Справа № 2а-11552/11/1370
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2015-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року Справа № 9104/2860/12

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Львові на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2011 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Торговельно-виробнича компанія «Львівхолод» до спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Львові про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

товариство з обмеженою відповідальністю Торговельно-виробнича компанія «Львівхолод» звернулось в суд першої інстанції з адміністративним позовом до спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Львові в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 31.05.2011 р. №/10774 .

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2011 року позовні вимоги задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Львові № /10774 від 31 травня 2011 р.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими платниками податків у м.Львові оскаржила його в апеляційному порядку, вважає що судом неповно встановлені обставин у справі, а постанова винесена з порушенням норм матеріального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що СДПІ ВПП у м. Львові проведено позапланову виїзну документальну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-виробничою компанією «Львівхолод» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість по деклараціях за січень, лютий 2011 року . Перевіркою було встановлено, що відповідно до представлених ТзОВ «ТВК «Львівхолод» за січень 2011 року документів по взаєморозрахунках з ПП «Грін-Р» встановлено отримання ТМЦ на загальну суму 196 891.88 грн., в тому числі ПДВ 32 815, 15 грн.

Підприємством до перевірки надано договір поставки від 03.01.2011 року №230 щодо взаємовідносин з ПП «Грін-Р». Відповідно до умов договору ПП «Грін-Р» (Постачальник) зобов'язується передати у власність ТзОВ «ТВК «Львівхолод» (Покупець) товар згідно накладної, в термін передбачений даним Договором, а Покупець зобов'язується прийняти товар та здійснити його оплату відповідно до умов цього Договору. Згідно п 2.4 даного Договору поставка товару може здійснюватись за рахунок та силами Постачальника або Покупця за взаємною домовленістю сторін, а п.2.5 передбачено, що Постачальник зобов'язується доставити товар за адресою, погодженою в Замовленні у термін, передбачений графіком поставок, а структурний підрозділ Покупця повинен надавати Постачальнику Замовлення та приймати товар згідно графіку поставок.

Підставою для розвантаження і приймання товару Покупцем, згідно п.4.1 даного Договору є товарно-транспортна накладна в якій вказано номер Замовлення та адресу Покупця, а також погоджена сторонами дата та час поставки Замовленого товару. Товарно-транспортна накладна повинна повністю відповідати Замовленню Покупця. Кількість кожного найменування товару в тих же одиницях, в яких вони зазначені в Замовленні. Постачальник формує окрему товарну накладну на кожне Замовлення. Відсутність (неналежне оформлення) транспортних і супровідних документів є узгодженою Сторонами підставою для відмови у прийнятті Товарів.

ТзОВ «ТВК «Львівхолод» до перевірки надано відповідні податкові накладні на придбання ТМЦ, оформлені контрагентом ПП «Грін-Р».

Станом на 01.01.11р. рахується кредиторська заборгованість на суму 47 092,56 грн. Розрахунки між ТзОВ «ТВК «Львівхолод» та ПП «Грін-Р» за отриманий товар здійснювались у безготівковій формі, згідно наданих банківських документів: платіжне доручення №16 від 05.01.2011 на суму 59 000,00 грн в т.ч. ПДВ; платіжне доручення №623 від 11.01.2011 на суму 26 000,00 грн в т.ч. ПДВ; платіжне доручення №879 від 14.01.2011 на суму 22 000,00 грн в т.ч. ПДВ; платіжне доручення №1102 від 18.01.2011 на суму 27 000,00 грн в т.ч. ПДВ; платіжне доручення №1544 від 24.01.2011 на суму 29 000,00 грн в т.ч. ПДВ; платіжне доручення №2005 від 27.01.2011 на суму ЗО 000,00 грн в т.ч. ПДВ; платіжне доручення №2164 від 31.01.2011 на суму 42 000,00 грн в т.ч. ПДВ Всього оплати на суму 235 000, 0 грн.

СДПІ ВПП у м.Львові на адресу ДПІ у Личаківському районі м.Львова надано запити від 04.04.2011р. №6118/08-039/601 та від 14.04.2011р. №7339/08-039/777 щодо підтвердження фактичності здійснення операцій між ТзОВ «ТВК «Львівхолод» та ПП «Грін-Р». На виконання даних запитів отримано акт від 30.05.2011р. №345/23-2/35563203 про результати позапланової виїзної перевірки приватного підприємства «Грін - Р». За результатами перевірки встановлено, що ПП «Грін-Р» здійснював діяльність спрямовану на здійснення операцій пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Крім того, вищезазначеним актом перевірки не підтверджено наявність поставок товарів (послуг) від ПП «МКМ - Сервіс» на ПП «Грін - Р», що свідчить про те, що правочин між ПП «Грін - Р» та ТОВ ТВК «Львівхолод» здійснений без мети настання реальних правових наслідків.

На вимогу СДПІ ВПП у м.Львові, на підтвердження фактичності здійснення господарських операцій, до перевірки представлено відповідні товарно-транспортні накладні згідно яких автопідприємством є ТзОВ «ТВК «Львівхолод», замовник - ПП «Грін - Р», вантажовідправник - ПП «Грін - Р», вантажоодержувач ТзОВ «ТВК «Львівхолод», пункт навантаження м.Львів-Винники, вул. Корчевського, 18 пункт розвантаження - м.Львів, вул.Угорська, 22. У вказаних ТТН відсутній номер, відсутня назва продукції, одиниця виміру, кількість та ціна товару, відсутня посада та підпис особи, яка дозволила відпуск продукції, відсутні посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка прийняла продукцію та № доручення, згідно якого отримано вантаж (книга реєстрації доручень).

Крім цього, до перевірки не надано сертифікатів якості виробника або інші документи, що підтверджують якість товару, не представлено карток складського обліку.

Враховуючи вищенаведене, а саме, відсутність належним чином оформлених первинних документів, перевіркою неможливо підтвердити фактичність поставки товару від ПП «Грін-Р» до ТзОВ «ТВК «Львівхолод» у січні 2011 року.

Відповідно до представлених ТзОВ «ТВК «Львівхолод» за лютий 2011 року документів по взаєморозрахунках з ПП «Грін-Р» встановлено отримання ТМЦ на загальну суму 199 173,89 грн., в тому числі ПДВ 33 195,65 гри.

Підприємством до перевірки надано договір поставки (Договір) від 03.01.2011 року №230 щодо взаємовідносин з ПП «Грін-Р». Відповідно до умов договору ПП «Грін-Р» (Постачальник) зобов'язується передати у власність ТзОВ «ТВК «Львівхолод» (Покупець) товар згідно накладної, в термін пердбачений даним Договором, а Покупець зобов'язується прийняти товар та здійснити його оплату відповідно до умов цього Договору. Згідно п 2.4 даного Договору поставка товару може здійснюватись за рахунок та силами Постачальника або Покупця за взаємною домовленістю сторін, а п.2.5 передбачено, що Постачальник зобов'язується доставити товар за адресою, погодженою в Замовленні у термін, передбачений графіком поставок, а структурний підрозділ Покупця повинен надавати Постачальнику замовлення та приймати товар згідно графіку поставок.

Підставою для розвантаження і приймання товару Покупцем, згідно п.4.1 даного Договору, є товарно-транспортна накладна в якій вказано номер замовлення та адресу Покупця, а також погоджена сторонами дата та час поставки Замовленого товару. Товарно-транспортна накладна повинна повністю відповідати замовленню Покупця. Кількість кожного найменування товару в тих же одиницях, в яких вони зазначені в Замовленні. Постачальник формує окрему товарну накладну на кожне замовлення. Відсутність (неналежне оформлення) транспортних і супровідних документів є узгодженою Сторонами підставою для відмови у прийнятті товарів.

ТзОВ «ТВК «Львівхолод» до перевірки надано відповідні податкові накладні на придбання ТМЦ, оформлені контрагентом ПП «Грін-Р».

Станом на 01.02.11р. рахується кредитове сальдо на суму 8 983,44 грн.

Розрахунки між ТзОВ «ТВК «Львівхолод» та ПП «Грін-Р» за отриманий товар здійснювалися у безготівковій формі, згідно наданих банківських документів: платіжне доручення №2452 від 02.02.2011 на суму 29 000,00 грн в т.ч. ПДВ; платіжне доручення №2808 від 08.02.2011 на суму 29 000,00 грн. в т.ч. ПДВ;платіжне доручення №3055 від 11.02.2011 на суму 25 000,00 грн в т.ч. ПДВ; платіжне доручення №3167 від 14.02.2011 на суму 20 000,00 грн в т.ч. ПДВ; платіжне доручення №3663 від 18.02.2011 на суму 27 000,00 грн в т.ч. ПДВ; платіжне доручення №3784 від 22.02.2011 на суму 34 000,00 грн в т.ч. ПДВ Всього оплати на суму 164 000, 0 грн.

СДПІ ВПП у м.Львові на адресу ДПІ у Личаківському районі м.Львова надано запити від 04.04.2011р. №6118/08-039/601 та від 14.04.2011р. №7339/08-039/777 щодо підтвердження фактичності здійснення операцій між ТзОВ «ТВК «Львівхолод» та ПП «Грін-Р». На виконання даних запитів отримано акт від 30.05.2011р. №345/23-2/35563203 про результати позапланової виїзної перевірки приватного підприємства «Грін - Р». За результатами перевірки встановлено, що ПП «Грін-Р» здійснював діяльність спрямовану на здійснення операцій пов'язаних з наданням податкової вигоди третіх осіб.

Крім того, актом перевірки не підтверджено наявність поставок товарів (послуг) від ПП «МКМ - Сервіс» на ПП «Грін - Р», що свідчить про те, що правочини між ПП «Грін - Р» та ТзОВ ТВК «Львівхолод» здійснений без мети настання реальних правових наслідків.

На вимогу СДПІ ВПП у м.Львові, на підтвердження фактичності здійснення господарських операцій, до перевірки представлено відповідні товарно-транспортні накладні в яких автопідприємством є ТзОВ «ТВК «Львівхолод», замовник - ПП «Грін - Р», вантажовідправник - ПП «Грін - Р», вантажоодержувач ТзОВ «ТВК «Львівхолод», пункт навантаження м.Львів-Винники, вул. Корчевського, 18 пункт розвантаження - м.Львів, вул.Угорська, 22. У вказаних ТТН відсутній номер, відсутня назва продукції, одиниця виміру, кількість та ціна товару, відсутня посада та підпис особи, яка дозволила відпуск продукції, відсутні посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка прийняла продукцію та № доручення, згідно якого отримано вантаж (книга реєстрації доручень).

Крім цього, до перевірки не надано сертифікатів якості виробника або інші документи, що підтверджують якість товару, не представлено карток складського обліку.

Враховуючи вищенаведене, а саме, відсутність та належним чином оформлених первинних документів, перевіркою неможливо підтвердити фактичність поставки товару від ПП «Грін-Р» до ТзОВ «ТВК «Львівхолод» у лютому 2011року.

Відповідно до ст.658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо Продавець товару не є його власником, Покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. Моментом виконання обов'язку Продавця щодо передачі товару згідно ст.664 ЦК України є: вручення товару Покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок Продавця доставити товар; надання товару в розпорядження Покупця, якщо товар має бути переданий Покупцеві за місцезнаходженням товару.

Підтвердженням дати, на яку припадає початок передачі (переміщення) товару, є дата, вказана у документах на перевезення (переміщення, пересилання) товару, які відповідно до етапі 307 Господарського кодексу України оформляються установленій формі із складанням комплекту перевізних документів з урахуванням виду транспорту, яким здійснюється перевезення. Таким документом при перевезеннях вантажів залізничним і річковим транспортом є накладна, автомобільним - товарно-транспортна накладна, морським - коносамент.

Згідно Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», надходження товарів відображається на підставі накладних, товарно-транспортних накладних типової форми. При одержанні товару необхідно перевірити відповідність його фактичної кількості та якості до даних супровідних документів і умов договору.

Сертифікат походження - це документ спеціально установленої форми, який підтверджує, що товари/послуги вироблені або виконані в даній країні, і який містить інформацію для їх ідентифікації. Форму сертифіката обирають для кожної конкретної ситуації, враховуючи особливості товару. Сертифікат відповідності - це документ, який підтверджує, що продукція, системи якості, системи управління якістю, системи управління довкіллям, персонал відповідає встановленим вимогам конкретного стандарту чи іншого нормативного документа, визначеного законодавством.

Залежно від умов поставки, застережених у договорі, приймання товару здійснюється: на складі підприємства - Покупця, якщо доставка товару здійснюється підприємством - Продавцем; на складі підприємства - Продавця, якщо доставка товару здійснюється підприємством - Покупцем; у місці розвантаження транспортних засобів, розпечатування опломбованих транспортних засобів та контейнерів або на складі перевізника, якщо доставка здійснюється підприємствами залізничного повітряного, водного, автомобільного транспорту.

Приймання товарів на складі здійснюється матеріально-відповідальною особою на підставі товарно-супровідних документів. Для ведення складського обліку виробничих запасів використовуються затверджені наказом Мінстату України від 21.06.96 №193 «Про затвердження типових форм первинних облікових документів з обліку сировини та матеріалів».

Типові форми з обліку сировини та матеріалів введені в дію з липня 1996 року: М-7 «Акт про приймання матеріалів»; М-8 «Лімітно-забірна картка»; М-12 «Картка № складського обліку матеріалів».

Відповідно до Інструкції Держарбітражу Ради Міністрів УРСР від 15.06.1965 року №0-6 «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості», із змінами та доповненнями, що діє в частині, яка не суперечить чинному законодавству у випадку отримання від залізнично-транспортної організації вантажу отримувач у всіх випадках, якщо це передбачено правилами, діючими у залізничному транспорті, зобов'язаний вимагати у залізнично-транспортної організації складання акту, а при доставці автомобільним транспортом - відмітки на товарно-транспортній накладній або складання акту.

Згідно до п.2 п.п. «г» Інструкції в цілях збереження продукції і товарів при поставці і створення умов для своєчасного і правильного приймання підприємство, організація - відправник повинен забезпечити: чітке і зрозуміле оформлення відправних і розрахункових документів, відповідність вказаних в них даних про кількість продукції фактично відвантаженій кількості, своєчасну відправку даних документів отримувачу у встановленому порядку.

Відповідно до п. 3 Інструкції підприємство - отримувач повинен обов'язково забезпечити приймання продукції по кількості відповідно до стандартів, технічними умовами, Основними і Особовими умовами поставки, згідно Інструкції, іншими обов'язковими правилами і договором. Згідно п.4 Інструкції, при прийманні вантажу від транспортної організації підприємство-одержувач у відповідності до діючих на підприємстві правилах перевозки вантажів повинно перевірити, чи забезпечено охорону вантажу при перевозці зокрема - перевірити в належних випадках на транспортних засобах наявність (вагоні, цистерні, баржі, трюмі судна, автофургоні і т.д.) або на контейнерах пломб відправника або пункту відправки (станції, порту), справність пломб, відтиски на них, справність вагонів, інших транспортних засобів, наявність захисного маркування вантажу, а також справність тари.

Відповідно до п. 11 п.п. «в» Інструкції приймання продукції здійснюється особами, уповноваженими керівником або заступником керівника підприємства - отримувача.

Підприємство - отримувач зобов'язано забезпечити точну кількість продукції, що надійшла (вага, кількість місць, ящиків, мішків, пачок, зв'язок).

Згідно п.12 Інструкції Держарбітражу Ради Міністрів УРСР від 15.06.1965 року №П-6 «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості», із змінами та доповненнями, приймання продукції по кількості відбувається по залізнично-транспортним і супроводжувальним документам (рахунку-фактурі, специфікації, опису, пакувальним документам і інше) відправника (виробника). Відсутність вищевказаних документів та хоча б одного з них не призупиняє приймання продукції. В даному випадку складається акт про фактичну наявність продукції і в акті вказується, які документи відсутні.

При одночасному отримані продукції в декількох вагонах, вартість яких оплачується по одному розрахунковому документу, отримувач повинен перевірити кількість отриманої продукції по всіх вагонах. В акті приймання повинна бути вказана кількість отриманої продукції окремо по кожному вагону.

Відповідно до п.2 п.п. «в», п.п. «г» Інструкції Держарбітражу Ради Міністрів УРСР від 25.04.1966 року №П-7 «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості», із змінами та доповненнями, яка не суперечить чинному законодавству, «Відправник повинен забезпечити чітке і правильне оформлення документів, які засвідчують якість і кількість відправленої продукції (технічний паспорт, сертифікат якості і т.д.) відвантажених і розрахункових документів, відповідність вказаних в них даних про якість і кількість продукції фактичній якості і кількості її, своєчасну відправку документів, які підтверджують якість і кількість продукції. Крім того, повинен бути складений акт в день закінчення приймання продукції по кількості і комплектності.

Відповідно до п.29 п.п. «е», п.п. «ж» в акті повинно бути вказано номер і дата договорів постачання, рахунки-фактури товарно-транспортної накладної і документа, який засвідчує якість продукції, дата прибуття продукції на станцію, призначення, час видачі вантажу транспортною організацією, час відкриття вагону, контейнера, автофургона і інших опломбованих засобів, час доставки продукції на склад.

Згідно п.30 вказаної Інструкції акт повинен бути підписаний всіма особами, які брали участь в перевірці якості та кількості продукції. Акти приймання продукції по якості і кількості продукції реєструються і зберігаються в порядку встановленому на підприємстві - отримувачі.

Відповідно до ст.47 Постанови Ради Міністрів УРСР Про статус автомобільного транспорту УРСР» від 27.06.1969 року № 401, із змінами та доповненнями, що діє в частині, яка не суперечить чинному законодавству, товарно-транспортна накладна (надалі - ТТН) - це єдиний первинний документ, який є підставою списання ТМЦ у вантажовідправника та оприбуткування їх у вантажоотримувача при перевезенні вантажів у межах України, а також для складського, оперативного та бухгалтерського обліку.

Згідно з Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом від 14.10.1997 року № 363, ТТН розглядається як основний документ на перевезення вантажів. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Типова форма ТТН № 1-ТН встановлена наказом Міністерства транспорту України і Міністерства статистики України від 29.12.1995 року № 488/346 «Про затвердження типових форм первинного обліку роботи вантажного автомобіля».

Враховуючи вищенаведене, отримання ТМЦ при використанні автоперевезень повинні підтверджуватися ТТН і, лише у разі неможливості перерахування у ТТН всіх найменувань вантажу оформляється накладна, до якої додається ТТН, як товарний розділ, документ, без якого ТТН вважається недійсною і не може використовуватися для розрахунків із замовниками.

Таким чином, для надання первинним документам юридичної сили та доказовості, вони повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства. Понесені витрати на придбання ТМЦ повинні оформлятися відповідними документами, які б підтверджували фактичне отримання товарно-матеріальних цінностей.

Перевіркою встановлено, що ТзОВ «ТВК «Львівхолод» не надано підтверджуючих документів на поставку ТМЦ на суму 196 891,88 грн., а саме товарно-транспортних накладних, залізничні накладні на транспортування товару в яких було б вказано, яке саме підприємство здійснювало перевезення, місце відправлення вантажу та місце доставки вантажу, копії дорожніх листів, чи будь-які інші документи, які б підтверджували фактичне транспортування ТМЦ, отриманих ТзОВ «ТВК «Львівхолод» ПП «Грін-Р», не надано актів приймання-передачі товару, які б підтверджували фактичне отримання ТМЦ та їх оприбуткування на складі. Крім того, до перевірки не надано сертифікатів відповідності, які підтверджують походження продукції, а також те, що продукція та персонал відповідає встановленим вимогам конкретного стандарту чи іншого нормативного документа, визначеного законодавством.

Відповідно до п. 14.1.185, п.14.1.191 ст.14, п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, п.187.1 ст. 187 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податків з постачання товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України; база оподаткування операцій з поставки товарів (послуг) визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними цінами, але не нижче за звичайні ціни, з урахуванням акцизного збору, виїзного мита, інших загальнодержавних податків та зборів (обов'язкових платежів), виключаючи податок на додану вартість, який зараховується до ціни товарів (послуг), згідно законам України з питань оподаткування; датою виникнення податкових зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), або дата відвантаження товарів, а для робіт, послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт платником податку.

Відповідно до п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю на його вимогу, підписану уповноваженою платником податку особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках: порядковий номер і дату виписування податкової накладної; повна або скорочена назва юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місцезнаходження юридичної особи або податкова адреса фізичної особи, зареєстрованої як платник податку; опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм); повна або скорочена назва покупця; ціну постачання без врахування податку; ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; вид цивільно-правового договору. Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця (п.201.4 ст.201 Податкового кодексу України). Податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, (підпункт 201.7 ст.201 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.201.10 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається, виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Згідно з п. 198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 201.14, п.201.15 ст.201 Податкового кодексу України визначено, що платники податку зобов'язані вести окремий облік операцій з поставки та придбання товарів (послуг), які підлягають оподаткуванню цим податком, а також які не є об'єктами оподаткування та звільнених від оподаткування. Зведені результати такого обліку відображаються в податкових деклараціях, форма та порядок заповнення яких визначаються відповідно до закону. Платник податку веде реєстр отриманих та виданих податкових накладних у документальному чи електронному вигляді за його вибором, у якому зазначаються порядковий номер податкової накладної, дата її виписки (отримання), загальна сума та сума нарахованого податку, а також реєстраційний номер платника податку продавця, який надав податкову накладну такому платнику податку.

Отже, наявність лише отриманої податкової накладної без фактичного здійснення господарської операції (оприбуткування товару, надання послуг чи їх оплата) не може бути підставою для включення визначених у такій накладній сум податку на додану вартість до податкового кредиту (лист ДПА України від 15.08.08 №323/2/16-1510).

Враховуючи факти, викладені вище, підприємством безпідставно віднесено до податкового кредиту суму ПДВ у розмірі 32 815,15 грн. на підставі податкових накладних, отриманих від ПП «Грін-Р».

Враховуючи вище наведене просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.01.2011 р. ТзОВ ТВК «Львівхолод» (покупець) та ПП «Грін-Р» (постачальник) уклали договір поставки № 230. Предмет договору визнано в Специфікації до даного договору, яка містить в собі весь перелік товарів, які постачальник поставляє покупцю із зазначенням ціни та іншої інформації про товар, вказаний в Карті введення товару (логістичному повідомленні). Сторонами вказаного договору складено Додаток-повідомлення до нього згідно якого сторони визначили, що згідно з наказом МФУ № 99 від 16.05.1996 р. «Про затвердження інструкції про порядок реєстрації виданих, повернених і використаних довіреностей на отримання цінностей» та відповідно до п.13 даної Інструкції, для здійснення Постачальником поставок товару Покупцю, останній надає Постачальнику зразки печатки (штампу) і підписів матеріально-відповідальних осіб, уповноважених приймати товарно-матеріальні цінності без видачі довіреності, такі зразки оформлені додатком до даного повідомлення та складають його невід'ємну частину. В додатку від 03.01.2011 р. до повідомлення зазначено, що поставка здійснюється ПП «Грін-Р» на об'єкт ТзОВ ТВК «Львівхолод» в розподільчий цех №1 та зазначено матеріально відповідальних осіб (ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8.), їх посади та наведено зразки підписів та двох печаток - ТзОВ ТВК «Львівхолод» та цеху фасування плодоовочевої продукції ТзОВ ТВК 2Львівхолод». Згідно Специфікації до даного договору, товаром, що поставлявся, були овочі. В ній також визначалась ціна овочів за 1 кг без ПДВ та ціна з ПДВ.

Розрахунки між ПП «Грін-Р» та ТзОВ ТВК «Львівхолод» за товар здійснювались у безготівковій формі. Оплачено вартість товару на суму 164000 грн., що підтверджується платіжними дорученнями. Станом на 01.02.2011 р. рахується кредитове сальдо на суму 8983,44 грн.

Про продаж овочів видавались видаткові та податкові накладні: від 03.01.2011 р. на суму 9 751,32 грн., від 04.01.2011 р. на суму 3 141,83 грн., від 06.01.2011 р. на суму 21170,16 грн., від 10.01.2011р. на суму 4 167,17 грн., від 11.01.2011 р. на суму 11631,60 грн., від 12.01.2011 р. на суму 6 460,80 грн., від 12.01.2011 р. 1 142,40 грн., від 13.01.2011 р. на суму 3 237,42 грн., від 14.01.2011 р. на суму 8429,04 грн., від 15.01.2011 р. на суму 9 686,78 грн., від 17.01.2011 р. 9038,88 грн., від 18.01.2011 р. на суму 5889,42 грн., від 20.01.2011 р. на суму 2 315,20 грн., від 21.01.2011 р. на суму 447,66 грн., від 22.01.2011 р. на суму 6257,64 грн., від 24.01.2011 р. на суму 1794,88 грн., 25.01.2011 р. на суму 1 179,77 грн., від 25.01.2011 р. на суму 4 734,96 грн., від 26.01.2011 р. на суму 1142,00 грн., від 27.01.2011 р. на суму 3 231,87 грн., від 28.01.2011 р., на суму 3000,24 грн., 29.01.2011 р. на суму 808,32 грн., 31.01.2011 р. 1438,62 грн. Загальна сума 196 891,88 грн., ПДВ 32 815,15 грн.

Поставка овочів оформлялась товарно-транспортними накладними: від 03.01.2011 р., 04.11.2011 р., 06.01.2011 р., 10.01.2011 р., 11.01.2011 р., 12.01.2011 р., 12.01.2011 р., 13.01.2011 р., 14.01.2011 р., 15.01.2011 р., 17.01.2011 р., 18.01.2011 р., 20.01.2011 р., 21.01.2011 р., 22.01.2011 р., 24.01.2011 р., 25.01.2011 р., 25.01.2011 р., 26.01.2011 р., 27.01.2011 р., 28. 01.2011 р., 29. 01.2011 р., 31.01.2011 р. Дата поставки овочів за ТТН відповідає даті видачі та сумі товару вказаних в податкових та видаткових накладних. Крім цих даних, в ТТН вказано від кого поставлено товар - ПП «Грін-Р», кому - ТзОВ ТВК «Львівхолод», місце навантаження - Львів-Винники, вул. Корчевського, 18, розвантаження - розподільчий цех № 1 м. Львів, вул. Угорська, 22, печатки обох сторін та підпис директора ПП «Грін-Р» Сахівського Р.І. Наявність овочів на складі підтверджується карточкою товарів на складі, в яких вказано вид товару, період поставки, прихід, розхід, залишок, ціна, документ про рух товару, клієнт. Отримані овочі ТзОВ ТВК «Львівхолод» поставляло по різних містах області, в різні магазини, що підтверджується списком структурних одиниць (магазинів).

Крім того судом першої інстанції встановлено, що 30.05.2011 р. спеціалізована державна податкова інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Львові провела позапланову перевірку ТзОВ ТВК «Львівхолод» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ПДВ по деклараціях за січень, лютий 2011 р., за результатами якої складено Акт від 30.05.2011 року № 576/08-03/01553681 згідно якого встановлено порушення позивачем п.14.1.185, п.14.1.1 ст. 14, п.185.1 ст. 185, п. 188.1 ст.188, п. 198.2, п. 198.3, 198.4, п. 198.6 ст. 198, п.201.1, п. 201.7, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість в сумі 66 010,80 грн. (за січень 2011 р. 32 815,15 грн., лютий 2011 р. 33 195,65 грн.). В акті перевірки зроблено висновок про неможливість підтвердити фактичність поставки товару ПП «Грін-Р» до ТзОВ ТВК «Львівхолод». На підставі вказаного Акту перевірки від 30.05.2011 р. відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № /10774 від 31.05.2011 р. на суму 66010,80 грн. - основний платіж, 1 грн. - штрафна санкція.

ТзОВ ТВК "Львівхолод" оскаржувало податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку, проте скарга була залишена без задоволення, а рішення без змін, а тому платник звернувся до суду.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вірно врахував, що відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б)придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Відповідно до п. 198.6 ст.198 ПК України, у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати виписки податкової накладної. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця, (п.201.6 ст. 201). Податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (201.7 ст. 201). Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п.201.10 ст. 201).

З огляду на це суд першої інстанції правильно вважав, що документом, що дає право на віднесення сум ПДВ сплачених в ціні товару до податкового кредиту є податкова накладна. Податкові накладні у позивача є і щодо них у податкового органу зауважень не було.

У даній спірній ситуації судом першої інстанції з'ясовано,що відповідач заперечує сам факт (реальність) здійснення господарських операцій ТзОВ ТВК «Львівхолод» з ПП «Грін-Р». При цьому судом першої інстанції підставно зазначено, що реальність придбання та поставки різного асортименту овочів позивач підтвердив первинними документами (договором, податковими та видатковими накладними, платіжними документами, ТТН, карточками товару по складу), доказами про подальшу реалізацію торговим центрам, які здійснюють продаж овочів та фруктів. Зауважень щодо оформлення цих первинних документів, крім ТТН, в податкового органу не було.

Судом з'ясовано, що у ТТН відсутні дані щодо особи, яка відпускала та приймала товар лише тому, що відповідно до Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернених і використаних довіреностей на отримання цінностей, затвердженою наказом МФУ № 99 від 16.05.1996 р. сторони врегулювали це питання в Додатку до договору № 230 від 03.01.2011 р., в якому передбачили надання Постачальнику зразків печаток і підписів матеріально-відповідальних осіб, уповноважених приймати товар без видачі довіреності, вказано конкретні прізвища та посади цих осіб. Цей Додаток є невід'ємною частиною договору. Відповідно до п. 13 цієї Інструкції при централізовано-кільцевих перевезеннях цінностей підприємствам їх відпуск постачальниками може здійснюватися без довіреності, якщо одержувач цінностей за підписом керівника і головного бухгалтера підприємства або інших осіб, які уповноважені підписувати довіреності, повідомив постачальника про зразок печатки (штампу), якою матеріально відповідальна особа, що буде приймати цінності, завіряє на супровідних документах (накладній, акті, ордері тощо) свій підпис про одержання цінностей.

З урахуванням цього суд вірно вважав, що покликання ДПІ на те, що в ТТН відсутні посади та прізвища осіб, які відпускали продукцію та які її приймали, номер доручення, книга реєстрації цих доручень, спростовуються належними доказами та вимогами чинного законодавства. Такі дії обох сторін не суперечать чинному законодавству та не свідчать про порушення податкового законодавства в частині формування податкового кредиту. Крім того позивач надав копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (фургон), що належить йому та яким здійснювалось перевезення товару. Саме цей автомобіль вказаний в ТТН, як засіб, яким здійснювалось поставка. Цей доказ додатково підтверджує реальність поставки товару.

Щодо тверджень податкового органу про те, що ТТН не вказано назву продукції, одиницю виміру, кількість та ціну, то суд першої інстанції правильно вважав такі безпідставними, бо у кожній ТТН є посилання на номер накладної, в якій вказано перелік, кількість та суму товару, і ці дані накладних відповідають тому дню, в який було виписано конкретну накладну, а представник позивача пояснив в суді першої інстанції, що причиною не зазначення в ТТН всього асортименту товару було лише те, що купувалось багато товару і перелічити його в ТТН не можливо так як там не достатньо місця, та й необхідності в цьому немає, оскільки це ні на що не впливає. Кожна накладна на конкретну партію товару супроводжувалась ТТН із посилання на цю ж накладну.

Щодо твердження відповідача про відсутність сертифікатів якості виробника або інші документи, що підтверджують якість товару, то суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що ці документи жодним чином не можуть свідчити про нереальність спірної господарської операції з поставки овочів та про порушення податкового законодавства, бо представник ДПІ не довів, як відсутність цих доказів може підтвердити його доводи в цій частині, більше того ні під час перевірки, ні під час судового розгляду справи, ДПІ не висловлювало сумнівів у не спроможності хоча б однієї сторін реально виконати зобов'язання за договором № 230 від 03.01.2011 р. Навпаки, документально доведено виконання зобов'язань за цим договором. Дана обставина підтверджується не лише документами, але й фактичним продажем товару у роздрібній мережі, отриманням оплати за цей товар та включення його до валового оподатковуваного доходу. Як стверджує представник позивача, зазначені обставини пояснювалися податковому органу під час перевірки і залишились не спростованими.

Щодо наявності ТТН, як обов'язкового документа, то суд правильно зазначив, що Наказ Міністерства транспорту України та Міністерства статистики України від 29.12.1995 р. № 488/346 «Про затвердження типових форм первинного обліку роботи вантажного автомобіля», яким передбачено обов'язкове застосування дія всіх суб'єктів господарської діяльності товарно-транспортних накладних форми № 1 -ТН (яка. на думку відповідача, є єдиним документом, що підтверджує правомірність віднесення до податкового кредиту сум ПДВ) не було зареєстровано в Міністерстві юстиції України. Форма ТТН, затверджена наказом Міністерства транспорту України та Міністерства статистики України від 07.08.1996 р. № 228 253. зареєстрована в Міністерстві юстиції України 28.08.1996 р. № 483/1508 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, зберігання, застосування єдиної первинної транспортної документації для перевезення вантажів автомобільним транспортом та обліку транспортної роботи», проте дія вищевказаного наказу зупинена відповідна до повідомлення Держкомпідприємництва від 28.04.2006 р. та рішення про державну реєстрацію наказу скасовано на підставі висновку Мін'юсту № 10/68 від 15.05.2006 р. Тому форма ТТН не затверджена і її застосування для перевезення вантажів автомобільним транспортом та обліку транспортної роботи не передбачена.

Крім того, відсутність ТТН у суб'єкта господарювання, що купує чи перевозить товар, не може вплинути на податковий кредит з ПДВ підприємства, за умови доведення реальності господарської операції іншими, належним чином оформленими документами.

З урахуванням викладеного вище суд першої інстанції підставно дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте необгрунтовано, а тому позов слід задовольнити.

Враховуючи зазначене суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Львові - залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2011 року по справі № 2а-11552/11/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин

Повний текст ухвали виготовлений 16.01.2015 року