Справа № 135/1615/14-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 135/1615/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Волошина Т. В.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

28 січня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Совгири Д. І. Білоуса О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Ладижині Вінницької області на постанову Ладижинського міського суду Вінницької області від 02 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Ладижині Вінницької області про визнання неправомірними рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії ,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2014 року ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до Ладижинського міського суду Вінницької з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Ладижині Вінницької області (далі-Відповідач) про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Ладижинського міського суду від 02 грудня 2014 року позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, при цьому згідно частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Колегією суддів встановлено, що Позивач працював в період з 24.01.1983 по 02.07.1990 (7 років, 5 міс., 8 дн.) на посаді електрозварника в СУ Одеської атомної ТЕЦ треста «Юженергострой»; з 02.07.1990 по 28.11.1991 (1 рік, 4 міс., 26 дн.) на посаді електрозварника в Орендному підприємстві «ОдесаТЄЦстрой»; з 02.12.1991 по 07.09.1992 (9 міс., 5 дн.) на посаді електрозварника на Підприємстві «Одесаенергоспецремонт»; з 22.09.1992 по 12.07.1994 (1 рік, 9 міс., 20 дн.) на посаді електрогазозварника, зайнятого різанням та ручним зварюванням, на Ладижинській ТЕС ПАТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО»; з 01.02.1995 по 27.09.1995 ( 7 міс., 26 дн.) на посаді електрогазозварника ручного зварювання металу на Ладижинському заводі силікатної цегли; з 13.05.1996 по 26.02.1998 (1 рік, 9 міс., 13 дн.) на посаді електрогазозварника, зайнятого на різанні і ручному зварюванні на ВАТ «Біолік», що підтверджується записами його трудової книжки.

Отже, загальна кількість пільгового стажу Позивача по Списку №2 на момент звернення за призначенням пенсії в серпні 2014 року складає 13 років 7 місяців 8 днів.

Досягнувши 55-річного віку, 18.08.2014 року Позивач звернувся до Відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

12 вересня 2014 розпорядженням № 13 управлінням Пенсійного фонду України у м. Ладижин Позивачу було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах на підставі поданих ним документів. В зазначеному розпорядженні Відповідачем було роз'яснено порядок підтвердження пільгового стажу роботи, порядок оскарження розпорядження та повідомлено, що період його роботи з 22.09.1992 по 12.07.1994 на посаді електрогазозварника в цеху по ремонту котельного обладнання на Ладижинській ТЕС та період роботи з 13.05.1996 по 26.02.1998 на посаді електрогазозварника на ВАТ «Біолік» неможливо зарахувати до пільгового стажу роботи, оскільки зазначена посада не відповідає спискам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994, чинним на період його роботи.

Оскільки в трудовій книжці позивача містяться записи й про інші періоди його пільгової роботи на посадах, віднесених до Списку №2, робота на яких дає право на призначення пільгової пенсії, 16.09.2014 ОСОБА_2 звернувся до Відповідача з письмовою заявою та просив повідомити його чи зараховано до пільгового стажу роботи по Списку №2, зокрема, періоди роботи з 24.01.1983 по 02.07.1990 на посаді електрозварювальника в СУ Одеської атомної ТЕЦ треста «Юженергострой» та з 02.07.1990 по 28.11.1991 на посаді електрозварювальника в Орендному підприємстві «ОдесаТЄЦстрой».

Листом №1439/06-31/02 від 25.09.2014 Відповідачем було повідомлено ОСОБА_2 про те, що зазначені ним в заяві періоди пільгової роботи йому також не зараховані до пільгового стажу роботи, оскільки в наданій довідці з ВАТ «Південенергобуд» ВАТ «Юженергострой» не зазначено періодів роботи, що зараховуються до спеціального стажу; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається зазначений період роботи. Тобто, за відсутності необхідної уточнюючої довідки підприємства, форма і зміст якої затверджено постановою КМУ №637 від 12.08.1993 р., запитуваний ним період роботи не може бути зарахований Відповідачем до пільгового стажу по Списку №2.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів критично оцінює відмову Відповідача у призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_2, з наступних підстав.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» на пільгових_умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно ст.62 цього Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 1 статті 48 Кодексу Законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до п.1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставах інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється на підставі показань свідків. Про належність такого доказу за подібних спірних обставин зазначено й у п. 10 листа Вищого адміністративного суду України № 1406/13-08 від 14 серпня 2008 року.

Відповідно до п.3 вказаного Порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Отже, при визначенні права Позивача на пільгову пенсію за віком застосуванню підлягає Список №2 виробництв, цехів, професій та посад з важкими умовами праці, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затверджений Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, що був чинний на період роботи Позивача з 24.01.1983 по 02.07.1990 на посаді електрозварника в СУ Одеської атомної ТЕЦ треста «Юженергострой» та з 02.07.1990 по 28.11.1991 на посаді електрозварника в Орендному підприємстві «ОдесаТЄЦстрой».

Відповідно до зазначеного Списку №2, Розділу ХХХІІ «Загальні професії», пільговою є робота на посаді електрозварника.

Періоди роботи на інших підприємствах, робота на яких дає право на пільгову пенсію по віку регулюється Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 р.

З урахуванням зазначеного, суд апеляційної інстанції не бере до уваги доводи апелянта про відсутність підстав у призначені пільгової пенсії Позивачу.

Крім того, робота Позивача на посаді газорізальника підтверджується наданими суду копією трудової книжки, архівними довідками та довідками про заробітну плату для обчислення пенсії.

Враховуючи встановлені судом обставини та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо неправомірності відмови управління Пенсійного фонду України в м. Ладижині у призначенні Позивачу пенсії на пільгових умовах.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Ладижині Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Ладижинського міського суду Вінницької області від 02 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Курко О. П.

Судді Білоус О.В.

Совгира Д. І.