Справа № 823/3261/14
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року справа № 823/3261/14

м. Черкаси

11 год. 00 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Орленко В.І.,

при секретарі - Дудці Г.О.,

за участю представника відповідача державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області Павленко М.В. - за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_2, в якому просить скасувати податкові повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області від 06.11.2013 №, №, №, №.

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі акта планової документальної перевірки від 21.10.2013р. №61/1701/НОМЕР_1, яким встановлено заниження податку на додану вартість, податку з доходів фізичних осіб. Позивач зазначає, що висновки акту перевірки не відповідають нормам чинного законодавства, базуються на припущеннях і не підтверджуються доказами та даними господарської діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_2.

Позивач зазначає, що усі суми податку на додану вартість, що були включені до податкового кредиту підтверджені належним чином оформленими податковими накладними; вказані податкові накладні були надані до перевірки.

На збільшення валового доходу вплинули зворотні суми (повернені авансові платежі постачальникам …), враховані перевіряючими, які не підлягають включенню до валового доходу.

Позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи в судове засідання не з'явився, на адресу суду направив клопотання, в якому просить суд провести засідання без його участі.

Представник відповідача проти заявленого адміністративного позову заперечує, мотивуючи це тим, що під час перевірки ФОП ОСОБА_2 встановлено заниження податку на додану вартість внаслідок неподання первинних бухгалтерських документів для підтвердження відповідних показників податкової звітності; заниження податку з доходів фізичних осіб; неподання / подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів.

На підставі акту перевірки, відповідачем винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Під час судового розгляду справи позивачем не спростовані висновки акту перевірки про порушення податкового законодавства.

Заслухавши пояснення та доводи представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 24.09.2013 по 07.10.2013 (термін проведення перевірки продовжено на 5 робочих днів з 08.10.2013 по 14.10.2013) посадовою особою державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області проведено документальну планову виїзну перевірку діяльності ОСОБА_2 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року.

За результатами перевірки складено акт від 21.10.2013р. №61/1701/НОМЕР_1 (далі - акт перевірки), в якому встановлено порушення:

- п. 188.1 ст. 188, п. 187.1 ст. 187, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 49820,00 грн., в тому числі по періодах: лютий 2012 року на суму 8949,00 грн., за березень 2012 року на суму 40000,00 грн., за жовтень 2012 року на суму 288,00 грн., за грудень 2012 року на суму 583,00 грн.;

- п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 210849,00 грн.;

- п. 44.1, п. 44.3, п. 44.5 ст. 44 Податкового кодексу України, внаслідок чого будуть застосовані штрафні санкції;

- п. 119.2 ст. 119 Податкового кодексу України, внаслідок чого будуть застосовані штрафні санкції.

На підставі акта перевірки, державною податковою інспекцією у м. Черкасах винесено:

- податкове повідомлення-рішення від 06.11.2013 №, яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 74730,00 грн., в тому числі за основним платежем 49820,00 грн., за штрафними санкціями 24910,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 06.11.2013 №, яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, на загальну суму 316273,00 грн., в тому числі за основним платежем 210849,00 грн., за штрафними санкціями 105424,50 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 06.11.2013 №, яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 510,00 грн., в тому числі за штрафними санкціями 510,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 06.11.2013 №, яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «Адміністративні штрафи та інші санкції» на загальну суму 510,00 грн., в тому числі за штрафними санкціями 510,00 грн.

Вирішуючи даний спір, з огляду на аргументацію позивача, суд враховує, що згідно п.44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996-XIV від 16.07.1999р. визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996-XIV від 16.07.1999р. господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Таким чином, наявність податкової накладної є обов'язковою, але не вичерпною умовою формування податкового кредиту, оскільки відповідні наслідки у податковому обліку платника податків створюють вчинювані платником податку господарські операції. Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Отже, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

З акту перевірки вбачається. що перевіркою повноти визначення податкових зобов'язань за період з 01.01.2012 по 31.12.2012 встановлено їх заниження всього у сумі 288,00 грн., у тому числі: за жовтень 2012 року в сумі 288,00 грн.

