Справа № 2а-426/380/12 (2а/426/450/12)
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2015 року м. Київ К/800/24996/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою Нікопольського міжрайонного природоохоронного прокурора на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2013 року у справі за позовом Нікопольського міжрайонного природоохоронного прокурора до Нікопольської міської ради про скасування рішення, -

в с т а н о в и л а:

Нікопольський міжрайонний природоохоронний прокурор звернувся до суду з позовом до Нікопольської міської ради про скасування рішення відповідача від 23.02.2007 №8-14 «Про затвердження технічної документації щодо визначення меж прибережної захисної смуги Каховського водосховища від вул. Менжинського до вул. Войкова».

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю оскаржуваного рішення як такого, що прийняте відповідачем з перевищенням повноважень, покладених на нього Законом України «Про місцеве самоврядування».

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2012 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2013 року, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі Нікопольський міжрайонний природоохоронний прокурор із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 23.02.2007 Нікопольська міська рада прийняла рішення №8-14 «Про затвердження технічної документації щодо визначення меж прибережної захисної смуги Каховського водосховища від вул. Менжинського до вул. Войкова».

14.05.2010 Нікопольським міжрайонним природоохоронним прокурором на рішення Нікопольської міської ради від 23.02.2007 №8-14 принесено протест №1/588вих-10, який мотивовано незаконністю визначення меж прибережної смуги на підставі технічної документації та необхідністю розробки окремого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Рішенням Нікопольської міської ради від 25.06.2010 №54-48/V відхилено протест Нікопольського міжрайонного природоохоронного прокурора від 14.05.2010 №1/588вих-10 про скасування рішення Нікопольської міської ради від 23.02.2007 №8-14 «Про затвердження технічної документації щодо визначення меж прибережної захисної смуги Каховського водосховища від вул. Менжинського до вул. Войкова».

З урахуванням викладеного, вважаючи рішення Нікопольської міської ради від 23.02.2007 № 8-14 протиправним, прокурор звернувся до суду Нікопольський міжрайонний природоохоронний прокурор звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з правомірності оскаржуваного рішення як такого, що прийняте відповідачем в межах повноважень та у спосіб, визначені чинним законодавством, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, погоджується з вказаними висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Водного кодексу України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, прибережною захисною смугою є частина водоохоронної зони відповідної ширини вздовж річки, моря, навколо водойм, на якій встановлено більш суворий режим господарської діяльності, ніж на решті території водоохоронної зони.

Статтею 88 Водного кодексу України встановлено, що з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. У межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням конкретних умов, що склалися.

Відповідно до частини першої статті 60 Земельного кодексу України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Частиною третьою зазначеної статті встановлено, що розмір та межі прибережної захисної смуги уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюються за проектами землеустрою, а в межах населених пунктів - з урахуванням містобудівної документації.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що на момент прийняття відповідачем оскаржуваного рішення обов'язкового розроблення проекту землеустрою для визначення меж прибережної захисної смуги такого об'єкта водного фонду як водосховище частиною третьою статті 60 Земельного кодексу України не передбачалось.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій щодо необгрунтованості протесту прокурора, принесеного на рішення від 23.02.2007 №8-14 «Про затвердження технічної документації щодо визначення меж прибережної захисної смуги Каховського водосховища від вул. Менжинського до вул. Войкова».

Доводи касаційної скарги висновків суду першої та апеляційної інстанції не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій дана вірно, порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень судами не допущено.

Відповідно до частини третьої статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Нікопольського міжрайонного природоохоронного прокурора відхилити, а постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку статей 235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: