Справа № 2а-8569/11/1470
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2015-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

12 січня 2015 року Справа № 2а-8569/11/1470

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лісовської Н.В., суддів Желєзного І.В., Єнтіної А.П., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_1
довідповідача 1: територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, вул. Садова, 1, м. Миколаїв, 54015 відповідача 2: Державної судової адміністрації України, вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601

простягнення коштів у сумі 8555493 грн. та моральної шкоди в сумі 20000,00 грн.,
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до територіального управління Державної судової адміністрації України у Миколаївській області (далі по тексту ТУ ДСА), Державної судової адміністрації України про стягнення недоотриманої суми щомісячного довічного грошового утримання працюючого судді (далі по тексту ЩДГУ) за період з 26.03.2005 р. по 25.05.2006 р. у розмірі 85554,93 грн. та моральної шкоди по 10000,00 грн. з кожного відповідача.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до рішення Центрального районного суду м. Миколаєва № ц-12-3258/10 (яке набрало законної сили 17.10.2011 р.) ТУ ДСА було зобов'язано зарахувати до стажу роботи судді, який надає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання працюючому судді, стаж роботи стажистом на вакантній посаді слідчого прокуратури в період з 22.03.1982 р. по 03.01.1983 р. (дев'ять місяців і дванадцять днів) та чотири місяці і дев'ятнадцять днів пільгового стажу на посаді слідчого військової прокуратури. Таким чином, позивач зазначає, що право на отримання ЩДГУ у нього виникло з 26.03.2005 р., тобто на один рік та два місяці раніше, ніж йому нарахували відповідачі (з 26.05.2006 р.) Позивач просить суд стягнути з відповідачів ЩДГУ у розмірі 85554,93 грн. (де 40 115,32 грн. - сума заборгованості не отриманого ЩДГУ, 45440,61 грн. - сума інфляційних збільшень за час, що сплив) Також позивач просить суд стягнути з кожного з відповідачів моральну шкоду в сумі 10000,00 грн., обумовлюючи це тим, що він тривалий час з вини відповідачів не отримував належні йому по Закону виплати ЩДГУ, а відтак поніс моральні страждання.

ТУ ДСА і Державна судова адміністрація України надали письмові заперечення проти позову, в яких вказано, що рішення Центрального районного суду м. Миколаєва виконане відповідачами добровільно. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій по справі № 2а-4483/10/1470, на які посилається позивач, оскаржуються в касаційному порядку. Моральна шкода не може бути стягнута з відповідачів, оскільки відсутня їхня вина і позивач не надав доказів заподіяння такої шкоди.

Сторони подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вислухав пояснення сторін, з'ясував усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінив докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідив матеріали, що містяться у справі, суд дійшов висновку, що позов належить частковому задоволенню, виходячи з наступного:

З грудня 1993 р. по березень 2010 р. позивач працював суддею Заводського районного суду м. Миколаєва та з жовтня 1994 року по 1.06.2009 року обіймав посаду заступника голови суду.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.07.2010 р. по справі № ц-12-3258/10 ТУ ДСА зобов'язано включити позивачу до стажу роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, 9 місяців 12 днів роботи стажиста на посаді слідчого прокуратури та 4 місяці 19 днів пільгового стажу на посаді слідчого військової прокуратури. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2011р. зазначене рішення залишено без змін.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 10.11.2010 р. по справі № 2а-4483/10/1470 ТУ ДСА зобов'язано провести позивачу перерахунок довічного утримання. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2011 р. рішення суду першої інстанції у вказаній частині залишене без змін.

Сторони надали розрахунки ЩДГУ з 26.03.2005 р. по 25.05.2006 р. За розрахунками позивача сума складає 40115,32 грн., а відповідачів - 40078,82 грн.

Суд приймає до уваги розрахунок, поданий відповідачами, оскільки він обґрунтований, та складений на підставі первинних бухгалтерських документів використаних при нарахуванні заробітної плати позивачеві у зазначений період.

Оскільки відповідачами в судовому засіданні не заперечується факт виникнення права у позивача на отримання ЩДГУ з 26.03.2005 р. , окрім того цей факт встановлений судовими рішеннями які набрали законної сили, але належні виплати ЩДГУ Відповідачами не здійснювалися, суд приходить висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення не нарахованих та не виплачених сум ЩДГУ працюючому судді за період з 26.03.2005 р. по 25.05.2006 р. належить задоволенню.

Фінансування програми "Виконання рішень судів на користь суддів" здійснюється за рахунок бюджетних коштів, які передбачаються у Законі України "Про Державний бюджет України".

Порядок виконання рішень судів про стягнення коштів з державних органів регулюється Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845 "Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників".

Відповідно до ст. 3 згаданого Закону, виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Підпунктом 2 п. 25 Порядку передбачено, що у разі наявності у боржника окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів з боржника (виконання рішень суду про стягнення коштів з боржника) здійснюється лише за цією бюджетною програмою. При цьому п. 24-34 цього Порядку застосовуються лише щодо зазначеною бюджетної програми.

У своїй позовній заяві Позивач також просить суд стягнути з Відповідачів й суму інфляційних збільшень ЩДГУ за час, що сплив. Однак суд критично оцінює таку позицію відповідача з огляду на положення ст. 2 Закону України "Про індексацію доходів громадян" та п. 9 Постанови КМУ № 1078 про затвердження порядку проведення індексації доходів громадян, де чітко визначено законодавцем , що індексації належить сума нарахованої заробітної плати, а ЩДГУ є похідним від заробітної плати і, відповідно, вже включає в себе індекс інфляції.

Також суд приходить висновку, що позовна вимога позивача щодо стягнення моральної шкоди в сумі 20 000,00 грн. задоволенню не підлягає, оскільки позивачем всупереч положенням ст. 71 КАС України не надано доказів на її підтвердження.

Пунктами 3, 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували моральні чи фізичні страждання, його доводи в цій частині носять суто формальний характер.

Враховуючи обставини справи, суд вважає, що стягнення невиплаченого ЩДГУ є достатньою компенсацією моральної шкоди позивачеві.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості (частина 1 статті 11 КАС).

Згідно ст. 71 ч. 2 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, ч.3 ст. 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 40078,82 грн. щомісячного довічного грошового утримання працюючого судді за період з 26.03.2005 р. по 25.05.2006 р. шляхом списання з відкритого у Державній казначейській службі України рахунку за бюджетною програмою "Виконання рішень судів на користь суддів".

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повний текст постанови суду буде виготовлено протягом п'яти робочих днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення/отримання копії постанови апеляційної скарги, вимоги до якої встановлені статтею 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Н. В. Лісовська

Судді І.В. Желєзний

А.П. Єнтіна