Справа № 504/2442/14-а
Суддя: Барвенко В. К.
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 504/2442/14-а
П О С Т А Н О В А

(додаткова)

22.12.2014смт. Комінтернівське

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді -Барвенка В.К.,

при секретарі Мельниковій В.М., -

розглянувши в порядку скороченого провадження, у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 9, смт. Комінтернівському, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України у Миколаївської області, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності неправомірною, зобов`язання провести перерахунок пенсії, виплатити компенсацію втрати частини доходів, -
ВСТАНОВИВ:
У липні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (надалі - ГУПФУ в Миколаївській області) про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення своєчасного вірного нарахування пенсії позивачці з урахуванням одноразових видів грошового забезпечення та щомісячної додаткової грошової винагороди, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; зобов`язання провести з 22 квітня 2014 року перерахунок розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсії відповідно до вимог ч.2 ст.51, ч.3 ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої п.п.2 п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 року №161 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 р. №889» та п. п. 2.2 п. 2 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 15.11.2010 року №595, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.11.2010 року за №1194/18489 (у редакції наказу Міністерства оборони України від 07.06.2013 року №370), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.06.2013 р. за №1072/23604, у розмірі 20 відсотків грошового забезпечення з 01 квітня 2013 року по 31 серпня 2013 року, в розмірі 40 відсотків грошового забезпечення з 01 вересня 2013 року по 31 грудня 2013 року, та в розмірі 60 відсотків грошового забезпечення з 01 січня 2014 року, та в розмірі 80 відсотків грошового забезпечення з 01 квітня 2014 року, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, та зобов`язати виплатити на користь позивача чи її спадкоємців утворену заборгованість за весь період по день фактичного розрахунку, і нарахувати компенсацію втрати частини доходу.
24.11.2014 року відповідач подав письмові заперечення на позов, якими вважав доводи ОСОБА_1 безпідставними, а розрахований розмір пенсії, в межах пред`явленого позову, вірним.
Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 27 листопада 2014 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
При цьому судом вирішено питання додаткової щомісячної грошової винагороди, яка передбачена наказом № 595 від 15.11.2010 року, зі змінами, внесеними згідно наказів № 825 від 05.12.2012 року, та № 370 від 07.06.2013 року.
Однак судом не винесено рішення щодо позовних вимог в частині неправомірності дій відповідача, що пов`язані із неврахуванням при перерахунку пенсії позивача, одноразових додаткових видів грошового забезпечення, які позивач отримувала на протязі останніх 24 місяців перед звільненням, зокрема, винагороду за безперервну службу, грошову винагороду на оздоровлення, матеріальну допомогу, премії.
В силу ст.168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участьу справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову у випадках, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, не ухвалено рішення.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, зокрема, в частині неврахування відповідачем при перерахунку пенсії позивача, одноразових додаткових видів грошового забезпечення, які позивач отримувала на протязі останніх 24 місяців перед звільненням, зокрема, винагороду за безперервну службу, грошову винагороду на оздоровлення, матеріальну допомогу, премії, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що позивач є пенсіонером Збройних Сил України та перебуває на обліку в ГУПФУ в Миколаївській області з квітня 2014 року.
Позивач звернулась до ГУПФУ в Миколаївській області з заявою про перерахунок призначеної пенсії, однак їй було відмовлено з посиланням на те, що законодавством не передбачено враховувати до складу грошового забезпечення для обчислення пенсій такий вид грошового забезпечення, як грошова винагорода, а тому відсутні підстави для перерахунку пенсій особам, які звільняються з військової служби після запровадження цього виду грошового забезпечення, так і військовослужбовцям звільненим до запровадження виплати грошової винагороди.
Відповідно до частини третьої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» усі призначені за вказаним Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, або у звэязку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій, встановлених законодавством.
Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсії і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Розмір основної пенсії нарахованої позивачу у квітні 2014 року складає 1 146,13 грн.
До складу грошового забезпечення, що всього складає 1 976,09 грн., включені:
посадовий оклад 565,00 грн.;
оклад за військове (спеціальне) звання 65,00 грн.;
відсоткова надбавка за вислугу років тридцять п`ять відсотків 220,50 грн.;
середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за останні два роки 1 125, 59 грн.;
надбавка за ОВЗ (50% ПО +ВЗ+ВР), премії (125% від ПО).
Основний розмір пенсії складає 1 146,13 грн.
Однак, при перерахунку пенсії позивача відповідачем не враховано: одноразові додаткові види грошового забезпечення, які позивач отримувала останні два роки до часу звільнення зі служби, зокрема: винагорода за безперервну службу 472,50 грн., нарахована і отримана в жовтні 2012 року; грошові винагороди на оздоровлення у розмірі 1 934 грн. 75 коп., та 1 982 грн., які нараховані і отримані у грудні 2012 року та у вересні 2013 року; матеріальна допомога у розмірі 1 709,75 грн., та 1 982 грн., яка нарахована та отримана у грудні 2012 року та у липні 2013 року; премії у розмірі 100 грн., та 2 975 грн., які нараховані і отримані у квітні 2013 року та у грудні 2013 року.
Відповідно до ч.3 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (в редакції Закону України від 04.04.2006р. №3591-IV), пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством.
Пунктом 29 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007р. №107-VI внесено зміни до ч.3 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зокрема, виключено слова «за останньою штатною посадою перед звільненням» та доповнено словами «та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України».
Відповідно до положень абзаців 3, 4 пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17.07.1992р. №393 (з доповненнями, внесеними Постановою КМУ від 13.02.2008р. №45) пенсії обчислюються, зокрема, з щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії.
Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Для осіб, які звільнені із служби в 2008 - 2009 роках або які померли (загинули) в зазначений період, середньомісячна сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення загальної суми таких видів грошового забезпечення за останні фактичні місяці служби підряд перед звільненням починаючи з січня 2008 року на кількість таких місяців.
Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України положення п.29 розділу ІІ Закону «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року № 107-VI.
Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.
Таким чином, суд вважає, що відповідач, в даному випадку, порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, а тому суд вважає за можливе визнати такі дії (чи бездіяльність) протиправними і зобов`язати відповідача провести нарахування та виплату належних сум пенсійної допомоги відповідно до закону за конкретний період, з урахуванням винагороди за безперервну службу 472,50 грн., за жовтень 2012 року; грошової винагороди на оздоровлення у розмірі 1 934 грн. 75 коп., та 1 982 грн., за грудень 2012 року та вересень 2013 року відповідно; матеріальної допомоги у розмірі 1 709,75 грн., та 1 982 грн., за грудень 2012 року та липень 2013 року відповідно; премії у розмірі 100 грн., та 2 975 грн., які нараховані і отримані у квітні 2013 року та у грудні 2013 року.
Доводи заперечень відповідача зводяться до контрадікторного оцінювання зібраних по справі доказів, і власного, помилкового, трактування норм чинного законодавства.
Таким чином суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги в цій частині позову.
Разом із тим, суд не погоджується з доводами позову про необхідність нарахування компенсації з наступних підстав:

