Справа № 820/16630/14
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2015-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 р.Справа № 820/16630/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Донець Л.О.

Суддів: Бартош Н.С. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.10.2014р. по справі № 820/16630/14 за позовом Приватного підприємства "ВУДАРТ" до Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Приватне підприємство "ВУДАРТ" (далі - позивач) звернулось до Основ"янської об"єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області (далі - відповідач)з позовом, в якому просить скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 18 вересня 2014 року № , №, №.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 20.10.2014 року позов задоволено.

Скасовано податкові повідомлення-рішення відповідача від 18 вересня 2014 року № ; №; № .

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу в якій просить суд апеляційної інстанції постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року скасувати та прийняти нову постанову якою відмовити у задоволенні позову.

Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, положення Податкового кодексу України, фактичні обставини справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач пройшов процедуру державної реєстрації та знаходиться на податковому обліку у відповідача.

Працівниками відповідача проведена планова виїзна документальна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 рік, про що складений акт №2765/20-38-22.01-36818153 від 08.08.2014 року.

Порушення виявлені під час перевірки склали у порушенні, зокрема, п.185.1 ст.185.п.186.1 ст.186п.187.1 ст.187,п.198.6 п.198.3 п.198.2 п.198.1ст.198 пп.201.6. пп.201.1 ст.201 ПК України позивачем завищено розмір суми податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 1423269 грн., в результаті чого занижено податок на додану вартість що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 628964 грн., в тому числі:

за жовтень 2011 року на суму 79914 грн.

за листопад 2011 року на суму 24861 грн.

за грудень 2011 року на суму 2353 грн.

за лютий 2012 року на суму 250611 грн.

за березень 2012 року на суму 45211 грн.

за травень 2012 року на суму 149 грн.

за червень 2012 року на суму 149 грн.

за серпень 2012 року на суму 33285 грн.

за вересень 2012 року на суму 62198 грн.

за жовтень 2012 року на суму 75472 грн.

за листопад 2012 року на суму 17534 грн.

за грудень 2012 року на суму 149 грн.

за серпень 2013 року на суму 92098 грн.

за вересень 2013 року на суму 157947 грн.

за жовтень 2013 року на суму 12583 грн.;

п.135.1.135.2ст.135.п.138.2 ст.138.п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України чим завищено доходи, що враховуються при визначенні об"єкта оподаткування на загальну суму 3971528 грн. та завищено витрати, що враховуються при визначенні об"єкту оподаткування на загальну суму 1164811 грн., в тому числі:

за П квартал 2011 року у сумі 174563грн.

за Ш квартал 2011 року у сумі 45146 грн.

за 1 квартал 2012 року у сумі 61520 грн.

за П квартал 2012 року у сумі 471 грн.

за Ш квартал 2012 року у сумі 205477 грн.

за УІ квартал 2012 року у сумі 126613 грн.

за 2013 рік у сумі 551021 грн. та встановлено завищення суми від"ємного значення об"єкта оподаткування по декларації з податку на прибуток поданій позивачу за 2-4 квартали 2011 року у розмірі 650311 грн.

За результатами перевірки прийняті податкові повідомлення-рішення від 18.09.2014 року №, яким позивачу зменшено суму від"ємного значення об"єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 650311 грн. по декларації № від 09.02.2012 року;

від 18.09.2014 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов"язання з податку на додану вартість у сумі 786205,00 грн., із них за основним платежем 628964 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 157241 грн.;

від 18.09.2014 року № 1, яким позивачу збільшено суму грошового зобов"язання з податку на прибуток на суму 1401086,50 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із положень Податкового кодексу України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно до п. 185.1 ст. 185 ПК України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 вищевказаного кодексу датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Порядок формування податкового кредиту передбачений положеннями статті 198 Податкового кодексу України.

У відповідності до п. 198.1 ст. 198 вищевказаного кодексу право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пункт 198.2 ст. 198 ПК України, каже, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду.

Датою виникнення права орендаря (лізингоотримувача) на збільшення податкового кредиту для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об'єкта фінансового лізингу таким орендарем.

Датою виникнення права замовника на віднесення сум до податкового кредиту з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

За правилами пункту 198.3 статті 198 вищевказаного кодексу податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п.198.6 ст. 198 ПКУ).

Відповідно до положень п.п. 14.1.27 ПК України під витратами розуміється сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Підпунктом 14.1.36. пункту 14.1 статті14 ПК України встановлено, що господарською діяльністю є діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п. 138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Не враховуються при визначенні оподатковуваного прибутку, в силу п. п.139.1.9п.139.1ст.139 Податкового кодексу України, витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Пунктом 138.1 ст. 138 ПК України передбачено, що витрати, котрі враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 -138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Податковим органом ставиться під сумнів реальних характер господарських операцій здійснених між позивачем та ПП "ТПК "Спецпостач" та ТОВ "Епіцентр К", ТОВ "АТБ-Маркет", ТОВ "Айсберг" ЛТД, ТОВ "Метро Кеш енд Кері Україна" , ПП "АЗЧ Постач", ПП "Спецпостач", ПП "ПО Мануфактура", ДП "Деснейл Трейд", ПП "ЛСВ Моноліт", ПП ВПФ "Влатор", ТОВ "НПО", "Будгірд-Схід", ТОВ "ТК "Російський Продукт", ПП "Виробник Інтер Плюс", ПП "Інтремитсервіс", ПРАТ "СК Мост", ТДВ "Велика Страхова Компанія , ПРАТ "СК"Автоексімстрах" та неправильного формування податку на прибуток у розмірі 650 311 грн. по декларації № від 09.02.2012 року; та податку на додану вартість у сумі 628 964 грн.

Матеріали справи свідчать про те, що в ході своєї господарської діяльності позивач мав взаємовідносини з ПП "АЗЧ Постач", з яким укладений договір №10/01/11 від 10.01.2011 року про надання інформаційних послуг; з ПП "Спецпостач", усні домовленності про надання консультаційних послуг з питань інформартизації; з ПП "ПО Мануфактура", з яким укладений договір №01/10/10 УС від 01.10.2010 року про надання послуг з просування товарів; з ДП "Деснейл Трейд", з яким укладений договір №10/01/11 від 10.01.2011 року про надання послуг інформаційного характеру; ПП ВПФ "Влатор" з яким укладений договір №29/10/10 від 29.10.2010 року про надання інформаційно-консультаційних послуг, з ТОВ "НПО Будгірд-Схід", з яким укладений договір №0203/УС від 02.03.2011 року про надання інформаційних послуг; з ТОВ "ТК "Російський Продукт", з яким укладений договір №01/02/11 від 01.02.2011 року про надання інформаційних послуг; та послуг з просування товару; з ПП "Виробник Інтер Плюс", з яким укладений договір №23/07-12 від 23.07.2012 року про надання інформаційних послуг; з ПП "ЛСВ Моноліт" з яким укладені усні угоди про надання послуг інформаційно-консультаційного характеру.

Окрім цього, в своїй господарській діяльності позивач мав взаємовідносини з з ПРАТ "СК "Мост" з яким укладені договори страхування фінансових ризиків №ФР-ЕК/10і-0056 від 01.11.2011 року; №ФР-ЕК/і10.12.-009 від 01.02.2012 року; №ФР-ЕК/і10.12-0029 від 02.04.2012 року ;

з ТДВ "Велика страхова компанія" з якою укладені договори добровільного страхування фінансових ризиків №ФР-ЕК/і10.12-0031 від 02.07.2012 року; №ФР-ЕК/р80.12-0004 від 02.07.2012 року; №ФР-ЕК/t 100.12-0042 від 01.10.2012 року, № ФР_ЕК/і10.12-0070 від 01.10.2012 року, № ФР_ЕК/і10.12-0092 від 01.11.2012 року, № ФР_ЕКі10.12-0109 від 01.12.2012 року, № ФР_ЕК/h80/12-0106 від 01.12.2012року, № ФР_ЕК/р80.13-0012 від 03.01.2013 року, № ФР_ЕК/t100.13-0010 від 01.02.2013 року, №ФР_ЕК/і 1-.13-0024 від 01.02.2013 року, № ФР_ЕК/t100.13-0037 від 01.03.2013 року, № ФР_ЕК/t100.13-0052 від 15.03.2013 року, № ФР_ЕК/р80.13-0352 від 01.05.2013 року, № ФР_ЕК/р80.13-0259 від 01.04.2013 року, № ФР_ЕК/t100.13-0063 від 01.04.2013 року, № ФР_ЕК/і10.13.-0070 від 01.04.2013 року, № ФР_ЕК/і10.13-0114 від 03.06.2013 року.

В підтвердження своїх доводів про реальний характер даних господарських операцій позивачем надані наступні документи, а саме: видаткова накладна № ВУБУ-00011 від 05.08.2011 року, прибуткова накладна № ВУБУ-00038 від 22.08.2011 року, прибуткова накладна № ВУБУ-00057 від 01.09.2011 року, прибуткова накладна № ВУБУ-00058 від 02.09.2011 року, прибуткова накладна № ВУБУ-00051 від 05.09.2011 року, прибуткова накладна № ВУБУ-00052 від 09.09.2011 року, прибуткова накладна № ВУБУ-00053 від 14.09.2011 року, прибуткова накладна № ВУБУ-00055 від 20.09.2011 року, прибуткова накладна № ВУБУ-00054 від 16.09.2011 року, прибуткова накладна № ВУБУ-00056 від 23.09.2011 року, прибуткова накладна № ВУБУ-00059 від 28.09.2011 року, прибуткова накладна № ВУБУ-00060 від 30.09.2011 року, видаткові та товаро-транспортні накладні: № ВЛБУ-00011 від 20.03.2012 року, № ВЛБУ-00016 від 02.04.2012року, № ВЛБУ-00023 від 12.04.2012 року, № ВЛБУ-00045 від 20.07.2012 року, № ВУБУ-00119 від 01.11.2012 року, №ВУБУ-00120 від 02.11.2012 року, № ВЛБУ-00074 від 08.11.2012 року, № ВЛБУ-00080 від 09.11.2012року, ВУБУ-00117 від 12.11.2012 року, № ВУБУ-00121 від 15.11.2012 року, № ВУБУ-00124 від 01.12.2012 року, №ВУБУ-00123 від 04.12.2012 року, № ВУБУ-00127 від 05.12.2012 року, №ВУБУ-00128 від 06.12.2012року, №ВУБУ-00129 від 07.12.2012 року, № ВУБУ-00130 від 11.12.2012 року, № ВУБУ-00131 від 20.12.2012року, №ВУБУ-00006 від 14.01.2013 року, № ВУБУ-00001 від 02.01.2013 року, № ВУБУ-00002 від 04.01.2013року, №ВУБУ-00010 від 10.01.2013 року, № ВУБУ-00011 від 11.01.2013 року, № ВЛБУ-00002 від 23.01.2013року, №ВУБУ-00009 від 24.01.2013 року, № БУ-0000002 від 24.01.2013 року, № ВЛБУ-0001 від 24.01.2013року, №ВУБУ-00016 від 01.02.2013 року, № ВУБУ-00017 від 04.02.2013 року, № ВУБУ-00018 від 05.02.2013року, №ВУБУ-00019 від 07.02.2013 року, № ВУБУ-00014 від 18.02.2013 року, № ВУБУ-00024 від 01.03.2013року, №ВУБУ-00020 від 01.03.2013 року, № ВУБУ-00025 від 04.03.2013 року, № ВУБУ-00021 від 04.03.2013року, №ВУБУ-00026 від 05.03.2013 року, № ВЛБУ-00009 від 15.03.2013 року, № ВУБУ-00027 від 15.03.2013року, №ВУБУ-00023 від 20.03.2013 року, № СПБУ-0267 від 31.08.2012 року, № СПБУ-0276 від 08.10.2012 року, №СПБУ-0284 від 09.10.2012 року, № БУ-0000001 від 30.10.2012 року, №ВУБУ-00037 від 30.04.2013 року, №БУ-0000151 від 13.06.2013 року, № СПБУ-00040 від 27.06.2013 року, № КФ-0000300 від 15.08.2011 року, №КФ-0000296 від 12.08.2011 року, КФ-0000299 від 15.08.2011 року, №КФ-0000298 від 15.08.2011 року, №КФ-0000321 від 26.08.2011 року, № КФ-0000322 від 29.08.2011 року, № КФ-0000320 від 26.08.2011 року, №КФ-0000323 від 29.08.2011 року, № КФ-0000324 від 29.08.2011 року, № КФ-0000325 від 29.08.2011 року, №КФ-0000326 від 29.08.2011 року, № КФ-000327 від 30.08.2011 року, № КФ-0000328 від 31.08.2011 року, №КФ-0000330 від 31.08.2011 року, № КФ-0000329 від 31.08.2011 року, № КФ-0000332 від 31.08.2011 року, №КФ-0000331 від 31.08.2011 року, № КФ-0000338 від 31.08.2011 року, № КФ-0000289 від 12.08.2011 року, №КФ-0000294 від 12.08.2011 року, № КФ-0000290 від 11.08.2011 року, № КФ-0000288 від 10.08.2011 року, №КФ-0000287 від 10.08.2011 року, № КФ-0000286 від 10.08.2011 року, № КФ-0000285 від 10.08.2011 року, №КФ-0000451 від 17.10.2011 року, № КФ-000452 від 17.10.2011 року, № КФ-0000450 від 17.10.2011 року, №КФ-0000455 від 19.10.2011 року, № КФ-0000454 від 19.10.2011 року, № КФ-0000460 від 20.11.2011 року, №КФ-0000456 від 19.10.2011 року, № КФ-0000462 від 21.11.2011 року, № КФ-0000463 від 21.11.2011 року, №КФ-0000464 від 21.10.2011 року, № КФ-0000466 від 21.10.2011 року, № КФ-0000468 від 21.10.2011 року, №КФ-0000467 від 21.10.2011 року, № КФ-0000469 від 21.10.2011 року, № КФ-0000470 від 21.10.2011 року, №КФ-0000471 від 21.10.2011 року, № КФ-0000472 від 21.10.2011 року, № КФ-0000473 від 21.10.2011 року, №КФ-0000485 від 31.10.2011 року, № КФ-0000560 від 24.11.2011 року, № КФ-0000444 від 12.10.2011 року, №КФ-0000443 від 12.10.2011 року, № КФ-0000442 від 12.10.2011 року, № КФ-0000446 від 13.10.2011 року, №КФ-0000372 від 21.09.2011 року, № КФ-0000371 від 21.09.2011 року, № КФ-0000377 від 21.09.2011 року, №КФ-0000376 від 21.09.2011 року, № КФ-0000379 від 21.09.2011 року, № КФ-0000378 від 21.09.2011 року, №КФ-0000381 від 22.09.2011 року, № КФ-0000380 від 22.09.2011 року, № КФ-0000380 від 22.09.2011 року, №КФ-0000366 від 22.09.2011 року, № КФ-0000382 від 23.09.2011 року, № КФ-0000385 від 26.09.2011 року, №КФ-0000384 від 26.09.2011 року, № КФ-0000383 від 26.09.2011 року, № КФ-0000387 від 27.09.2011 року, №КФ-0000386 від 27.09.2011 року, № КФ-0000391 від 29.09.2011 року, № КФ-0000390 від 29.09.2011 року, №КФ-0000389 від 29.09.2011 року, № КФ-0000394 від 29.09.2011 року, № КФ-0000393 від 29.09.2011 року, №КФ-0000392 від 29.09.2011 року, № КФ-0000400 від 30.09.2011 року, № КФ-0000399 від 30.09.2011 року, №КФ-0000398 від 30.09.2011 року, № КФ-0000402 від 30.09.2011 року, № КФ-0000401 від 30.09.2011 року, №КФ-0000397 від 30.09.2011 року, № КФ-0000396 від 30.09.2011 року, № КФ-0000395 від 30.09.2011 року, №КФ-0000403 від 03.10.2011 року, № КФ-0000409 від 03.10.2011 року, № КФ-0000406 від 03.10.2011 року, №КФ-0000417 від 04.11.2011 року, № КФ-0000423 від 05.10.2011 року, № КФ-0000424 від 05.10.2011 року, №КФ-0000426 від 05.10.2011 року, № КФ-0000427 від 05.10.2011 року, № КФ-0000436 від 12.10.2011 року, №КФ-0000343 від 05.09.2011 року, № КФ-0000344 від 05.09.2011 року, № КФ-0000345 від 07.09.2011 року, №КФ-0000351 від 13.09.2011 року, № КФ-0000350 від 13.09.2011 року, № ДФ-0001065 від 18.05.2012 року, №КФ-0000527 від 18.05.2012 року, № ДФ-0000968 від 11.05.2012 року, № КФ-0000507 від 11.05.2012 року, №КФ-0000508 від 11.05.2012 року, № ДФ-0000969 від 11.05.2012 року, № ДФ-0000966 від 11.05.2012 року, №КФ-0000698 від 22.08.2012 року, № ДФ-0000975 від 11.03.2013 року, № ДФ-0000974 від 11.03.2013 року, №КФ-0000265 від 12.03.2013 року, № ДФ-0000991 від 12.03.2013 року, № КФ-0000267 від 13.03.2013 року, №КФ-0000270 від 13.03.2013 року, № ДФ-0001011 від 13.03.2013 року, № КФ-0000275 від 13.03.2013 року, №ДФ-0001014 від 13.03.2013 року, № ДФ-0001039 від 14.03.2013 року, № ДФ-0001058 від 15.03.2013 року, №КФ-0000294 від 20.03.2013 року, № КФ-0000245 від 04.03.2013 року, № КФ-0000199 від 18.02.2013 року, №КФ-0000201 від 18.02.2013 року, № КФ-0000204 від 18.02.2013 року, № ДФ-0000862 від 04.03.2013 року, №КФ-0000242 від 04.03.2013 року, № ДФ-0000312 від 24.01.2013 року, № КФ-0000094 від 24.01.2013 року, №КФ-0000093 від 24.01.2013 року, № КФ-0000092 від 24.01.2013 року, № КФ-0000091 від 24.01.2013 року, №КФ-0000088 від 23.01.2013 року, № КФ-0000024 від 09.01.2013 року, № КФ-0000023 від 09.01.2013 року, №КФ-0000021 від 09.01.2013 року, № КФ-0000015 від 09.01.2013 року, № КФ-0000012 від 09.01.2013 року, №КФ-0000033 від 10.01.2013 року, № КФ-0000032 від 10.01.2013 року, № КФ-0001042 від 20.11.2012 року, №КФ-0001041 від 20.11.2011 року, № КФ-0001040 від 20.11.2012 року, № КФ-0001087 від 22.11.2012 року, №КФ-0001077 від 22.11.2012 року, № КФ-0001076 від 22.11.2012 року, № КФ-0001075 від 22.11.2012 року, №КФ-0001074 від 22.11.2012 року, № КФ-0001073 від 22.11.2012 року, № КФ-0000108 від 28.01.2013 року, №КФ-0000109 від 28.01.2013 року, № КФ-0000077 від 21.01.2013 року, № КФ-0000056 від 21.01.2013 року, №ДФ-0003814 від 21.11.2012 року, № КФ-0001068 від 21.11.2012 року, № КФ-0001067 від 21.11.2012 року, №КФ-0001058 від 21.11.2012 року, № ДФ-0001507 від 13.09.2011 року, № КФ-0000365 від 20.09.2011 року, №ДФ-0004312 від 19.12.2012 року, № ДФ-0004347 від 19.12.2012 року, № ДФ-0000080 від 14.01.2013 року, №ДФ-0000079 від 14.01.2013 року, № ДФ-0000126 від 15.01.2013 року, № ДФ-0000125 від 15.01.2013 року, №ДФ-0001063 від 15.03.2013 року, № ДФ-0000569 від 12.02.2013 року, № ДФ-0000381 від 29.01.2013 року, №ДФ-0003803 від 20.11.2012 року, № ДФ-0001860 від 30.04.2013 року, № ДФ-0001862 від 30.04.2013 року, №КФ-0000357 від 14.09.2011 року, № ДФ-0000968 від 11.05.2012 року, № ДФ-0000991 від 12.03.2013 року, №КФ-0000274 від 13.03.2013 року, № ДФ-0000900 від 05.03.2013 року, № КФ-0000250 від 05.03.2013 року, № КФ-0000255 від 11.03.2013 року, № ДФ-0000649 від 18.02.2013 року, № ДФ-0000312 від 24.01.2013 року, № КФ-0000038 від 14.01.2013 року, № КФ-0000024 від 09.01.2013 року, № КФ-0000017 від 09.01.2013 року, № КФ-0000012 від 09.01.2013 року, № КФ-0000032 від 10.01.2013 року, № КФ-0001051 від 20.11.2012 року, № КФ-0001040 від 20.11.2012 року, № КФ-0001087 від 22.11.2012 року, № КФ-0001076 