Справа № 816/4881/14
Суддя: Р.І. Молодецький
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/4881/14

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Молодецького Р.І.,

за участю:

представника позивача - Смольский Ю.С.,

представника відповідача - Дзюба І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Відкритого акціонерного товариства " Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат " до Полтавської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, рішень про коригування митної вартості товару, -

В С Т А Н О В И В:

10 грудня 2014 року Відкрите акціонерне товариство "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" (надалі - позивач, ВАТ "ПГЗК") звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Полтавської митниці Міндоходів (надалі - відповідач) про визнання протиправним та скасування:

- карток відмови в прийнятті митної декларації від 11 листопада 2014 року № 806010002/2014/00041, №806010002/2014/00042, №806010002/2014/00043, №806010002/2014/00044, від 12 листопада 2014 року №806010002/2014/00045, від 13 листопада 2014 року №806010002/2014/00046, №806010002/2014/00047, від 14 листопада 2014 року №806010002/2014/00048;

- рішень про коригування митної вартості товару від 11 листопада 2014 року № 806010002/2014/000027/1, №806010002/2014/000028/1, №806010002/2014/000029/1, №806010002/2014/000030/1, від 12 листопада 2014 року №806010002/2014/000031/1, від 13 листопада 2014 року №806010002/2014/000032/1, №806010002/2014/000033/1, від 14 листопада 2014 року №806010002/2014/000034/1.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив про неправомірність дій посадової особи митного органу щодо визначення митної вартості товару за ціною договору щодо ідентичних товарів, оскільки вважає, що заявлена декларантом митна вартість є достовірною та об'єктивною, яка підтверджується зовнішньоекономічними контрактами, інвойсами та іншими документами.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позову ВАТ "ПГЗК" повністю, посилаючись на те, що контролюючим органом правомірно, із застосуванням положень статті 60 Митного кодексу України, визначено митну вартість товару, яка ґрунтується на раніше визнаній митній вартості такого самого товару.

Протокольною ухвалою від 14.01.2015 було здійснено заміну первинного відповідача правонаступником, а саме відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №310 "Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби України" з 01.10.2014 відповідачем є Полтавська митниця Державної фіскальної служби України.

Заслухавши представників позивача та відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що між ВАТ "ПГЗК" (покупець) та компанією "Vega Industries LTD" /Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії/ (продавець) 13 травня 2014 року укладено зовнішньоекономічний контракт №1522 /т. І, а.с. 9-28/ (надалі - Контракт), за умовами якого продавець зобов'язувався передати у власність покупця, а покупець - прийняти у власність і оплатити литі кулі, що мелють, асортимент, кількість і вартість яких зазначається у замовленнях (додатках), що являються невід'ємною частиною договору /пункти 1.1, 1.2/.

Вказана у додатках (замовленнях) ціна товару є твердою і не підлягає жодним змінам протягом всього строку дії Контракту /пункт 2.11/. Товар поставляється на умовах DAP, м. Комсомольськ, Полтавська область, Україна (Інкотермс 2010) /пункт 3.2/. Оплата товару здійснюється у формі документарного безвідкличного акредитива, відкритого у банку покупця /пункт 4.2/.

Продавець зобов'язаний надати покупцю наступні документи: письмове повідомлення із зазначенням дати відвантаження товару, переліку товаросупроводжуючих документів, номера Контракту та замовлення на поставку, найменування відвантаженого товару, кількості пакувальних листів, опису маршруту і періоду транспортування до місця поставки, виду та номера транспортних засобів, загальної ваги брутто та нетто; рахунок-фактуру; бортовий коносамент, CMR, сертифікат країни-походження товару, документ про якість товару, пакувальний лист, експортну декларацію /розділ 6 Контракту/.

Позивачем 08 серпня 2014 року надано замовлення №4 на поставку товару, за умовами якого визначено необхідність поставки мелючих шарів марки Vega Rock 11 загальною кількістю 768 т та загальною вартістю 1072128,00 долари США (1396 доларів США за тонну) /т. І, а.с. 29/. Сторонами погоджено строк поставки товару - жовтень-листопад 2014 року та визначено умови поставки: DAP, м. Комсомольськ.

На виконання умов пункту 4.2 Контракту ВАТ "ПГЗК" 08 вересня 2014 року до виконуючого банку - ПАТ "ОТП Банк" подано заяву про відкриття акредитиву №644 на строк 110 календарних днів, на суму 1072128,00 доларів США. /т. І, а.с. 30-31/.

На підставі коносаменту від 14 жовтня 2014 року №AMD012035 продавцем здійснено відвантаження та поставку товару загальною вагою брутто 149328 кг та від 14 жовтня 2014 року №AMD012036 загальною вагою брутто - 149328 кг. /а.с.34,61; т.1/. Доставку товару спочатку здійснено морським транспортом до порту м. Одеса, Україна, а потім - автомобільним транспортом до м. Комсомольськ Полтавської області, як те визначено пунктом 3.2 Контракту.

Декларантом протягом 11-14 листопада 2014 року, з метою здійснення митного контролю та оформлення товару "вироби литі без подальшої механічної обробки з чорних металів: високохромові кулі для млинів, що мелють" до митного поста "Кременчук" Полтавської митниці подано 8 митних декларацій /т.І а.с. 94-96, 107-109, 120-122, 133-135, 146-148, 159-161, 172-174, 185-187/.

Разом з митними деклараціями декларантом подано документи, перелік яких визначено статтею 53 Митного кодексу України, а саме: зовнішньоекономічний контракт від 13 травня 2014 року №1522 з додатками №№1, 2; коносаменти від 14 жовтня 2014 року №AMD012035, №AMD012036; інвойси від 27 вересня 2014 року: №92500996, №92500966А, №92500996В, №92500996С, №92500996D, №92500996Е, №92500996F, №92500987, №92500987В, №92500987А; міжнародні товарно-транспортні накладні (CMR) №№33631, 33630, 33642, 33646, 33629, 33592, 33591, 33597; страховий поліс від 01 квітня 2014 року №060500/21/14/02/00000018; сертифікат про походження товару від 15 жовтня 2014 року №22091, №22092; заяву про відкриття акредитиву від 08 серпня 2014 року №644; митні декларації від 11 листопада 2014 року №806010002/2014/202801, №806010002/2014/202805, №806010002/2014/202806, №806010002/2014/202807, від 12 листопада 2014 року №806010002/2014/202818, від 13 листопада 2014 року №806010002/2014/202824, №806010002/2014/202825, від 14 листопада 2014 року №806010002/2014/202847, що не заперечується відповідачем.

Митна вартість товарів заявлена позивачем за основним методом, тобто за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), на рівні 1,396 дол. США за 1 кг.

За результатами перевірки митних декларацій відповідач дійшов висновку про відмову у прийнятті митних декларацій, про що складено картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 11 листопада 2014 року № 806010002/2014/00041, №806010002/2014/00042, №806010002/2014/00043, №806010002/2014/00044, від 12 листопада 2014 року №806010002/2014/00045, від 13 листопада 2014 року №806010002/2014/00046, №806010002/2014/00047, від 14 листопада 2014 року №806010002/2014/00048.

Крім того, Митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 11 листопада 2014 року № 806010002/2014/000027/1, №806010002/2014/000028/1, №806010002/2014/000029/1, №806010002/2014/000030/1, від 12 листопада 2014 року №806010002/2014/000031/1, від 13 листопада 2014 року №806010002/2014/000032/1, №806010002/2014/000033/1, від 14 листопада 2014 року №806010002/2014/000034/1. Вказаними рішеннями митну вартість товару (вироби литі без подальшої механічної обробки з чорних металів) визначено за ціною подібних товарів на рівні 1,72 доларів США за 1 кг.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями, позивач оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку спірним рішенням суб'єкта владних повноважень, суд виходить з критеріїв правомірності таких рішень, що встановлені частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з чим перевіряє чи прийнято дані рішення: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване ці рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішень; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зі змісту оскаржених рішень судом встановлено, що підставою для коригування митної вартості товарів слугувала наявна у контролюючого органу інформація щодо митної вартості раніше імпортованих подібних товарів. Так, відповідач зазначив, що позивачем у липні 2014 року ввезено на митну територію України вироби литі без подальшої механічної обробки з чорних металів: високохромові кулі для млинів, що мелють (країна походження - Індія), митну вартість яких задекларовано та визнано Митницею на рівні 1,72 долари США за 1 кг (вантажна митна декларація від 16 липня 2014 року №/4/201540).

Зазначене обґрунтування наведено відповідачем в оскаржуваних рішеннях.

При цьому, відповідач вказав, що метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, не може бути прийнятий у зв'язку з тим, що використані декларантом документи містять розбіжності, а саме - згідно підпунктів "і", "m" пункту 6.2 Контракту передбачено наявність у інвойсі певної інформації, але всупереч цьому, в порушення умов контракту, така інформація в інвойсі відсутня. Посилаючись на дану обставину, відповідач стверджував, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів, адже у наданих документах містяться розбіжності.

Однак, суд не погоджується із зазначеними доводами контролюючого органу з огляду на наступне.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13 березня 2012 року №4495-VI, що набрав чинності з 01 червня 2012 року.

Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною четвертою статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця /частина п'ята статті 58 Митного кодексу України/.

Отже, митною вартістю товарів є сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю.

Суд зазначає, що за поставлені компанією "AIA ENGINEERING LTD" (Республіка Індія) товари позивач сплатив кошти загалом в розмірі 1072128 доларів США. Дана сума коштів є ціною товарів, що визначена у замовленні на поставку товарів від 08 серпня 2014 року №4.

Фактів здійснення позивачем на користь постачальника чи третіх осіб будь-яких інших платежів (страхових виплат, транспортних послуг, комісійної чи брокерської винагород тощо) відповідачем не встановлено та суду відповідних доказів не надано.

Стосовно посилань відповідача на розбіжності у наданих до митних декларацій документах, суд зазначає, що відсутність у інвойсах інформації про вид упаковки, її вагу, а також, умови оплати товарів жодним чином не впливають на визначення фактичної вартості таких товарів. Більш того, відомості про тару та упаковку містяться у пакувальних листах, а умови оплати вартості товарів сторонами погоджено у Контракті.

Доводи представника відповідача про те, що позивач ймовірно міг сплатити на користь постачальника вартість тари та упаковки товарів, їх доставки до пункту призначення тощо суд вважає безпідставними, оскільки відповідні доводи є припущеннями та не підтверджені жодними доказами.

Водночас, суд враховує, що поставка товарів здійснювалась на умовах DAP (Поставка в місці призначення), м. Комсомольськ, Полтавська область, Україна, тобто, товар поставлявся до місцезнаходження покупця у стані, придатному для розмитнення. Вказані умови поставки, окрім іншого, визначають, що оплату вартості тари, упаковки товарів, їх завантаження, транспортування, а також будь-які страхові платежі здійснює сторона-постачальник.

Таким чином, фактична вартість 1 кг поставлених товарів становить 1,396 доларів США (1072128 доларів США / 768 т).

З приводу посилань контролюючого органу на відомості про вартість подібних товарів суд зазначає, що відповідно до приписів статей 53-55, 64 Митного кодексу України законодавець допускає використання органом доходів і зборів при визначенні митної вартості товарів наявної у такого органу інформації про раніше визнані (визначені) митні вартості лише в тому випадку, коли подані декларантом обов'язкові документи містять істотні розбіжності, що унеможливлюють визначення митної вартості імпортованих товарів за основним методом (ціна договору).

У даному випадку, контролюючим органом не надано доказів існування таких розбіжностей.

Суд звертає увагу на те, що сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.

Разом з цим, слід враховувати, що, як було зазначено вище, між ВАТ "ПГЗК" (покупець) та компанією "Vega Industries LTD" /Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії/ (продавець) 13 травня 2014 року укладено зовнішньоекономічний контракт №1522 /т. І, а.с. 9-28/, за умовами якого продавець зобов'язувався передати у власність покупця, а покупець - прийняти у власність і оплатити литі кулі, що мелють, асортимент, кількість і вартість яких зазначається у замовленнях (додатках), що являються невід'ємною частиною договору /пункти 1.1, 1.2/.

Позивачем 08 серпня 2014 року надано замовлення №4 на поставку товару, за умовами якого визначено необхідність поставки мелючих шарів марки Vega Rock 11 загальною кількістю 768 т та загальною вартістю 1072128,00 долари США (1396 доларів США за тонну) /т. І, а.с. 29/. Сторонами погоджено строк поставки товару - жовтень-листопад 2014 року та визначено умови поставки: DAP, м. Комсомольськ.

Згідно оскаржуваних Рішень коригування митної вартості товарів, визначена митна вартість товарів ґрунтується на раніше визнаній митній вартості товару, оформленого по МД від 16.07.2014 № 110050004/201/201540.

Відповідно до інформації митного органу з Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби, за цією митною декларацією оформлювалась поставка кулів для млинів литих з чорних металів: - кулі мелючі Vegarok G22, d=25-72 000 кг, хімічний склад: С-2,89%, Mn-0,47%, Cr-19,61%, міцність: 67,45 HRH.

При цьому згідно хімічного аналізу та міцності /а.с. 53; т.1./ позивач оформлював товари не однакові за всіма ознаками з товарами оформленими по МД від 16.07.2014 № 110050004/201/201540, а саме: кулі мелючі d=20, хімічний склад: С-3,05%, Mn-0,53%, Cr-10,61%, міцність: 67,41 HRH.

Відповідно до частини 2 статті 60 Митного кодексу України під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження того, що товари які розмитнювалися позивачем та оформлених по МД від 16.07.2014 № 110050004/201/201540 є комерційно взаємозамінними.

При цьому за приписами частини 4 статті 60 Митного кодексу України ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

В той же час за замовленням позивача від 08 серпня 2014 року №4 здійснювалась поставка товару: мелючих шарів марки Vega Rock 11 загальною кількістю 768 т . А за МД від 16.07.2014 № 110050004/201/201540 оформлювалась поставка 72 тн. товару, що більше ніж у 10 разів менше кількості, що ввозить позивач.

Під час розгляду справи відповідач не довів з посиланням на належні та допустимі докази, що при визначенні митної вартості товарів за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, наявна умова встановлена частиною 4 статті 60 Митного кодексу України, за змістом якої товари повинні бути ввезені приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

При цьому згідно частини 5 статті 60 Митного кодексу України у разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

Аналогічно наведеній нормі Митного кодексу України при заповненні Графи 33 "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 червня 2012 р. за № 883/21195) передбачено, серед іншого, що посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов'язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Оскаржувані рішення відповідача таких пояснень не містять.

З огляду на вищенаведене, посилання Митниці на раніше визнану вартість товару "вироби литі без подальшої механічної обробки з чорних металів: високохромові кулі для млинів, що мелють" на рівні 1,72 долари США за 1 кг є неправомірними.

До того ж, суд зважає на висновок експертного товарознавчого дослідження від 11 листопада 2014 року №П-168, проведеного Кременчуцьким відділенням Полтавської торгово-промислової палати України, за яким загальну ринкову вартість 288 т зазначених вище товарів визначено на рівні 5 817 900 грн.

Окрім того, необґрунтованими є доводи Митниці про ненадання позивачем додаткових документів для підтвердження ціни товарів, адже, такі документи не надано у зв'язку з їх об'єктивною відсутністю. Зокрема, як пояснив в судовому засіданні представник позивача, ВАТ "ПГЗК" не укладало договорів із третіми особами, пов'язаних з Контрактом, та не здійснювало жодних платежів на користь третіх осіб.

Твердження представника відповідача про те, що позивач фактично погодився на коригування митної вартості товарів, оскільки скористався правом їх випуску у вільних обіг під гарантію зі сплатою різниці у митних платежах, не приймаються судом в якості достатніх обґрунтувань правомірності спірних рішень про коригування митної вартості товарів. При цьому, суд виходить із наявності у декларанта права на оскарження рішення контролюючого органу про коригування митної вартості товарів, а також, зважає на пояснення позивача про те, що вказані дії підприємством вчинено задля недопущення простою у виробництві.

Оскільки в судовому засіданні належними доказами не спростовано твердження позивача, що надані в сукупності документи фактично підтверджують контрактну ціну імпортованого товару та правильність визначення за вказаною ціною його митної вартості, підстави для висновку суду про те, що заявлена позивачем митна вартість товару за ціною договору на рівні 1,396 доларів США за 1 кг є заниженою чи необ'єктивною, відсутні.

Як наслідок, суд дійшов висновку, що митний орган неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за другорядним методом та прийняв рішення про коригування митної вартості товару, а тому такі рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

В силу частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов'язок щодо доведення правомірності спірних рішень про коригування митної вартості товарів покладено на контролюючий орган як на суб'єкта владних повноважень,

Однак, Митницею таких доказів суду не надано. Натомість, матеріалами справи підтверджено правомірність визначення позивачем митної вартості товарів на підставі основного методу - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Враховуючи вищезазначене, суд вважає доведеним належними та допустимими доказами той факт, що при прийнятті оскаржених рішень про коригування митної вартості товарів суб'єкт владних повноважень діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з'ясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямовано це рішення, чим порушено законні інтереси позивача.

З приводу позовних вимог про визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, суд зазначає наступне.

Частиною дванадцятою статті 264 Митного кодексу України передбачено, що у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Таким чином, картка відмови у прийнятті митної декларації є документом, що формалізує негативне для декларанта рішення посадової особи органу доходів і зборів про завершення процедури декларування товарів, заявлених до митного оформлення на підставі конкретної митної декларації.

Стаття 24 Митного кодексу України гарантує кожній особі право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вона вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.

У даній справі судом встановлено, що рішення про відмову у прийнятті митних декларацій є результатом неправомірної відмови контролюючого органу у визнанні задекларованої позивачем митної вартості товару за основним методом, а тому картки відмови у прийнятті митних декларацій також сформовано незаконно, у зв'язку з чим вони підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Відтак, позов підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Відкритого акціонерного товариства " Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат " до Полтавської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, рішень про коригування митної вартості товару, задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 806010002/2014/000027/1 від 11 листопада 2014 року, №806010002/2014/000028/1 від 11 листопада 2014 року, №806010002/2014/000029/1 від 11 листопада 2014 року, №806010002/2014/000030/1 від 11 листопада 2014 року, №806010002/2014/000031/1 від 12 листопада 2014 року, №806010002/2014/000032/1 від 13 листопада 2014 року, №806010002/2014/000033/1 від 13 листопада 2014 року, №806010002/2014/000034/1 від 14 листопада 2014 року.

Визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 806010002/2014/00041 від 11 листопада 2014 року, №806010002/2014/00042 від 11 листопада 2014 року, №806010002/2014/00043 від 11 листопада 2014 року, №806010002/2014/00044 від 11 листопада 2014 року, №806010002/2014/00045 від 12 листопада 2014 року, №806010002/2014/00046 від 13 листопада 2014 року, №806010002/2014/00047 від 13 листопада 2014 року, №806010002/2014/00048 від 14 листопада 2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Відкритого акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" () витрати зі сплати судового збору в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 (двадцять) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 27 січня 2015 року.

Суддя Р.І. Молодецький