Справа № 815/139/15
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/139/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду - Потоцька Н.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Південної державної інспекції з ядерної та радіаційної безпеки про визнання бездіяльності у частині ненадання відповіді на запит до публічної інформації від 04.07.2014 року про надання копії наказу Держатомрегулювання України від 11.09.2013 року № 129-Вд та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2015 року позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Південної державної інспекції з ядерної та радіаційної безпеки про визнання бездіяльності у частині ненадання відповіді на запит до публічної інформації від 04.07.2014 року про надання копії наказу Держатомрегулювання України від 11.09.2013 року № 129-Вд та зобов'язання вчинити певні дії.

Разом із позовом позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

В порядку статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, при розгляді даної справи застосовано скорочене провадження.

Ухвалою від 14.01.2015 року відкрито скорочене провадження у зазначеній адміністративній справі, відповідачеві запропоновано подати письмові заперечення проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, або заяву про визнання позову.

Ухвала направлена на адресу відповідача, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення, яке отримано представником відповідача за дорученням Кобилінським С.В. 15.01.2015 р.

В обґрунтування правової позиції надав письмові заперечення

Відтак, суддя прийшов до висновку, що спір підлягає вирішенню на підставі наявних у матеріалах справи доказів, оскільки вони повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин.

Розглянувши подані позивачем документи та письмові заперечення надані відповідачем, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів адміністративного позову вбачається, що ОСОБА_1 04.07.2014 склав та 04.07.2014 надіслав з електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_1 на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 запит до публічної інформації, а саме: просить надати копії титулу, заповнених сторінок та сторінки із паперовою пломбою опечатування, перенумеровання, перерахування сторінок Журналу обліку документів і використання відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру суб'єктів декларування Південної державної інспекції з ядерної та радіаційної безпеки.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що інформації про те чи отримала Південна держінспекції запит про отримання публічної інформації він не має. Під час реєстрації електронної адреси між власником Сервісу УКРНЕТ і користувачем Сервісу було укладено «Угоду про використання електронної пошти FREEMAІL» (повний текст Угоди розташовано на сторінці реєстрації в поштовому Сервісі УКРНЕТ), при цьому п. 6 цієї Угоди вказано, що будь-яка інформація, що міститься у електронній поштовій скриньці Користувача, є його приватним спілкуванням. Будь-яка інформація щодо Користувача або його взаємодії із Сервісом є конфіденційною інформацією. Володілець забезпечує дотримання режиму конфіденційності приватного спілкування Користувача (електронних повідомлень і комп'ютерних файлів), що зберігається в його електронній поштовій скриньці. Під конфіденційністю мається на увазі режим, при якому Володілець не має права ознайомлюватись з кореспонденцією Користувача або надавати її третім особам, крім випадків, прямо передбачених чинним законодавством України та даною Угодою.

А отже, ТОВ УКРНЕТ не може надати а ні інформацію щодо факту отримання користувачем електронній поштовій скриньки ІНФОРМАЦІЯ_2 листа, а ні інформації щодо тексту листа, якого було отримано користувачем електронної поштової скриньки ІНФОРМАЦІЯ_2 тому, що після отримання користувачем електронної поштової скриньки електронного листа власником цього листа є саме користувач електронної поштової скринькі ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач в обґрунтування правової позиції вказує, що електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_2, яка була вказана на веб-сайті Держатомрегулювання, не була офіційною електронною адресою Південної держінспекції.

Держатомрегулювання листом від 04.08.2014 року за № 09-14/5068-31з (копія листа додається) було поінформовано позивача, що електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_2, не є офіційною адресою Південної держінспекції, а також поінформовано, що зазначену електронну адресу вилучено з сайта Держатомрегулювання. Південна держінспекція зазначеною електронною адресою не користується.

У зв'язку з відсутністю договору між провайдером, який надає послугу, та Південною держінспекцією, електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_2, якою була змушена користуватися Південна держінспекція, використовувалась Південною держінспекцією виключно для скорочення термінів виконання деяких розпорядчих документів. «Угода про використання електронної пошти FREEMAIL» між власником Сервісу УКРНЕТ і користувачем Сервісу УКРНЕТ і користувачем сервісу, саме: Південною держінспекцією, як юридичною особою, не укладалась.

Суддя, вивчивши доводи позивача викладені в адміністративному позові та відповідача, викладені в наданих письмових запереченнях приходить до висновку, що електронна адреса (поштова скриньки ІНФОРМАЦІЯ_2), на яку позивач надіслав запит до публічної інформації від 04.07.2014 року не є офіційною адресою Південної держінспекції.

Електронна адреса суб'єкта владних повноважень - адреса електронної пошти, що складається з ідентифікатора, позначки "@" та доменного імені. При цьому ідентифікатором є адреса електронної пошти, визначена як офіційна суб'єктом владних повноважень, а доменним іменем - ім'я у домені gov.ua, зареєстроване суб'єктом владних повноважень.

Отже, адреса ІНФОРМАЦІЯ_2 не відповідає, вказаній структурі та не може належати державному органу як офіційна адреса.

Також, суддя не приймає і доводи позивача щодо направлення оскаржуваного запиту на отримання інформації, оскільки позивачем не надано доказів належності електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 та доказів направлення запиту до публічної інформації від 04.07.2014 р., у зв'язку із чим суддя позбавлений можливості встановити факт направлення запиту 04.07.2014 р.

Крім того, слід зазначити, що відповідачем для вирішення питання неотримання відповіді на запити до публічної інформації, які були надіслані ОСОБА_1 у період з 20.05.2014 по 23.09.2014, на електронну адресу Південної держінспекції, було запропоновано надіслати до Держатомрегулювання завірені (позивачем) копії всіх запитів із підтвердженням їх відправлення (лист Держатомрегулювання від 20.10.2014 за №09-14/6783-57), однак жодного завіреного запиту до цього часу позивачем до Південної держінспекції не надано.

Вирішуючи спірні правовідноси, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 Конституції України, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, визначає Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 року №2939-VI.

Згідно статті 1 вказаного закону, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації», доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

При цьому, запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні (ч. 1 ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Статтею 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено коло розпорядників інформації, до яких також відноситься відповідач - Південна державна інспекція з ядерної та радіаційної безпеки.

Розпорядник інформації, в силу вимог ч. 1 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

З урахуванням викладеного та встановленого в судовому засіданні, суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

У відповідності до ч.1 ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч.2 ст.11 цього Кодексу, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Частиною 1 ст.138 КАС України передбачено, що предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

При цьому суддя дослідивши доводи позивача щодо заявлених вимог та доводи відповідача, який заперечує проти них та приходить до висновку, що обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги не містять порушення чинного законодавства з боку Південної державної інспекції з ядерної та радіаційної безпеки, а отже, не підлягають задоволенню.

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Ухвалені у даній справі судові рішення названим вимогам процесуального закону не відповідають.

Відповідно до ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суддя оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 6-8, 71, 86, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Південної державної інспекції з ядерної та радіаційної безпеки про визнання бездіяльності у частині ненадання відповіді на запит до публічної інформації від 04.07.2014 року про надання копії наказу Держатомрегулювання України від 11.09.2013 року № 129-Вд та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Потоцька Н.В.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Південної державної інспекції з ядерної та радіаційної безпеки про визнання бездіяльності у частині ненадання відповіді на запит до публічної інформації від 04.07.2014 року про надання копії наказу Держатомрегулювання України від 11.09.2013 року № 129-Вд та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.