Справа № 813/2344/14
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року Справа № 876/6322/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та Савицької Н.В.,

з участю секретаря судового засідання - Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - ОСОБА_1 та ОСОБА_2;

від відповідача - Іванський В.І.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Сихівському районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській обл. на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10.06.2014р. в адміністративній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській обл. про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення щодо збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість, -

В С Т А Н О В И Л А:

14.03.2014р. Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі - позивач, ФОП ОСОБА_1.) звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому, із врахуванням поданої під час розгляду справи заяви про уточнення позову, просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Сихівському районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській обл. (надалі - відповідач, податковий орган, ДПІ у Сихівському районі м.Львова) № від 06.03.2014р. (а.с.3-6, 60).

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 10.06.2014р. заявлений позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Сихівському районі м.Львова № від 06.03.2014р.; стягнуто на користь позивача з державного бюджету 182 грн. 70 коп. судових витрат (а.с.93-94).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржила відповідач ДПІ у Сихівському районі м.Львова, яка покликаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду скасувати та винести нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити (а.с.98-101).

В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що за період з 01.01.2011р. по 31.12.2013р. позивач перебувала на загальній системі оподаткування та здійснювала роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами. Проведеною перевіркою виявлено, що згідно звітів використання реєстраторів розрахункових операцій /РРО/, книг обліку розрахункових операцій обсяг оподатковуваних операцій за період з серпня 2011 року по липень 2012 року склав 302271 грн. 55 коп., у зв'язку з чим позивач була зобов'язана з серпня 2012 року зареєструватися платником податку на додану вартість /ПДВ/. Оскільки обсяг оподатковуваних операцій за період серпень 2012 року - грудень 2013 року склав 319349 грн. 05 коп., визначене грошове зобов'язання з ПДВ становить 63869 грн. 81 коп.

Таким чином, позивачем не дотримані приписи пп.49.18.1 п.49.18 ст.49, п.181.1 ст.181, п.п.183.2, 183.10 ст.183, ст.187 ПК України, тобто, неподання декларацій з ПДВ за період серпень 2012 року - грудень 2013 року та заниження податкового зобов'язання за вказаний період на суму 63869 грн. 81 коп.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача на підтримання поданої скарги, заперечення позивача та її представника, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, протягом 10.02.2014р. - 14.02.2014р. відповідачем ДПІ у Сихівському районі м.Львова проведена документальна позапланова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2011р. по 31.12.2013р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011р. по 31.12.2013р., за результатам якої складено Акт перевірки № 161/17-20/НОМЕР_2 від 25.02.2014р. (а.с.10-42).

Проведеною перевіркою встановлено, що позивачем допущено наступні порушення вимог податкового законодавства, зокрема:

пп.49.18.1 п.49.18 ст.49 ПК України, що виразилося в неподанні декларацій з ПДВ за період серпень 2012 року - грудень 2013 року;

п.181.1 ст.181, п.п.183.2, 183.10 ст.183, ст.187 ПК України, у зв'язку з чим занижено податкове зобов'язання з ПДВ на суму 63869 грн. 81 коп.

На підставі вказаного Акта перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 06.03.2014р. про збільшення суми грошового зобов'язання з ПДВ в розмірі 82727 грн. 26 коп., в тому числі 63869 грн. 81 коп. за основним платежем та 18857 грн. 45 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.43).

Викладені в Акті перевірки та покладені в основу винесеного податкового повідомлення-рішення висновки ДПІ у Сихівському районі м.Львова ґрунтуються на тому, що згідно звітів використання РРО, книг обліку розрахункових операцій обсяг оподатковуваних операцій за період з серпня 2011 року по липень 2012 року склав 302271 грн. 55 коп., у зв'язку з чим позивач була зобов'язана з серпня 2012 року зареєструватися платником ПДВ. Оскільки обсяг оподатковуваних операцій за період серпень 2012 року - грудень 2013 року склав 319349 грн. 05 коп., визначене грошове зобов'язання з ПДВ становить 63869 грн. 81 коп.

Задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що фактично позивачем допущено помилку у звіті про використання РРО та книзі обліку розрахункових операцій за березень 2012 року, а саме визначено суму доходу в рядку 3 по касовому апарату MINI-500, фіскальний № , в розмірі 11698 грн. 60 коп. замість 6912 грн. 65 коп. Внаслідок вказаної помилки розмір отриманого доходу за березень 2012 року помилково вказано в сумі 30721 грн. 60 коп., у дійсності останній складає 25935 грн. 65 коп.

Вказані обставини стверджуються Книгою обліку розрахункових операцій, копіями денних Z-звітів.

За таких умов позивач не допустила перевищення граничної суми 300000 грн., а відтак в такої не було обов'язку зареєструватися платником ПДВ, нараховувати грошові зобов'язання та подавати податкову звітність з цього податку.

Колегія суддів вважає наведені висновки такими, що відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Відповідно до вимог п.181.1 ст.181 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов'язана зареєструватися як платник податку в органі державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку.

У разі обов'язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до органу державної податкової служби не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 цього Кодексу (п.183.2 ПК України).

Згідно вимог п.183.10 ст.183 цього Кодексу будь-яка особа, яка підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених цією статтею, не подала до органу державної податкової служби реєстраційну заяву, несе відповідальність за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

Виходячи із змісту викладеного слідує, що обов'язковою умовою виникнення у позивача обов'язку зареєструватися платником ПДВ є перевищення загальної суми здійснення операцій з постачання товарів/послуг граничної межі в розмірі 300000 грн. протягом останніх 12 календарних місяців.

Матеріалами справи стверджується, що фактично позивачем допущено помилку у звіті про використання РРО та книзі обліку розрахункових операцій за березень 2012 року, а саме визначено суму доходу в рядку 3 по касовому апарату MINI-500, фіскальний № , в розмірі 11698 грн. 60 коп. замість 6912 грн. 65 коп. Внаслідок вказаної помилки розмір отриманого доходу за березень 2012 року помилково вказано в сумі 30721 грн. 60 коп., у дійсності останній складає 25935 грн. 65 коп.

Вказані обставини стверджуються Книгою обліку розрахункових операцій, копіями денних Z-звітів (а.с.44-55, 79-90).

Отже, фактичний розмір отриманого доходу ФОП ОСОБА_1 за період з серпня 2011 року по липень 2012 року склав 297485 грн. 60 коп.

За таких умов позивач не допустила перевищення граничної суми 300000 грн., а відтак в такої не було обов'язку зареєструватися платником ПДВ, нараховувати грошові зобов'язання та подавати податкову звітність з цього податку.

Таким чином, податковий орган прийшов до помилкового висновку про те, що позивачем перевищено встановлену п.181.1 ст.181 ПК України граничну суму 300000 грн., а відтак ФОП ОСОБА_1 не допущено порушень вимог пп.49.18.1 п.49.18 ст.49, п.181.1 ст.181, п.п.183.2, 183.10 ст.183, ст.187 ПК України.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Оцінюючи в сукупності вищевикладене, а також враховуючи відсутність допущених позивачем порушень вимог податкового законодавства, приймаючи до уваги відсутність перевищення позивачем граничного обсягу операцій з постачання товарів, спірне податкове повідомлення-рішення № від 06.03.2014р. є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстави для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Сихівському районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській обл. на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10.06.2014р. в адміністративній справі № 813/2344/14 залишити без задоволення, а вказану постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: М.В.Костів

Н.В.Савицька