від 22.11.2012 року, № КФ-0001075 від 22.11.2012 року, № КФ-0001074 від 22.11.2012 року, № КФ-0001073 від 22.11.2012 року; податкові накладні: № 107,№ 108, № 104, № 60, № 106, № 111, № 112, № 105, № 113, № 114, № 110, № 115 від 24.01.2013 року; № 100 №101 № 102 від 23.01.2013 року; № 118, №96, №119 від 25.01.2013 року; № 129, № 130, № 134, № 124, від 28.01.2013 року; № 136, № 137, № 138, №139, № 140, № 143, № від 29.01.2013 року; № 87, № 94, від 21.01.2013 року; № 55 від 18.02.2013 року, №7, №6 від 05.02.2013 року; № 59, № 60, № 61, № 62, № 57, №54, № 53 від 18.02.2013 року; № 2, № 42, №61, № 25, № 24, № 22, № 17,№ 39, № 29, № 30, № 38, № 37, № 36, № 34, № 15, № 130, № 120, №115, №57, №4, № 43 за березень 2013 року; № 140, № 130, № 129, № 128, № 127, № 148, № 147, № 142, №143, №145, №158, № 157, № 152, № 150, № 149, № 124, № 121, № 161 за листопад 2012 року; № 154, № 153, № 152, №155, № 144, № 146, № 147, № 157 за січень 2013 року; № 59, № 142, № 152, № 58, № 57, № 60, № 143 за червень 2013 року; № 105 від 31.10.2011 року; № 58 від 29.02.2012 року; № 44 від 30.06.2012 року; № 70 від 31.08.2012 року; № 56 від 30.09.2012 року; № 107 від 31.10.2012 року; № 111 від 30.11.2012 року; № 37 від 31.10.2011 року; № 36 від 14.10.2011 року; № 13, № 14, № 9, № 12, № 2, № 11, № 10, № 1 за березень 2013року; № 137, № 138, № 131, № 132, № 133, № 135, № 134, № 140, № 19, №18, № 27, № 9, № 22, № 19, № 18, № 27 за вересень 2011 року; № 34, № 35, №51 за жовтень 2011 року; №108, № 110, № 107 за грудень 2012 року; № 237, № 88, № 30 за серпень 2012 року; № 2 від 18.02.2013 року; акти здачі-прийняття робіт (надання послуг): № ВЛБУ-00481, № ВЛБУ-00536, № ВЛБУ-00101, № ВЛБУ-00102, № ВЛБУ-00173, №ВЛБУ-00287, № ВЛБУ-00469, № ВЛБУ-00584, №ВЛБУ-00703, №ВЛБУ-00832, № ВЛБУ-00952, №ВЛБУ-01049, № ВЛБУ-01322, № ВЛБУ-00097, №ВЛБУ-00098, № РБ-0000003, № РПБУ-00007, № АЗБУ-00046, №АЗБУ-00007, №АЗБУ-00092, №АЗБУ-00027, №АЗБУ-00088, №МФБУ-032, №МФБУ-033, №МФБУ-00013, №МФБУ-00038, №МФБУ-00012, №ИНБУ-00001, № ИНБУ-00091, № ИНБУ-00090, № ИНБУ-00089, № ИНБУ-00088, № ИНБУ-00087, № ИНБУ-00086, № БУ-0000100, № БУ-472, № БУ-000368, № БУ-000388, № БУ-000367, № БУ-000325, № БУ-0000285, № БУ-0000286, № БУ-0000284, № БУ-0000278, №БУ-0000230, № БУ-0000110, № БУ-0000018, № ВЛ-0000004, № АЗБУ-00110; акти приймання-передачі наданих страхових послуг: №1, №2, №3 від 31.07.2012 року; № 4, №5 від 31.10.2012 року; № 6 від 30.11.2012 року; № 8 від 28.12.2012 року; № 10 від 31.01.2013 року; № 11,№ 9 від 28.02.2013 року; № 18 від 27.06.2013 року; № 13, № 12 за березень 2013 року; № 17 від 31.05.2013 року; № 16 від 30.04.2013 року; №14 від 30.04.2013року; № 15 від 30.04.2013 року; № 18 від 27.06.2013 року; виписки по особовому рахунку та платіжні документи (т.15,а.с. 1-250, т.16 а.с. 1-250, т.17 а.с. 1-22).

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що надані до матеріалів справи, копії документів бухгалтерського обліку підтверджують фактичне здійснення позивачем даних господарських операцій.

Колегія суддів вважає, що зазначені документи відповідають вимогам статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" .

Так, у відповідності до частини 2 названої статті первинні та зведенні облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми), дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Стосовно доводів апеляційної скарги відповідача ненадання позивачем під час перевірки договорів добровільного страхування фінансових ризиків, то колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 44.6 ст.44 ПК України зазначено, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Директором позивача акт перевірки підписаний не був, до своїх заперечень на акт №460 від 08.09.2014 року направлених до відповідача позивачем надаються дані документи, та зазначається про поважність причин їх ненадання, а саме: отримання позивачем запиту про надання даних документів - 11 серпня 2014 року, тоді як строк перевірки закінчився - 28 липня (т.1 аркуш справи 149-162).

За таких підстав, колегія суддів не вбачає порушення позивачем вимог ст.44 ПК України під час вирішення даного питання.

З приводу посилань апеляційної скарги на відсутність економічної вигоди у позивача від отримання інформаційних та консультаційних послуг, неможливості вирахування одиниці виміру даних послуг, та використання їх в своїй господарській діяльності, то колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до роз'яснень інформаційного листа від 01.11.2011 року №1936/11/13-11 Вищого адміністративного суду України, документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податкового обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, зміст послуг, що надають тощо.

При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податку у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Надані до суду копії документів бухгалтерського обліку, а саме: копії довідки з ЄДРПОУ від 29.06.2010 року, копія змін до статуту ПП "Вударт" від 05.11.2012 року, копії штатного розкладу: за січень 2011 року; на 2012 рік; на січень 2013 року; на 2013 рік, копії фінансових звітів з 2011 року по 2014 рік, копії протоколів погодження договірної ціни по взаємовідносинам позивача з ПП "Мануфактура", ПП "Виробник Інтер Плюс", ПП ТПК "Спецпостач", ПП "АЗЧ Постач", ТОВ "ТК"Російський продукт", ПП ВПФ "Влатор", ПП ЛСВ "Моноліт", копії калькуляцій вартості послуг по взаємовідносинам з з ПП "Мануфактура", ПП "Виробник Інтер Плюс", ПП ТПК "Спецпостач", ПП "АЗЧ Постач", ТОВ "ТК"Російський продукт", ПП ВПФ "Влатор", ПП ЛСВ "Моноліт" доказують наявність динаміки в господарській діяльності позивача, яка відбулась під час використання даних послуг, ріст прибутку, економічної вигоди від отриманих послуг, зміни, що відбулись у виробництві позивача (зміна основної сфери діяльності ), збільшення кількості працівників, та пояснюють одиниці виміру отриманих послуг, що вказує на фактичне здійснення вказаних господарських операцій.

В своїй апеляційній скарзі відповідач каже про наявність актів перевірок податкових інспекції, на обліку в яких знаходяться контрагенти позивача, а саме: акт Основ'янської ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів Харківської області від 07.08.2014 року №1119/1/20-38-22-01-04/34392592 "Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ПП "ВПФ "Влатор"", акт Основ'янської ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів Харківської області від 04.08.2014 року №1093/20-38-22-03-08/35970565 "Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ПП "ТПК "Спецпостач"", акт Чугуївської ОДПІ ГУ Міндоходів Харківської області від 02.12.2013 року №396/20-29-22/36459077 "Про результати позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ "Торгівельна компанія "Російський продукт", акт державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва ГУ Міндоходів у м. Києві від 09.08.2013 року №210/26-55-22-02/37045707 "Про результати планової виїзної перевірки ТОВ "Велика страхова компанія" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 02.04.2010 року по 31.12.2012 року.

Колегія суддів зауважує, що невиконання контрагентами позивача своїх податкових зобов"язань не несе негативні наслідки для позивача.

З приводу доводів апеляційної скарги про акт державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва ГУ Міндоходів у м. Києві від 09.08.2013 року №210/26-55-22-02/37045707, за результатами якого складено податкове повідомлення - рішення від 13.09.2013 року №2, то колегія суддів приймає до уваги, що рішення ГУ Міністерства доходів і зборів у м. Києві від 05.11.2013 року №6142/10/26-15-10-04, та назване податкове повідомлення - рішення скасовано у судовому порядку.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає можливим апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Критерії протиправності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень передбачені частиною 3 статті 2 КАС України.

Колегія суддів, вважає, що оскаржувані рішення відповідача не відповідають даним критеріям оскільки прийняті та вчинені не на підставі, не в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; без використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно ч.1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановленні під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Колегія суддів, дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.10.2014р. по справі №820/16630/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Донець Л.О.
Судді Бартош Н.С. Кононенко З.О.
Повний текст ухвали виготовлений 02.02.2015 р.