саме: 9*170,00=1530,00 грн.

Вважаючи, зазначену вище, Постанову №224 необґрунтованою, а дії щодо проведення перевірки протиправними, позивач звернувся з позовом до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, прийшов до висновку, що Інспекцією з питань захисту прав споживачів у м. Севастополі не було допущено протиправності дій при проведенні позапланової перевірки магазину ТОВ "Дієса" за адресою: м. Севастополь, пр-т Генерала Острякова, 65а/40, а також було обґрунтовано прийнято Постанову №224.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст. 86 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02.12.2010 року №2735-VІ (надалі - Закон №2735) ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Органи ринкового нагляду становлять єдину систему.

Відповідно до Переліку органів державного ринкового нагляду та сфер їх відповідальності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року №573, сферою відповідальності Держспоживінспекції України є, зокрема, низьковольтне електричне обладнання та електрообладнання побутового призначення.

Відповідно до Положення про Державну інспекцію України з питань захисту прав споживачів, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 року №465/2011, Державна інспекція України з питань захисту прав споживачів (надалі - Держспоживінспекція України) є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів.

У п. 7 ввказаного Положення, а також п. 1 Положення про інспекції з питань захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №206 від 09.11.2011 року, (надалі - Положення №206), Держспоживінспекція України здійснює свої повноваження через територіальні інспекції.

Статтею 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V від 5 квітня 2007 року (далі Закон № 877-V) передбачено, що під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення державного нагляду (контролю).

Згідно із частинами 3-5 статті 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» № 2735-VI від 2 грудня 2010 року (далі Закон № 2735-VI), органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції.

Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові, - у розповсюджувачів та виробників такої продукції.

Під час таких перевірок перевіряються характеристики лише того виду продукції, що є предметом перевірки.

Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та посвідчень (направлень) на проведення перевірки, що видаються та оформляються відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та посвідчення (направлення) видаються і оформляються невідкладно.

Відповідно до статті 24 Закону № 2735-VI, органи ринкового нагляду проводять перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів за зверненнями споживачів (користувачів) відповідної продукції, а також органів виконавчої влади, виконавчих органів місцевих рад, правоохоронних органів, громадських організацій споживачів (об'єднань споживачів), у яких міститься інформація про розповсюдження продукції, що завдала шкоди суспільним інтересам чи має недоліки, що можуть завдати такої шкоди, і відсутня інформація, за якою виробника такої продукції може бути ідентифіковано, але міститься інформація, за якою може бути встановлено розповсюджувача, у якого було придбано (виявлено) таку продукцію.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для проведення Інспекцією перевірки магазина «Ельдорадо», який належать ТОВ «Дієса», стало звернення Спілки захисту прав споживачів Солом'янського району м. Києва від 405/01-01 від 26.11.2013 року.

Однак, колегія суддів зазначає, що у зверненні Спілки захисту прав споживачів Солом'янського району м. Києва № 405/01-01 від 26.11.2013 року не визначено, чи була придбана якась продукція громадською організацією споживачів, відповідно чого зроблено такий висновок щодо невідповідності технічних регламентів, чи є з даного приводу експертні висновки компетентних органів щодо небезпечності продукції, що може завдати шкоди споживачам.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 листопада 2014 року скасовано постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2014 року, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 березня 2014 року залишено в силі, якою визнано протиправними та скасовано згоди Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів та її територіальних відділень в областях (у тому числі до відповідача по даній справі) та визнано протиправними та скасовано направлення на проведення перевірки на підставі звернення Спілки захисту прав споживачів Солом'янського району м. Києва.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Зважаючи на те, що судом встановлено протиправність та скасовані направлення на проведення перевірки, то колегія суддів дійшла висновку про протиправність дій посадових осіб відповідача щодо проведення виїзної позапланової перевірки на підставі звернення Спілки захисту прав споживачів Солом'янського району м. Києва № 405/01-01 від 26.11.2013 року, а також винесення за її результатами оскаржуваної постанови, оскільки у відповідача взагалі були відсутні підстави для проведення позапланової перевірки.

