Справа № 826/596/15
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

28 січня 2015 року м. Київ № 826/596/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клочкової Н.В., при секретарі судового засідання Легейді Я.А., розглянувши у попередньому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

Державної казначейської служби України
до Державної виконавчої служби України
провизнання протиправними дій та скасування постанови,
за участю представників сторін:

вільний слухач, ОСОБА_1,

представник відповідача, Харченко Ольга Олександрівна,

представник позивача, Пальчик Віктор Олегович,

В С Т А Н О В И В:

Державна казначейська служба України (далі - позивач) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної виконавчої служби України (далі - відповідач) з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправними дії відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо винесення постанови від 17.12.2014 ВП № 21438384 про накладення штрафу на Державну казначейську службу України у розмірі 1360,00 грн.;

- скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо винесення постанови від 17.12.2014 ВП № 21438384 про накладення штрафу на Державну казначейську службу України у розмірі 1360,00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.01.2015 відкрито провадження в адміністративній справі № 826/596-15, призначено попереднє засідання на 27.01.2015 та витребувано у позивача ряд документів.

В судове засідання, призначене на 27.01.2015, представник позивача не з'явився та витребувані судом документи суду не надав, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, підтвердженням чого є наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 01 9 з розпискою про отримання 22.01.2015 вказаного листа.

Враховуючи приписи статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та ч. 5 ст. 181 КАС України, суд відклав розгляд даної справи до 28.01.2015.

В судове засідання, призначене на 28.01.2015 прибув представник позивач та надав суду витребувані документи.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

КАС України визначено особливий строк для оскарження рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби, визначений статтею 181 КАС України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 181 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

У позовній заяві позивач посилається на те, що дізнався про порушення його права 31.12.2014 року, отримавши постанову відповідача про накладення штрафу.

Крім того, в позовній заяві позивач зазначає, що фактичним днем отримання постанови від 17.12.2014 ВП № 21438384 про накладення штрафу було 12.01.2015, оскільки спірна постанова надійшла до позивача 31.12.2014, тобто в останній робочий день 2014 року.

Між тим, позивач стверджує, що 1,2,7-9 січня 2015 були неробочими днями, а 3, 4, 10, 11 січня 2015 року - вихідними днями (субота та неділя).

Крім цього, позивач зазначає, що діяльність Державної казначейської служби України 5 і 6 січня 2015 року здійснювалася у черговому режимі із залученням мінімально можливого обсягу співробітників.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача, що відповідно до наказу Державної казначейської служби України від 17.12.2014 № 14 про чергування, судом було встановлено, що 5 і 6 січня 2015 року в Державній казначейській службі України не було встановлено чергування, а тому суд дійшов висновку, що 5 і 6 січня 2015 року в Державній казначейській службі України були повними робочими днями із залученням всіх працівників.

Крім того, згідно вищенаведеного наказу судом було встановлено, що 8 і 9 січня 2015 року в Державній казначейській службі України було встановлено чергування з метою забезпечення оперативного вирішення невідкладних питань.

Відтак, в попередньому судовому засіданні 28.01.2015 судом було встановлено, що позивачем в позовній заяві було повідомлено суду недостовірну інформацію, що 8, 9 січня 2015 року були неробочими днями у Державній казначейській службі України, а 5 і 6 січня 2015 року діяльність здійснювалася у черговому режимі.

У зв'язку з чим, суд звертає увагу Державної казначейської служби України на положення ч. 2 ст. 49 КАС України, відповідно до яких особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Проте, як було встановлено судом у попередньому судовому засіданні 28.01.2015, позивач недобросовісно користувався своїми правами та ввів суд в оману щодо діяльності Державної казначейської служби України в період з 01.01.2015 року по 11.01.2015 року, що могло стати наслідком порушення судом процесуальних норм адміністративного судочинства.

Відтак, судом було встановлено, що 31.12.2014 року позивач отримав від Державної виконавчої служби України постанову від 17.12.2014 ВП № 21438384 про накладення штрафу.

Крім того, судом було встановлено, що 5 і 6 січня 2015 року в Державній казначейській службі України були повними робочими днями із залученням всіх працівників, а 8 і 9 січня 2015 року в Державній казначейській службі України було встановлено чергування з метою забезпечення оперативного вирішення невідкладних питань.

Згідно ч. 1 ст. 103 КАС України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ч. 6 ст. 103 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

З аналізу вищенаведених норм, можна дійти висновку, що строк переноситься на перший робочий день лише у разі, якщо він закінчується на святкові або вихідні дні, а не розпочинається.

Отже, враховуючи, що Державна казначейська служба України отримала спірну постанову 31.12.2014, то строк звернення до адміністративного суду розпочався з 01.01.2015 року та закінчувався, відповідно, 12 січня 2015 року, оскільки 10 та 11 січня 2015 року були вихідними днями (субота та неділя).

Між іншим, згідно ч. 9 ст. 103 КАС України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку.

Отже, Державна казначейська служба України з 01.01.2015 року по 12.01.2015 року могла або подати безпосередньо до суду позовну заяву, або скерувати її за допомогою засобів поштового зв'язку.

Проте, як вбачається із матеріалів адміністративної справи, Державна казначейська служба України лише 16.01.2015 року направила засобами поштового зв'язку позовну заяву до адміністративного суду, тобто з порушенням 10-ти денного строку, встановленого ст. 181 КАС України.

Крім того, судом було встановлено, що аби приховати пропущення строку звернення до суду із адміністративним позовом, Державна казначейська служба України повідомила суду недостовірну інформацію, що 8, 9 січня 2015 року були неробочими днями у Державній казначейській службі України, а 5 і 6 січня 2015 року діяльність служби здійснювалася у черговому режимі.

Частиною 1 ст. 100 КАС України встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Тобто, внаслідок пропущення строків звернення до адміністративного суду для позивача наступають негативні юридичні наслідки.

Слід зауважити, що встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Позивач не був позбавлений можливості звернутись до суду у встановлений строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КАС України позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

За таких обставин, враховуючи відсутність підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про визнання поважними причинами строку звернення до суду та необхідність залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 155 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Залишити без розгляду позовну заяву Державної казначейської служби України до Державної виконавчої служби України про визнання протиправними дій та скасування постанови від 17.12.2014 ВП № 21438384.

2. Ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду надіслати сторонам.

Ухвала відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені ст.ст. 185-187 КАС України.

Суддя Н.В. Клочкова