Справа № К/9991/22955/12-С
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2015 року м. Київ К/9991/22955/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва до Приватного акціонерного товариства «Український науково-дослідний інститут спеціальних видів друку» корпоративного підприємства ДАК «Укрвидавполіграфія» про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Український науково-дослідний інститут спеціальних видів друку» корпоративного підприємства ДАК «Укрвидавполіграфія» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 вересня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2012 року, -

у с т а н о в и л а :

Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва (далі - УПФ) звернулося до суду з адміністративним позовом до Приватного акціонерного товариства «Український науково-дослідний інститут спеціальних видів друку» корпоративного підприємства ДАК «Укрвидавполіграфія» (даліі- Товариство) про стягнення заборгованості в розмірі 39566,52 грн., яка утворилась внаслідок невідшкодування різниці між сумою пенсій колишніх працівників, призначеної згідно з Законом України «Про наукову та науково-технічну діяльність» та пенсіями обчисленими відповідно до інших законодавчих актів з 1 січня по 31 березня 2011 року

В обґрунтування позовних вимог УПФ посилалось на порушення Товариством вимог Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» та Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 березня 2004 року № 372 (далі - Порядок).

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 вересня 2011 року, залишеною без змін Київського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2012 року, позовні вимоги задоволено.

У поданій до Вищого адміністративного суду України касаційній скарзі, відповідач, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить ухвалені ними судові рішення скасувати та відмовити в позові.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, в межах статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про відхилення скарги з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Відкрите акціонерне товариство «Український науково-дослідний інститут спеціальних видів друку» корпоративного підприємства ДАК «Укрвидавполіграфія» є правонаступником Українського науково-дослідного інституту спеціальних видів друку, яке згодом змінено на Приватне акціонерне товариство «Український науково-дослідний інститут спеціальних видів друку» корпоративне підприємство ДАК «Укрвидавполіграфія». При цьому, останнє є небюджетною організацією.

Як вбачається з матеріалів справи на вказаному підприємстві працювали особи на посадах, перебування на яких дає право на призначення пенсії як науковим працівникам, за переліком посад, затверджених Порядком. Ці особи перебувають на обліку в районних управліннях Пенсійного фонду України і отримують пенсію відповідно до статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність».

У відповідності до частин 1-3 статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» держава встановлює для наукових (науково-педагогічних) працівників, які мають необхідний стаж наукової роботи, пенсії на рівні, що забезпечує престижність наукової праці та стимулює систематичне оновлення наукових кадрів.

Пенсія науковому (науково-педагогічному) працівнику призначається при досягненні пенсійного віку:

чоловікам - за наявності стажу роботи не менше 25 років, у тому числі стажу наукової роботи не менше 20 років;

жінкам - за наявності стажу роботи не менше 20 років, у тому числі стажу наукової роботи не менше 15 років.

Згідно із статтею 24 названого Закону різниця між сумою пенсії, призначеною за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів Ш-ІV рівнів акредитації - за рахунок коштів державного бюджету, а для інших підприємств та організацій - за рахунок коштів цих підприємств, установ і організацій у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується:

для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації - за рахунок коштів державного бюджету;

для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом;

для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

Згідно з положеннями Поряду, за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів.

Відповідно до пункту 5 Порядку розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних (у тому числі і недержавних) підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів Ш-ІV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення.

Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.

З матеріалів справи вбачається, що у спірний період УПФ надсилались Товариству повідомлення про необхідність відшкодування фактичних витрат на виплату наукових пенсій, призначених вказаним працівникам, проте суми коштів зазначені у повідомленнях, незважаючи на обов'язок встановлений Законом, відповідачем відшкодовані чи оскаржені не були.

За таких обставин, висновок судів про задоволення позовних вимог ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, а тому підстав для скасування судових рішень колегія суддів не вбачає.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанцій залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Український науково-дослідний інститут спеціальних видів друку» корпоративного підприємства ДАК «Укрвидавполіграфія» відхилити, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 вересня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2012 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало