Справа № 826/15788/14
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 січня 2015 року 12:35 № 826/15788/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Іщука І.О., при секретарі судового засідання Трухан К.В., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особа за участіОболонської районної в м. Києві державної адміністрації Київська міська державна адміністрація Прокурора м. Києва
пропоновлення на роботі,
за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3

від відповідача: Палій Є.В.

від третьої особи: Паламарчук С.А.,

від прокуратури: Дубей Т.С.

На підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 21 січня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог частини другої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України. Під час проголошення вступної та резолютивної частин постанови сторонам роз'яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту постанови, визначеного статтею 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, третя особа: Київська міська державна адміністрація, в якому просить (з урахуванням уточнених позовних вимог):

1. Визнати звільнення ОСОБА_1 протиправним та незаконним.

2. Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника голови Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації з 18.09.2014 р.

3. Стягнути з Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації компенсацію за вимушений прогул з дня звільнення в розмірі середнього заробітку.

Позовні вимоги мотивовані неправильним застосуванням норм ч. 3 ст. 10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», а саме: неврахування відповідачем факту неподання позивачем заяви про припинення повноважень та неподання пропозиції позивачу подати таку заяву. При цьому погодження про її звільнення з посади надійшло з Київської міської державної адміністрації 16.09.2014 р., тобто на два дні раніше, ніж її було поновлено на посаді.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив та просив суд відмовити в їх задоволенні. Обґрунтовуючи свої заперечення на позовні вимоги зазначив, що у зв'язку із тим, що було призначено нового голову Оболонської районної державної адміністрації, відповідно видано розпорядження, яким ОСОБА_1 звільнено з посади на підставі ч. 3 ст. 10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації». Вважає оскаржуване розпорядження таким, що прийняте у відповідності до вимог чинного законодавства.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.11.2014 р. залучено до справи в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Київську міську державну адміністрацію.

Представник третьої особи погодився з думкою відповідача, вважає позовну заяву необґрунтованою, з огляду на те, що позивачем не надано належних доказів.

Представник прокуратури в судовому засіданні також заперечив проти позовних вимог, посилаючись на необґрунтованість позовних вимог позивача.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.06.2014 р. у справі № 826/5699/14, залишеного без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.08.2014 р. ОСОБА_1 була поновлена на роботі на посаді заступника голови Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації.

На виконання судового рішення, розпорядженням № 365-К від 18.09.2014 р. ОСОБА_1 поновлена на роботі на посаді заступника голови Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації з 30.01.2014 р.

Однак, того ж дня розпорядженням № 369-К від 18.09.2014 р. ОСОБА_1 звільнена з посади заступника голови Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації».

Вважаючи оскаржуване розпорядження про звільнення протиправним та таким, що винесене всупереч чинному законодавству, позивач звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Конституції України громадяни користуються рівним правом доступу до державної служби, а також до служби в органах місцевого самоврядування.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Статус державних службовців, які працюють у державних органах та їх апараті, визначено в Законі України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року N 3723-XII.

Відповідно до пункту 15 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Будь-яка публічна служба є державною службою.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що позивач перебувала на публічній, тобто державній службі, а саме: на посаді заступника голови Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації.

Як вже зазначалось, суспільні відносини, пов'язані зі створенням правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, регулює Закон України від 16 грудня 1993 року N 3723-XII "Про державну службу" (надалі - Закон N 3723-XII).

Згідно зі статтями 9 і 30 цього Закону правовий статус окремих категорій державних службовців регулюється Конституцією України, спеціальними законами та Кодексом законів про працю України.

Спеціальним законодавством урегульовані питання, пов'язані із прийняттям (обранням, призначенням) громадян на публічну службу, її проходженням та звільненням із неї (її припиненням).

Так, організацію, повноваження та порядок діяльності місцевих державних адміністрацій регламентовано Законом України «Про місцеві державні адміністрації» від 9 квітня 1999 року N 586-XIV (надалі - Закон N 586-XIV).

Склад місцевих державних адміністрацій формують голови місцевих державних адміністрацій (ч. 1 ст. 5 цього Закону).

Відповідно до частини першої та другої статті 8 Закону N 586-XIV місцеві державні адміністрації очолюють голови відповідних місцевих державних адміністрацій.

Голови місцевих державних адміністрацій призначаються на посаду Президентом України за поданням Кабінету Міністрів України на строк повноважень Президента України.

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням Президента України від 15.08.2014 р. № 986/2014-рп призначено нового голову Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_9

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону N 586-XIV Голови місцевих державних адміністрацій призначають на посади та звільняють з посад своїх заступників, керівників структурних підрозділів відповідно до статей 10 та 11 цього Закону.

18.09.2014 р. Оболонською РДА видано розпорядження № 369-К, яким ОСОБА_1 було звільнено з посади на підставі ч. 3 ст. 10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації».

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону N 586-XIV перші заступники та заступники голів місцевих державних адміністрацій заявляють про припинення своїх повноважень новопризначеним головам місцевих державних адміністрацій у день їх призначення.

Аналіз вищенаведеної норми свідчить про те, що у випадку призначення нового голови місцевої державної адміністрації повноваження перших заступників та заступників голови місцевої державної адміністрації припиняються, про що вони заявляють новому голові адміністрації.