Відповідно до ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 р. №2050-ІІІ (далі - Закон №2050) компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Згідно з положенням ст.3 Закону №2050 сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, за зазначений період нарахування та виплата позивачу пенсії відповідачем, у відповідні періоди, здійснювалася вчасно та в повному обсязі нарахувань.
Таким чином, підстав для задоволення цієї частини позову не має.
В силу п.1 ч. 1 ст. 256 КАС України суд може допустити постанову до негайного виконання в межах стягнення за один місяць.

На підставі наведеного, керуючись ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ч.3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст.ст. 6, 7, 8, 9, 12, 17, 18, 21, ч.4 ст.70, 94, 99, 100, 158, 160, 162, 167, 168, 185, 186 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо непроведення своєчасного вірного нарахування пенсії позивача.

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на підставі довідки про грошове забезпечення, отриманої ОСОБА_1 , провести перерахунок призначеної пенсії з урахуванням винагороди за безперервну службу 472,50 грн., за жовтень 2012 року; грошової винагороди на оздоровлення у розмірі 1 934 грн. 75 коп., та 1 982 грн., за грудень 2012 року та вересень 2013 року відповідно; матеріальної допомоги у розмірі 1 709,75 грн., та 1 982 грн., за грудень 2012 року та липень 2013 року відповідно; премії у розмірі 100 грн., та 2 975 грн., які нараховані і отримані у квітні 2013 року та у грудні 2013 року.
В силу положення п.1 ч.1 ст.256 КАС України постанова суду підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

В решті позову- відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з часу отримання копії постанови через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя В.К. Барвенко