Справа № 759/7761/14-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 759/7761/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Макаренко В.В. Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А
22 січня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді: Шурка О.І.
суддів: Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі міста Києва на постанову Святошинського районного суду м.Києва від 25 вересня 2014 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі міста Києва, Головного Управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій неправомірними та зобов"язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И Л А:
Позивач звернувся до Прилуцького міськрайонного суд Чернігівської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі міста Києва, Головного Управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання противоправними дій щодо відмови в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до положень ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС».
Постановою Святошинського районного суду м.Києва від 25 вересня 2014 року позов задоволено частково.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції повністю та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.
Апелянт посилається на незаконність, необ`єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення та таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, що є на його переконання підставою для скасування судового рішення.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними його паспорта, являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та віднесений до 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 працював водієм другого розряду в Київському спеціалізованому управлінні механізації будівельно-монтажного тресту №1 комбінату «Київпромбуд» (правонаступник Публічне акціонерне товариство «КСУМ») та в період з 06 травня 1986 р. по 09 травня 1986 р. у зв`язку із виконанням трудових обов`язків перебував безпосередньо у зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
20.01.2014 року позивач подав до Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі міста Києва заяву про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Листом Управління від 05.03.2014 року за № 427/8-П, позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 55 вищевказаного Закону, у зв`язку з тим, що в книгах особових рахунків по заробітній платі за 1986 рік наданих ПАТ «КСУМ» не вказано кількість днів перебування позивача в зоні ЧАЕС, а тому для призначення останньому пільгової пенсії за віком на пільгових умовах немає підстав.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що дії відповідача щодо відмови позивачу в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до положень ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є противоправними.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважають громадян, які безпосередньо брали участь в будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків в зоні відчуження в 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів.
Згідно з ст. 15 Закону підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження підтверджений відповідними документами.
Відповідно до положень ст. 55 Закону, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення пенсії назначаються із зменшенням пенсійного віку встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії на Чорнобильській АЕС до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року до 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів пенсія за віком призначається зі зниженням встановленого пенсійного віку на 10 років.
Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років .
Відповідно до положень ч.1 ст. 45 зазначеного Закону пенсія призначається з дня звернення за пенсією.
Відповідно до положень п. 7 г* Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи :посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди ) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи до ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Отже, з урахуванням наявності у позивача вказаних документів та вищезазначених відповідних довідок за установленою формою, затвердженою Постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питань № 122 від 09.03.1988 року для призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, визначеного Законом України «Про соціальний захист громадян, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які підтверджують час його відрядження в зону відчуження ЧАЕС, що підтверджують, що він був зайнятий на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії, є достатніми для призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки первинні документи необхідно у разі відсутності довідки форми № 122, та посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інтанції щодо безпідставності відмови Управлінні Пенсійного фонду України в Святошинському районі міста Києва у призначенні позивачу пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
З огляду на це, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, щодо необхідності зобов`язання відповідача призначити з дати подачі заяви, а саме з 20 січня 2014 року, ОСОБА_1 пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку.
Доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують.
Згідно з ст. ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів
Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі міста Києва - залишити без задоволення, а постанову Святошинського районного суду м.Києва від 25 вересня 2014 року - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та подальшому оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді:
Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.