Справа № 825/194/15-а
Суддя: Поліщук Л.О.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 січня 2015 року Чернігів Справа № 825/194/15-а

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Поліщук Л.О., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Прокуратури Чернігівської області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 26.01.2015 звернувся до суду із позовом до Прокуратури Чернігівської області і просить визнати протиправними дії Прокуратури Чернігівської області в особі заступника В.Данішевського щодо ненадання належної обґрунтованої відповіді в частині посилання державних обвинувачів на ст. 65 ЦК України під час підтримки ними державного обвинувачення, яка втратила чинність з 01.01.2014 у зверненні до Генеральної прокуратури України від 20.10.2014 та зобов'язання Прокуратури Чернігівської області повторно розглянути звернення від 20.10.2014 в частині законності посилання державних обвинувачів на ст. 65 ЦК України, яка втратила чинність з 01.01.2014 і надати належну обґрунтовану відповідь по суті даного питання.

Згідно з положеннями пункту четвертого частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи, зокрема, належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

При визначенні судової юрисдикції щодо вирішення справи необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб'єктного складу сторін, предмета спірних правовідносин.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що 20 жовтня 2014 року позивач оскаржив відповідь Заступника прокурора Чернігівської області від 30.09.2014 надану ОСОБА_3, інтереси якого, згідно договору про надання правової допомоги, він представляє. до Генерального прокурора України і конкретно за фактом поставив питання: чи відповідають дії прокурора ОСОБА_4 вимогам ст.36 Закону України «Про прокуратуру» і наказу Генерального прокурора України від 19.09.2005 №5-гн та надати належну оцінку її участі у процесі, яка не вбачає порушень судів і чи правильним є посилання її на ст.65 ЦК України. Скарга була направлена на розгляд прокуратурі Чернігівської області. 20 листопада 2014 року позивач отримав відповідь за підписом заступника прокурора Чернігівської області В. Данішевського, згідно якої «позиція державного обвинувача ОСОБА_4 ґрунтувалась на вимогах законодавства і підстав для касаційного оскарження судових рішень та вжиття інших заходів реагування не передбачено». Як вбачається з тексту відповіді суб'єкта владних повноважень позивач не отримав відповіді по суті поставленого питання, щодо посилання державних обвинувачів на ст.65 ЦК України, яке втратила чинність з 01.01.2004, що суперечить вимогам законодавства щодо розгляду звернень громадян. А тому вважає, що дії заступника прокурора Чернігівської області Данішевського В.Б. є протиправними.

Однак, суд дійшов висновку про необхідність відмовити позивачу у відкритті провадження в справі з огляду на те, що позовна заява не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За змістом пункту першого частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З аналізу вказаних норм вбачається, що публічно-правовим спором за Кодексом адміністративного судочинства України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Спірні правовідносини також не підлягають врегулюванню Закону України «Про звернення громадян».

Статтею 12 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінально-процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України «Про судоустрій і статус суддів» та «Про доступ до судових рішень», Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.3 Кримінально-процесуального кодексу України державне обвинувачення - процесуальна діяльність прокурора, що полягає у доведенні перед судом обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Згідно п.15 ч.2 ст.36 Кримінально-процесуального кодексу України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, спірні правовідносини регламентовані нормами Кримінально-процесуального кодексу України, що виключає можливість розгляду таких вимог в порядку адміністративного судочинства.

Зважаючи на викладене, позивач може звернутися за захистом своїх прав в порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України, оскільки така діяльність має свої особливості і не належить до управлінської сфери, що, зокрема зазначено і в рішенні Конституційного Суду України №6-рп/2001 від 23 травня 2001 року.

Як зазначив Конституційний Суд України в своєму рішенні №6-рп/2001 від 23 травня 2001 року, кримінальним судочинством є врегульований нормами Кримінально-процесуального кодексу України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідстава, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

Захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії та бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду. Але таке оскарження може здійснюватися лише у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України, оскільки процесуальна діяльність має свої особливості і не належить до управлінської діяльності.

Отже, справа, яка має розглядатись за правилами кримінального судочинства, не може бути розглянута за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене та керуючись пунктом першим частини першої статті 109, статтями 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Чернігівської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі та позовну заяву з доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Попередити позивача, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядок і строк, передбачений статтями 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.О. Поліщук