Разом з тим слід врахувати, що законодавством не передбачено порядку припинення повноважень перших заступників та заступників голови місцевої державної адміністрації.

Як пояснив в судовому засіданні представник відповідача, 18.09.2014 р. у день поновлення ОСОБА_1 на посаді, після допуску її до робочого місця, головою Оболонської РДА ОСОБА_9, у присутності керівників структурних підрозділів Оболонської РДА та голови первинної профспілкової організації Оболонської РДА, позивачу оголошено зміст ч. 3 ст. 10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» про обов'язок останньої заявити про припинення своїх повноважень, від виконання якого позивач відмовилась.

Оскаржуване розпорядження було надано позивачу для ознайомлення, при цьому ОСОБА_1 було запропоновано розписатися в оскаржуваному розпорядженні про ознайомлення та отримати трудову книжку, від чого вона також відмовилась.

На підтвердження вказаних обставин, керівниками структурних підрозділів Оболонської РДА та головою первинної профспілкової організації Оболонської РДА складено відповідний акт.

Однак, вирішуючи дану справу, суд враховує, що в силу ст. 5 1 Кодексу законів про працю України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Частиною 2 ст. 22 Кодексу законів про працю України визначено, що відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної належності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об'єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 30 Закону N 3723-XII державна служба припиняється, передусім, із загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю (далі - КЗпП України), а також з підстав, визначених даною статтею. Таким чином, при звільненні особи з публічної служби за загальними підставами передбаченими КЗпП України, на цю особу можуть поширюватися гарантії передбачені цим Кодексом (наприклад, заборона звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності), якщо інше прямо не передбачено спеціальним законом.

В свою чергу, статтями 36, 38, 40, 41 Кодексу законів про працю визначено вичерпний перелік підстав за якими працівника може бути звільнено з роботи.

Отже, в даному випадку між спеціальним законом, який встановлює повноваження та організацію діяльності державної адміністрації, зокрема припинення повноважень заступників голів державних адміністрацій, та Кодексом законів про працю в частині звільнення працівників існує відповідна неузгодженість.

Аналізуючи норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що не можна ототожнювати поняття припинення повноважень із припиненням трудових відносин.

Навіть у випадку відсутності чіткої процедури припинення повноважень заступниками голів своїх повноважень не можна звільняти працівника без дотримання відповідної процедури звільнення.

На думку суду, новопризначений голова адміністрації повинен, у випадку відмови позивача від підписання заяви про припинення повноважень, запропонувати позивачу іншу посаду. Однак, як встановлено судом такої пропозиції відповідачем не було зроблено.

Крім того, суд враховує, що позивачем не було подано заяву про припинення її повноважень.

Відповідно до ч. 4 ст. 1 Закону N 586-XIV особливості здійснення виконавчої влади у містах Києві та Севастополі визначаються окремими законами України.

Відповідно до розділу XII глави 5 п. 5.4 Регламенту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) затвердженим розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 08.10.2013 р. № 1810 Виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) розглядає питання щодо погодження кандидатур заступників голів районних в м. Києві держадміністрацій.

З матеріалів справи вбачається, що погодження на звільнення ОСОБА_1 одержано 16.09.2014 р. за вих. № 001-1869. Натомість суд зауважує, що ОСОБА_1 станом на 16.09.2014 р. не займала посади заступника голови Оболонської районної державної адміністрації.

Погодженню на її звільнення передувало звернення голови Оболонської районної державної адміністрації ОСОБА_9 до Голови м. Києва Кличка В.В. з пропозицією про звільнення ОСОБА_1

Тобто, фактично погодження на звільнення ОСОБА_1 (16.09.2014 р.) було отримано за два дня до її поновлення на роботі (18.09.2014 р.).

Судом також приймаються до уваги ті факти, що позивач працює у органах місцевої влади м. Києва з 1974 р.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що звільнення ОСОБА_1 з підстав, передбачених ч. 3 ст. 10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» є таким, що вчинено з порушеннях вимог чинного законодавства та Конституції України, якою гарантовано право особи на працю.

Суть спору про поновлення на публічній службі може полягати у вимогах про визнання неправомірним рішення щодо припинення публічної служби та про поновлення на посаді та у вимогах про присудження заробітної плати, іншого грошового утримання втраченого особою у зв'язку з неправомірним звільненням з посади.

Оцінюючи правомірність дій відповідача, суд має керуватися критеріями, закріпленими у ч. 3 ст. 2 КАС України, згідно з якими у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведена правомірність його дій, водночас позивачем доведено обставини в обґрунтування своїх позовних вимог, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 69 - 71, 160- 163, 167, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати Розпорядження Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації від 18.09.2014 р. № 369 «Про звільнення ОСОБА_1»

3. Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника голови Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації з 19 внресня 2014 року.

4. Зобов'язати Оболонську районну у м. Києві державну адміністрацію нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 19 вересня 2014 року по 21 січня 2014 року.

5. Допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника голови Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації з 19 вересня 2014 року та присудження виплатити їй заробітної плати в межах суми стягнення за один місяць.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання її повного тексту особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук

Текст постанови в повному обсязі складено 26.01.2015 р.