Справа № 826/15019/14
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря - Костюченка М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Приватного підприємства «Виробничо-дистрибьюторська компанія «Дім Вина «Скала» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Виробничо-дистрибьюторська компанія «Дім Вина «Скала» до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення про опис майна, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись із зазначеною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою задовольнити адміністративний позов.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, 16 липня 2014 року позивачем у податковій декларації з податку на додану вартість, самостійно визначено суму з податку на додану вартість у розмірі 12908 грн, яку останнім в подальшому не сплачено.

З метою погашення податкового боргу, на адресу Приватного підприємства «ВДК «Дім Вина «Скала» направлено податкову вимогу № 3599-25 від 04 серпня 2014 року та рішення про опис майна у податкову заставу від 04 серпня 2014 року № 3599-25.

Вважаючи порушенням своїх прав з боку податкового органу та з метою їх відновлення суб'єкт господарської діяльності звернувся за захистом до суду.

Відмовляючи з задоволенні позовних вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що нормами Податкового кодексу України не встановлено порядку та повноважень контролюючого органу щодо врахування суми збитків в рахунок погашення податкового зобов'язання з податку на додану вартість, відтак, зазначені доводи позивача та його звернення до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві не є підставою для скасування рішення про опис майна у податковому заставу, оскільки не спрсотвують узгодженість грошового зобов'язання з податку на додану вартість за червень 2014 року.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є вірною з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.153. пункту 14.1. ст.14 Податкового кодексу України, податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1. ст. 14 ПК України, податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою (пункту 54.1 статті 54 ПК України)

Відповідно до пункту 59.1. ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як визначає пункт 59.3. ст. 59 ПК України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Згідно пункту 59.4. ст. 59 ПК України, податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 89.1. статті 89 ПК України, право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Окрему увагу слід звернути на те, що суд апеляційної інстанції критично ставиться до висновку суду першої інстанції щодо перерахування стягуваних коштів за рішенням Господарського суду м. Києва від 21 травня 2014 року з Головного управління Міндоходів у м. Києві на користь ПП «ВДК «Дім вина «Скала» на розрахунковий рахунок позивача № 3900 в АТ «УкрСиббанк» м. Харків, МФО 351005, код 36972343, оскільки дане посилання не підтверджується матеріали справи.

Проте, питання виконання рішення по справі 910/6889/13 не є предметом розгляду справи № 826/15019/14, а отже і не може слугувати належним та допустимим доказом щодо встановлення факту протиправності прийнятої контролюючим органом податкової вимоги.

Також, суд апеляційної інстанції погоджується з тим, що питання бездіяльності контролюючого органу, яке виявилось у не розгляді звернень позивача не вирішується в даному провадженні, але може бути оскаржено у судовому порядку в іншому провадженні, проте, зазначене не свідчить про задоволення контролюючим органом вимог позивача про включення стягнутої суми збитків в розмірі 30000 грн в облікову картку платника ПДВ, як переплату, як помилково зазначає позивач.

Окрім того, Приватним підприємством «ВДК «Дім Вина «Скала» подано декларацію № від 16 липня 2014 року з податку на додану вартість за червень 2014 року, в якій самостійно визначено грошове зобов'язання на загальну суму 12 908 грн, яку останнім не сплачено в порядку та строки визначенні законом.

Відтак, податкова вимога від 04.08.2014 №3599-25 та рішення про опис майна у податку заставу від 04.08.2014 №3599-25 винесені відповідачем на підставі та у межах повноважень і у спосіб, які визначених Податковим кодексом України.

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що постанова суду є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Згідно до частини першої ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Виробничо-дистрибьюторська компанія «Дім Вина «Скала» - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Н.М. Троян

Судді: Н.П. Бужак,

В.А. Твердохліб

.

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.