Справа № 813/7589/14
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2015 року м. Львів № 813/7589/14

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сподарик Н.І., за участі секретаря судового засідання Думич Х.М., представника позивача Каменова Р.В., відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Буського районного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

встановив:

Буський районний центр зайнятості звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів, виплачених як допомога по безробіттю у розмірі 2 607, 47 грн. На обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач з 11.02.2008 року отримав статус безробітного у зв'язку з чим йому виплачувалась відповідна допомога. Однак, внаслідок розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що ОСОБА_2 перебуваючи в статусі безробітного та отримання вихідної допомоги, паралельно перебувала у трудових відносинах із фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3, що в свою чергу є свідченням про невиконанням відповідачем обов'язків застрахованої особи, внаслідок чого нею безпідставно отримувалась допомога по безробіттю та інші соціальні послуги. Представник позивача просила з врахуванням викладеного просила позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач в судовому засіданні щодо заявленого позову заперечила, пояснивши, що особа ОСОБА_3 їй не відома, у трудових відносинах із ним не перебувала. Вважає, що допомогу по безробіттю, яка виплачувалася їй згідно особисто поданої заяви від 11.02.2008 року в Буський районний центр зайнятості надано правомірно на законних підставах. Додатково зазначила, що жодних інших коштів окрім тих, що нараховувалися їй відповідно до встановленого щодо неї статусу безробітної, не отримувала. Просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх в сукупності, суд встановив наступне.

Згідно з ст.4 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 року №5067-VI (далі - Закон №5067-VI), в Україні до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах та які, зокрема, самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю. Безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших, передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості, як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи.

Відповідно до вимог п. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 11.02.2008 року до Буського районного центру зайнятості подала заяву про надання їй статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю. 11.02.2008р. Наказом Буського районного центру зайнятості №НТ080211 призначено допомогу по безробіттю гр.ОСОБА_2 Наказом Буського районного центру зайнятості №НТ090330 від 30.03.2009р. знято з обліку ОСОБА_2 у зв'язку із невідвідуванням безробітним центру зайнятості протягом 30 і більше календарних днів без поважних причин після закінчення встановленого строку для відвідування відповідно до абзацу 4 п.п.2 п 20 порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової виплати для організації безробітними підприємницької діяльності на строк від 15 к.д. до 90 к.д. Актом перевірки №48 встановлено що гр.ОСОБА_2 перебувала у трудових відносинах із ФОП ОСОБА_3 з 01.03.2007р. Протягом перебування на обліку у Буському районному центрі зайнятості громадянка ОСОБА_2 отримувала допомогу по безробіттю та перебувала зайнятою особою, а саме отримувала заробітну плату протягом січня - грудня 2008р. та січня - грудня 2009р.

Довідкою Буського районного центру зайнятості від 30.10.2014р. підтверджується факт виплати допомоги з квітня 2008р. по лютий 2009р. у загальній сумі 2607,47 грн.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 11.12.2014 року скасовано Рішення Буського районного суду від 10.04.2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Камянка - Бузький районний центр зайнятості Львівської області про зобов'язання до вчинення дій, ухвалене нове, яким у позовних вимогах відмовлено. Суд апеляційної інстанції в рішенні від 11.12.2014 року зазначив зокрема те, що ОСОБА_2 в судовому засіданні визнала, що працювала деякий час у ФОП ОСОБА_3, однак жодних документів при прийомі на роботу не підписувала. Окрім того, в рішенні суду встановлений факт відрахування ФОП ОСОБА_3 платежів у пенсійний фонд.

До матеріалів справи долучено трудовий договір між працівником і фізичною особо від 01.03.2007 року, який укладений на безстроковий термін між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 На відповідача покладено обов'язки продавця у магазині, що знаходиться за адресою с. Великосілки Камянка - Бузького району Львівської області. Даний договір зареєстрований Камянка-Бузьким Районним центром зайнятості за №132 від 05.03.2007р. Згідно Відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДПС України про суми виплачених доходів та утримання податків від 13.01.2015 року, вбачається, що в період з 01.01.2008 року по 30.06.2009 року відповідач окрім допомоги по безробіттю отримувала додаткові надходження коштів з інших джерел.

На підставі наказу Кам'янка - Бузького районного центру зайнятості від 28.07.2014 року №101 проведено розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» за результатами якого складено акт від 14.08.2014 року №48, яким встановлено наявність трудових відносин між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_2 згідно трудового договору укладено 01.03.2007 року та зареєстрованого у Кам'янка - Бузькому Районному центрі зайнятості 05.03.2007 року за №132, станом на 14.08.2014 року є нерозірваним.

Відповідач щодо наведених обставин заперечила, зазначивши, що трудового договору із ФОП ОСОБА_3 не укладала, звернулася в Прокуратуру Львівської області із зверненням щодо розгляду питання можливого підроблення трудового договору.

Проаналізувавши наведені обставини справи та дослідивши в сукупності подані сторонами докази суд прийшов до переконання про неправомірність вчинення відповідачем дій, що полягали у порушенні норм законодавства України в сфері, що регулює правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття шляхом неповідомлення позивача про виникнення та існування обставин, які впливали на умови виплати та забезпечення надання соціальних послуг. В даному випадку відповідач перебував у трудових відносинах із ФОП ОСОБА_3 і отримував допомогу по безробіттю. Твердження відповідача про те що вона не отримувала заробітної плати і не перебувала у трудових відносинах із ФОП ОСОБА_3 спростовуються долученими доказами до матеріалів справи, а саме, копією трудового договору від 01.03.2007 року., довідками Пенсійного Фонду форми ОК-5, ОК-7, відомостями з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДПС України про суми виплачених доходів та утриманих податків, довідкою центру зайнятості і Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 11.12.2014 року.

Статтею 72 КАС України визначено, що обставини встановленні судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на те, що ОСОБА_2 не повернула кошти в добровільному порядку Буському районному центру зайнятості, останній звернувся до суду про примусове стягнення коштів. З урахуванням викладеного позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

З урахуванням положень ст. 94 КАС України судові витрати у формі судового збору у даній справі з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Буського районного центру зайнятості (одержувач - Буський районний центр зайнятості, р/р0048 ГУДКСУ у Львівсьій області МФО 825014) кошти, виплачені як допомога по безробіттю в розмірі 2 607 (дві тисячі шістсот сім) грн. 47 коп.

Судові витрати з відповідача не стягуються.

Апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, виготовленої в повному обсязі. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 26 січня 2015 року.

Суддя Сподарик Н.І.