Справа № 802/3885/14-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 січня 2015 р. Справа № 802/3885/14-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Яремчука К.О.,

за участі секретаря судового засідання Яковенка Д.О.,

представника позивача Марченко С.І.,

представників відповідача Маковія О.В. та Волошина О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Сфера"

до: Вінницької митниці Державної фіскальної служби

про: визнання протиправною бездіяльності та скасування картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Еко-Сфера" (надалі - ТОВ "Еко-Сфера", Товариство) до Вінницької митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною бездіяльності та скасування картки відмови.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що митним органом відмовлено у митному оформленні товару, про що складено картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №401090000/2014/00048 від 06 травня 2014 року.

Картку мотивовано тим, що в процесі митного контролю та митного оформлення з'ясовано, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару та невірно обрано метод визначення митної вартості, оскільки рішення про коригування митної вартості ідентичного товару від 05 листопада 2013 року №401000003/2013/000139/1 є чинним. Саме тому і митна вартість цього товару повинна бути визначена з урахуванням рішення про коригування митної вартості №401000003/2013/000139/1 від 05 листопада 2013 року.

Однак, на думку позивача, митний орган мав би прийняти окреме рішення про коригування митної вартості, а не посилатися на рішення №401000003/2013/000139/1 від 05 листопада 2013 року, яке скасоване в судовому порядку.

З огляду на викладене, позивач не погоджується з такими висновками митного органу та вважає, що картка відмови у митному оформленні є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а бездіяльність митного органу, що полягає у неприйнятті окремого рішення про коригування митної вартості, є протиправною.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись при цьому на обставини, що наведені у адміністративному позові.

Представники відповідача проти позову заперечували, аргументуючи свої заперечення обґрунтованістю рішення митного органу, що оскаржується.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши адміністративну справу, суд встановив наступне.

08 серпня 2013 року між фірмою "I.M.Moldo-Rusa" Coval & Co "SRL", Молдова (Продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Еко-Сфера" (Покупець) укладено контракт №20130808, згідно з умовами якого Продавець зобов'язується продавати сировину для виробни по ціні 500,00 дол. США за 1 тону, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити поставлену сировину.

З метою здійснення митного оформлення товару, що постачався Продавцем, ТОВ "Еко-Сфера" 06 травня 2014 року подано до Вінницької митниці вантажно-митну декларацію №401090000/2014/008812.

У вантажно-митній декларації декларантом визначено вартість товару, що склала 9717,50 дол. США (в національній валюті - 110779,50 грн.).

Митна вартість товару визначена декларантом за основним методом, тобто за ціною, що передбачена контрактом.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у вантажно-митній декларації №401090000/2014/008812 митної вартості товарів та обраного методу її визначення позивач надав митному органу наступні документи: міжнародну автомобільну накладну (CMR) №0127367 від 05 травня 2014 року; книжку МДП (Carnet TIR) №VX.76005580 від 05 травня 2014 року; прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 05 травня 2014 року; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №0019 від 06 травня 2014 року; розрахунок ціни (калькуляція) б/н від 05 травня 2014 року; рахунок-фактуру (інвойс) №6 від 05 травня 2014 року; пакувальний лист б/н від 05 травня 2014 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) № 20130808 від 08 серпня 2013 року; додаток №1 від 08 серпня 2013 року до Договору № 20130808 від 08 серпня 2013 року; додаток №2 від 08 серпня 2013 року до Договору № 20130808 від 08 серпня 2013 року; інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару №2730 від 05 траня 2014 року; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару №2730 від 05 травня 2014 року; резервну позицію №915 від 26 липня 2001 року; сертифікат про проходження товару форми СТ-1 №А053932 від 05 травня 2014 року; інформаційний лист №25 від 05 травня 2014 року; якісне посвідчення №83 від 05 травня 2014 року; копію митної декларації країни відправлення №2502 І 293 від 05 травня 2014 року.

Проте, 06 травня 2014 року Вінницькою митницею позивачу відмовлено у митному оформленні товару та сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №401090000/2014/00048. Картка обгрунтована тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару та невірно обрано метод визначення митної вартості товару. До таких висновків митний орган дійшов з огляду на те, що "по даному товару за цим самим зовнішньоекономічним договором було винесено рішення про коригування митної вартості 401000003/2013/000193/1 від 05.11.2013 р., яке станом на 06.05.2014 р. не скасовано у встановленому порядку".

З рішення про коригування митної вартості від 05 листопада 2013 року випливає, що митним органом визначено митну вартість товару, що надійшов на адресу Товариства згідно з умовами контракту № 20130808 від 08 серпня 2013 року, укладеного з фірмою "І.М.Moldo-Rusa" Coval & Со "SRL", за ціною 0,85 дол. США за одиницю товару (кілограм).

В свою чергу, ТОВ "Еко-Сфера" подало до Вінницької митниці вантажно-митну декларацію №401090000/2014/008828 від 06 травня 2014 року із врахуванням висновків, що викладені у картці відмови у митному оформленні товару.

Надаючи правову оцінку картці відмови у митному оформленні товару, а також бездіяльності митного органу, що оскаржуються, суд зважає на таке.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною 1 статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під і час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частини 1 - 3 статті 54 Митного кодексу України).

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до частин 1 - 2 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано.

Згідно з частинами 1 - 4 статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту є метод за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для наступних висновків: у разі виявлення митним органом в ході контролю правильності визначення митної вартості товарів неповних відомостей про митну вартість товару останнім приймається рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару, що ввозиться на митну територію України. Більше того, виходячи із вимог, що ставляться до такого рішення, а також з урахуванням підстав, за яких таке рішення формується, можливо дійти висновку, що рішення про коригування митної вартості товару оформлюється відносно конкретної поставки, адже навіть поставки однойменного товару за одним і тим же контрактом може мати свої особливості.

Однак, в ході такого контролю митним органом не приймалося окреме рішення про коригування митної вартості товару, що завозився на митну територію України. При цьому, на переконання суду, митним органом безпідставно здійснено посилання на рішення про коригування митної вартості від 05.11.2013 року, що приймалося ним під час контролю правильності визначення митної вартості товару, що ввозився у 2013 році.

Окрім того, декларуючи митну вартість товару за основним методом (за ціною, що визначена у контракті), позивач керувався умовами зовнішньоекономічного контракту № 20130808 від 08 серпня 2013 року.

Для підтвердження митної вартості товару позивачем надано митному органу всі документи, передбачені статтею 53 МК України, що дають можливість визначити митну вартість за основним методом.

Відповідно до частини 3 статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Проте, жодних додаткових документів відповідачем у позивача не вимагалися.

Більше того, відповідач жодним чином не аргументує за яких підстав він дійшов висновку про те, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару та, як наслідок, ним невірно обрано основний метод визначення митної вартості.

В даному випадку при прийнятті картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України митним органом не виконані наведені вище вимоги Митного кодексу України, що призвело до безпідставного формування картки відмови у митному оформленні товару.

Більше того, суд звертає увагу на тому, що рішення про визначення митної вартості №401000003/2013/000193/1 від 05 листопада 2013 року, на яке містяться посилання у картці відмови у митному оформленні товару, що оскаржується, скасоване постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 23 січня 2014 року у справі №802/4810/13-а (вказане судове рішення залишене без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2014 року).

Відтак, на переконання суду, за наявності у митного органу сумнівів щодо подання декларантом повних відомостей про митну вартість товару слід було прийняти рішення про коригування заявленої митної вартості товару, що ввозиться на митну територію України, а не посилатися на рішення про коригування митної вартості, що приймалося ним 05 листопада 2013 року та яке скасоване постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 23 січня 2014 року у справі №802/4810/13-а.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що бездіяльність Вінницької митниці полягає у неприйнятті рішення про коригування митної вартості товарів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів за вантажно-митною декларацією №401090000.2014.008812 від 06 травня 2014 року.

Як наслідок, картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №401090000/2014/00048, що сформована Вінницькою митницею 06 травня 2014 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд з урахуванням частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України вважає, що з Державного бюджету України на користь позивача слід стягнути 255 гривень 78 копійок.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Вінницької митниці, що полягає у неприйнятті рішення про коригування митної вартості товарів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів за вантажно-митною декларацією №401090000.2014.008812 від 06 травня 2014 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №401090000/2014/00048, що сформована Вінницькою митницею 06 травня 2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Сфера" кошти в сумі 255 (двісті п'ятдесят п'ять) гривень 78 копійок.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович