Справа № 821/4972/14
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2015-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/4972/14

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Пекного А.С.,

при секретарі: Осташевському Е.Є.,

за участю представників: позивача - Бойка В.В., відповідача - Попелишка Є.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Херсонський суднобудівний завод" до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Публічне акціонерне товариство "Херсонський суднобудівний завод" (далі - позивач, ПАТ "ХСЗ") звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Херсонській області), в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.10.2014 року №6.

Позов мотивований тим, що за результатами документальної невиїзної перевірки, проведеної відповідачем 07 жовтня 2014 р. було складено акт №н001314/21-22-22-06-26/, на підставі якого прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.10.2014 р. №6, яким позивачу донарахована сума грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на суму 66810,24 грн. та за штрафними санкціями в сумі 33405,12 грн. Відповідач дійшов до висновку про заниження позивачем податкових зобов'язань з ПДВ у січні-лютому 2014 року на суму 66810,24 грн. за митними деклараціями типу "ІМ40АА" від 06.02.2014 р. №508040000/2014/0200372, від 10.02.2014 р. №508040000/2014/0200396, від 10.02.2014 №508040000/2014/0200397, від 10.02.2014 р. №508040000/2014/0200398, у зв'язку з тим, що на думку податкового органу постанова Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 року № 15, якою був затверджений перелік відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких звільняються від оподаткування ПДВ, діяла до 01.01.2014 р., а постанова КМУ №43 від 05.02.2014 р., якою було продовжено дію постанови КМУ №15 до 01.01.2015 р. була офіційно опублікована 18.02.2014 р. Таким чином, враховуючи, що постанова КМУ №43 набула чинності 18.02.2014 р., то з 01.01.2014 р. до 17.02.2014 р. включно операції з постачання відходів та брухту чорних і кольорових металів, у тому числі з їх імпорту, оподатковуються в загальному порядку, з нарахуванням ПДВ за ставкою 20%.

Вказані висновки податкового органу позивач вважає незаконними, оскільки змінами до Податкового органу України, внесеними Законом України від 19.12.2013 р. №713 "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо ставок окремих податків", який набрав чинності 01.01.2014 р. продовжена дія вищезазначеного режиму до 01.01.2015 р. Крім того, згідно Листа Державної фіскальної служби України від 04.08.2014 року № 1134/7/99-99-10-04-02-17, відсутність переліку відходів та брухту чорних та кольорових металів в період з 01.01.2014 року по 17.02.2014 року за умови наявності у Податковому кодексі України норми, що регулює питання звільнення від оподаткування операцій з постачання зазначених товарів в той самий період, не дає підстав вважати вказані операції такими що підлягають оподаткуванню.

На підставі викладеного позивач вважає, що податкове повідомлення - рішення від 24.10.2014 року №6 має бути визнане нечинним, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимог підтримав та просив задовольнити їх з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав викладених в письмових запереченнях та пояснив, що на підставі акта від 07.10.2014 р. № н001314/21-22-22-06-26/ "Про проведення документальної невиїзної перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні через митний кордон України Публічним акціонерним товариством "ХСЗ" товарів, оформлених за митними деклараціями від 06.02.2014 №508040000/2014/000372, від 10.02.2014 №508040000/2014/000396, від 10.02.2014 №508040000/2014/000397, від 10.02.2014 №508040000/2014/000398" було прийнято оскаржуване позивачем податкове повідомлення - рішення. Зазначив, що в акті перевірки встановлено порушення пп.2 п.3 ст.75, п.2 ст.270 Митного Кодексу та п.36.1. ст..36, п.206.1, 206.2 ст.206 Податкового кодексу України, в результаті чого неправомірно застосовано пільгу з податку на додану вартість за період січня по лютий 2014 р. Згідно з вищевказаними митними деклараціями, ПАТ "ХСЗ" застосовано преференцію, код 099 "Інші товари, щодо яких законодавством установлено пільги в обкладенні митними платежами", що визначено в графі 36 митних декларацій. Відповідач вказує на те, що позивачем занижено податкові зобов'язання з ПДВ у січні-лютому 2014 року на суму 66810,24 грн., оскільки у постанову Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 року № 15, яка визначає перелік відходів та брухту чорних та кольорових металів, постачання в т.ч. і імпорт яких звільняється від оподаткування ПДВ, внесено відповідні зміни стосовно дати "01.01.2015 року" лише 18.02.2014 року. Таким чином, існував період у часі з 01.01.2014 року по 18.02.2014 року протягом якого був відсутній перелік відходів та брухту чорних та кольорових металів, постачання в т.ч. і імпорт яких звільняється від оподаткування ПДВ. Просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази та проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства України, судом встановлено наступне.

Публічне акціонерне товариство "Херсонська суднобудівний завод" зареєстровано 25.12.2003 р.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АГ №407656, видами діяльності ПАТ "ХСЗ" за КВЕД є: 30.11 будування суден і плавучих конструкцій; 25.62 механічне оброблення металевих виробів, 47.25 роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах, 49.41 вантажний автомобільний транспорт, 33.15 ремонт і технічне обслуговування суден і човнів, 38.31 демонтаж (розбирання) машин і устаткування.

Судом встановлено, що у період з 01.10.2014 р. по 03.10.2014 р. співробітником Головного управління Міндоходів у Херсонській області проведена невиїзна документальна перевірка своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні через митний кордон України Публічним акціонерним товариством "ХСЗ" товарів, оформлених за митними деклараціями від 06.02.2014 №508040000/2014/000372, від 10.02.2014 №508040000/2014/000396, від 10.02.2014 №508040000/2014/000397, від 10.02.2014 №508040000/2014/000398", за результатами якої складено акт від 07.10.2014 р. №н001314/21-22-06-26/ (далі - акт).

З наведеного вище акта перевірки вбачається, що перевіркою встановлено порушення пп.2 п.3 ст.75, п.2 ст.270 Митного Кодексу та п.36.1. ст..36, п.206.1, 206.2 ст.206 Податкового кодексу України, в результаті чого неправомірно застосовано пільгу з податку на додану вартість за період січня по лютий 2014 р. Згідно з вищевказаними митними деклараціями, ПАТ "ХСЗ" застосовано преференцію, код 099 "Інші товари, щодо яких законодавством установлено пільги в обкладенні митними платежами", що визначено в графі 36 митних декларацій, що призвело до заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за січень-лютий 2014 р. у сумі 66810,24 грн.

На підставі вищенаведеного акта перевірки позивача, відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення від 24.10.2014 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 100215,36 грн. у тому числі за основним платежем в сумі 66810,24 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 33405,15 грн.

Не погоджуючись з вищенаведеним податковим повідомленням - рішенням позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

З матеріалів справи та пояснень сторін судом встановлено, що між ПАТ "ХСЗ" та компаніями "Concord Shipbuilding", "Trimorya Sipping and Trade Ltd, Co", "Dawson Group Ltd", "Concord Shipbuilding Corporation, Barbados" (замовники), були укладені контракти 09.09.2013 р., 11.10.2013 р., 20.06.2013 р. та 20.10.2013 р., відповідно. За умовами вказаних контрактів позивач (виконавець) приймав до виконання замовлення на ремонти суден, при цьому замовники відмовлялися від права власності на демонтовані з теплоходів та які не підлягають установці матеріали та відходи (відходи зношених судових металоконструкцій) на користь ПАТ "ХСЗ". Також за умовами вказаних контрактів позивач за свій рахунок оформлює прийняті відходи металоконструкцій у митному режимі "імпорт".

З акту та митних декларацій вбачається, що мито у розмірі 5% позивачем сплачувалось, ПДВ сплаувалось умовно, тобто застосовувалась пільга з оподаткування ПДВ відповідно до п.23 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України (із змінами і доповненнями). Вказаний факт підтверджено сторонами у судовому засіданні.

Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 23 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення правовідносин), тимчасово до 1 січня 2015 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів та деревини товарних позицій 4401, 4403, 4404 згідно з УКТ ЗЕД (крім брикетів та гранул товарної підкатегорії УКТ ЗЕД 4401 30 90 00), а також паперу та картону для утилізації (макулатури та відходів) товарної позиції 4707 згідно з УКТ ЗЕД. Переліки таких відходів та брухту чорних і кольорових металів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, операції з постачання відходів та брухту чорних і кольорових металів звільняються від оподаткування ПДВ за наявності їх Переліку, який повинен затверджуватись Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної норми закону Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову від 12.01.11 року № 15 "Про затвердження переліку відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких, зокрема операції з імпорту, тимчасово, до 1 січня 2014 року, звільняються від обкладення податком на додану вартість".

Законом України від 19.12.13 № 713-VII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо ставок окремих податків", між іншим, в абзаці першому пункту 23 цифри та слова "1 січня 2014 року" було змінено цифрами та словами "1 січня 2015 року", а після слів та цифр "(крім брикетів та гранул товарної під категорії УКТ ЗЕД 4401 30 90 00)" доповнено словами та цифрами "а також паперу та картону для утилізації (макулатури та відходів) товарної позиції 4707 згідно з УКТ ЗЕД".

При цьому даний пункт, як і раніше, передбачав, що перелік таких відходів та брухту чорних і кольорових металів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, дію пункту 23 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, в частині звільнення операцій з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів та деревини товарних позицій 4401, 4403, 4404 згідно з УКТ ЗЕД (крім брикетів та гранул товарної підкатегорії УКТ ЗЕД 4401 30 90 00), а також паперу та картону для утилізації (макулатури та відходів) товарної позиції 4707 згідно з УКТ ЗЕД, було продовжено до 01.01.15, законом № 713, що набрав чинності 01.01.14 р.

Проте постанова Кабінету Міністрів України від 12 січня 2011 року №15, якою був затверджений перелік відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких звільняються від оподаткування ПДВ, діяла до 01 січня 2014 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.02.14 року № 43 було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 12.01.11 року № 15, а саме: у назві та пункті 1 постанови цифри і слово "1 січня 2014" замінити цифрами і словом "1 січня 2015".

Зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 12.01.11 № 15 було внесено постановою Кабінету Міністрів України від 05.02.14 № 43, яка набрала чинності 18.02.14.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в країні визначається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй.

Принцип верховенства права означає, що закон має вищу юридичну силу стосовно всіх інших нормативно-правових актів, які повинні відповідати закону. У зв'язку з цим інші нормативні акти називають підзаконними актами, якими є, зокрема, постанови Кабінету Міністрів України.

Враховуючи викладене, норми Податкового кодексу України мають вищу юридичну силу, ніж норми постанов Кабінету Міністрів України, які розвивають чи деталізують окремі положення Податкового кодексу України.

Отже, відсутність переліку відходів та брухту чорних і кольорових металів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, в період з 01.01.2014 р. по 17.02.2014 р. за умови наявності норми Податкового кодексу України, що регулює питання звільнення від оподаткування операцій з постачання зазначених товарів в той самий період, не дає підстав вважати вказані операції такими, що підлягають оподаткуванню.

Аналогічну позицію займає і Державна фіскальна служба України у листі від 04.08.2014 року № 1134/7/99-99-10-04-02-17 "Щодо практичного застосування положень абзацу першого п.23 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України".

У відповідності до п.53.1 ст. 53 ПК України не може бути притягнуто до відповідальності платника податків, який діяв відповідно до податкової консультації, наданої йому у письмовій або електронній формі, а також узагальнюючої податкової консультації, зокрема, на підставі того, що у майбутньому така податкова консультація або узагальнююча податкова консультація була змінена або скасована.

Згідно п.п.4.1.4 п.4.1 ст. 4 ПК України податкове законодавство України ґрунтується, зокрема, на принципі презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Оскільки Державна фіскальна служба України до видання листа від 04.08.2014 року № 1134/7/99-99-10-04-02-17 та після нього висловлювала іншу правову позицію (листи від 30.07.2014 року № 626/6/99-99-19-03-02-15 та від 31.10.2014 року № 5954/6/99-99-19-03-02-15), то це дає підстави для неоднозначного (множинного) трактування прав та обов'язків платників податків, а тому суд вважає за необхідне застосувати вказаний вище принцип податкового законодавства.

Аналогічну позицію, стосовно можливості застосування зазначеного вище принципу презумпції правомірності рішень платника податку в аналогічних випадках (наявність різних за суттю роз'яснень податкового органу з одних і тих самих питань), займає і Верховний Суд України у постанові від 28.10.2014 року по справі № 21-320а14.

Статтями 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Проаналізувавши наведені норми, суд дійшов висновку про те, що податкове повідомлення-рішення від 24 жовтня 2014 року № прийнято відповідачем безпідставно, а тому підлягає скасуванню.

Стосовно позовної вимог про визнання податкового повідомлення-рішення від 24.10.2014 р. № нечинним, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Зі змісту даної норми вбачається, що встановлені способи захисту порушеного права носять обмежений характер і не можуть бути застосовані при виникненні будь-якого спору у сфері публічних правовідносин. Так, вимога про визнання нечинним акта може стосуватися лише нормативно-правового акта, а про визнання протиправним - правового акту індивідуальної дії.

Таким чином, враховуючи, що предметом оскарження у даному спорі є рішення суб'єкта владних повноважень, яке є правовим актом індивідуальної дії, наслідком задоволення позовних вимог за правилами Кодексу адміністративного судочинства України може бути лише визнання такого акту протиправними та його скасування.

Згідно із ч.ч.2, 3 ст.11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи вищевикладене, з метою надання повного захисту правам та інтересам позивача, з урахуванням положень статті 11 КАС України суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та захистити права позивача шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 24.10.2014 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідачем не спростовано установлених в ході судового розгляду обставин та доводів позивача.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 24.10.2014 р.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету на користь Публічного акціонерного товариства "Херсонський суднобудівний завод" () судові витрати в сумі 200 (двісті) грн. 43 (сорок три) коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 30 січня 2015 р.

Суддя Пекний А.С.

кат. 8.3.3