Отже, оскаржувана позивачем постанова про накладення стягнень №74-44 від 02.12.2013 року прийнята необґрунтовано, на підставі протиправної перевірки, тому штрафні санкції, застосовані до Товариства на підставі пункту 7 частини 1 статті 23 Закону України «Про захист прав споживачів», є незаконними.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з постанови про накладення стягнень, передбачених ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» № 224 від 20 грудня 2013 року до Позивача було застосовано санкції за: реалізацію товарів без необхідної, повної доступної, достовірної інформації для споживачів; реалізацію продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації.

Відповідно ст. 15 кону України «Про захист прав споживачів» інформація, передбачена частиною першою цієї статті, доводиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додасться до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування. Інформація про продукцію може бути розміщена у місцях, де вона реалізується, а також за згодою споживача доводитися до нього за допомогою засобів дистанційного зв'язку.

Відповідно до положень п. 2 глави 4 Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами (Затверджено наказом Міністерства економіки України від 19 квітня 2007 р. № 104) маркування електропобутових товарів передбачає наявність інформації про найменування підприємства-виробника, його місцезнаходження, товарний знак, назву товару, номінальну напругу (В), номінальну потужність (Вт), номінальний струм (А), ступінь захисту від ураження електрострумом, позначення щодо захищеності від вологи, знак заземлення, найменування нормативного документа, вимогам якого повинен відповідати вітчизняний товар, дату випуску.

Згідно абзацу другого п. 2 глави 4 Правил виключно на електронагрівальних приладах маркувальні дані розміщуються безпосередньо на корпусах або металевих пластинках, які прикріплюються до приладів, у всіх інших випадках саме індивідуальна упаковка електропобутових товарів (а не сам товар) мас містити маркувальні дані: найменування підприємства-виробника, його адресу, товарний знак, назву товару, номінальну напругу (В), рід струму, номінальну потужність (Вт), попереджувальні знаки, найменування нормативного документа, вимогам якого повинен відповідати вітчизняний товар (абзац 4 п. 2 Глава 4 Правил).

Тобто, щодо телерадіотоварів, то відповідно до п. 2 глави 5 Правил Індивідуальна упаковка повинна містити такі маркувальні дані: найменування підприємства-виробника, його незнаходження, назву товару, колір корпусу виробу, попереджувальні знаки, дату випуску, найменування нормативного документа, вимогам якого повинен відповідати вітчизняний товар.

Щодо всіх товарів, які перевірялися, є інформація про дату виготовлення, назву підприємства-виробника, місце знаходження та точну адресу виробництва. Ця інформація зазначається на етикетці товару, як правило, у серійному номері виробу та безпосередньо на упаковці (у маркуванні). До того ж, виробники безпосередньо у технічній документації до товару надає розшифровку серійного номеру.

Статтею 6 та ч. 4. ст. 14 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що Продавець, в даному випадку TOB «ДІЄСА», повинно реалізовувати лише безпечну споживача продукцію. Безпека реалізованої продукції може підтверджуватись деклараціями (сертифікатами) відповідності.

Як вбачається з матеріалів справи Позивач, в якості доказів реалізації безпечної продукції, надав суду копії декларацій (сертифікатів) відповідності на товар, що перевірявся Відповідачем. Зазначені декларації (сертифікати) відповідності були чинними на день проведення перевірки, надавались Відповідачу під час проведення перевірки та підтверджували якість та безпеку товарів, які зазначені в Акті перевірки.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною другою ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, вимоги якої Відповідачем не виконано.

Відповідно до ст. 159 КАС України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі про відмову у задоволенні позову.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Таким чином вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню.

Керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю"Дієса" - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2014 року - скасувати.

Винести нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю"Дієса" до Інспекції з питань захисту прав споживачів у м.Севастополі про визнання протиправними дій, скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправними дії посадових осіб Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Севастополі при проведенні позапланової перевірки магазину ТОВ "Дієса" за адресою: м. Севастополь, пр-т Генерала Острякова, 65а/40.

Скасувати постанову Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Севастополі від 20 грудня 2013 року №224 про накладення стягнень.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю"Дієса" 913 (дев'ятсот тринадцять) грн. 50 коп. сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів із дня складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В.Земляна

Судді: Н.І. Горбань

М.В. Межевич

Повний текст виготовлено 27 січня 2015 року

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Горбань Н.І.

Межевич М.В.