В порушення п. 188.1 ст. 188, п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, згідно Деталізованої інформації по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України, перевіркою встановлено, що СГ-ФО ОСОБА_2 в окремих періодах не вірно визначала базу оподаткування операцій з продажу товарів (робіт, послуг), а саме - до суми податкового зобов'язання з ПДВ не враховані виписані податкові накладні на продаж товару та кошти, що надійшли на розрахунковий рахунок підприємця за реалізовану продукцію на загальну суму ПДВ 287,80 грн., в тому числі за жовтень 2012 року, покупець ТОВ «ВКФ «ВВ», іпн 62, ПДВ 287,98 грн.

За даними Деталізованої інформації по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів з 01.01.2012 по 31.12.2012 відображені суми податкового кредиту та виявлені розбіжності по взаємовідносинах з СПП «РВД-АГРО» за лютий 2012 року, ТОВ «Долинівське» та ФОП ОСОБА_3 за березень 2012 року, ПСП «Агрофірма «Авангард» за грудень 2012 року.

На порушення вимог п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, СГ-ФО ОСОБА_2 безпідставно віднесено до складу податкового кредиту суми ПДВ за 2012 рік на суму 49532,00 грн.

Перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість за період з 01.01.2012 по 31.12.2012 встановлено його заниження всього у сумі 49820,00 грн., в тому числі: за лютий 2012 року в сумі 8949,00 грн., за березень 2012 року у сумі 40000,00 грн., за жовтень 2012 року у сумі 288,00 грн., за грудень 2012 року у сумі 583,00 грн.

Під час проведення перевірки ФОП ОСОБА_2, під час судового розгляду справи позивачем не надано первинні документи, які б підтверджували реальність здійснення господарських операцій з СПП «РВД-АГРО» у лютому 2012 року, ТОВ «Долинівське» та ФОП ОСОБА_3 у березні 2012 року, ПСП «Агрофірма «Авангард» у грудні 2012 року.

Відповідно до п. 44.3. ст. 44 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Пункт 44.5. ст. 44 Податкового кодексу України у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Платник податків зобов'язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

Пункт 44.6. ст. 44 Податкового кодексу України визначає, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Щодо нарахування грошових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб.

Відповідно до п. 177.2. ст. 177 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

При перевірці правильності визначення суми загального оподатковуваного доходу ФОП ОСОБА_2 посадовою особою ДПІ у м. Черкасах було використано банківські виписки, надані платником по всіх відкритих в перевіряємому періоді рахунках.

З акту перевірки вбачається, що валовий дохід ФОП ОСОБА_2 за декларацією про доходи за 2012 рік від 21.02.2013 № складає 29395885,00 грн., за даними перевірки 31849989,00 грн.; розбіжність -2454104,00 грн.

Перевіркою встановлено, що в порушення вимог п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України, СГД ОСОБА_2 занижено валовий дохід за 2012 рік на суму 2454104,00 грн.

Також, в порушення вимог п. 177.2. ст. 177 Податкового кодексу України, СГД ОСОБА_2 занижено оподатковуваний дохід за 2012 рік на суму 1239444,00 грн. Зокрема, за даними декларації про доходи за 2012 рік від 21.02.2013 № (уточнююча) чистий дохід складає 20080,00 грн., за даними перевірки - 1259524,00 грн.; розбіжність -1239444,00 грн.

Згідно акта перевірки, сума податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності СГ-ФО ОСОБА_2 за 2012 рік занижена на 210849,00 грн.

Позивачем не надано первинні документи, які б спростовували висновки, наведені в акті перевірки.

Натомість, твердження позивача про те, що на збільшення валового доходу вплинули зворотні суми (повернені авансові платежі постачальникам…) не знайшли свого документального підтвердження під час судового розгляду справи.

Відповідно до п. 119.2. ст. 119 Податкового кодексу України, неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов'язань платника податку та/або до зміни платника податку - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кодексом адміністративного судочинства України (частина третя статті 2) передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, до Державного бюджету України 4384 (чотири тисячі триста вісімдесят чотири) грн. 80 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.І. Орленко

Повний текст постанови виготовлений 26.01.2015р.