Справа № К/9991/2159/11-С
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" січня 2015 р. м. Київ К/9991/2159/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
провівши у порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Донецького обласного центру медико-соціальної експертизи № 4 Міністерства охорони здоров'я України (далі - Донецький обласний центр МСЕК № 4) про визнання рішення незаконним за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2010 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2010 року

в с т а н о в и л а :

У серпні 2010 року ОСОБА_4 у Слов'янському міськрайонному суді Донецької області пред'явив позов до Донецького обласний центру МСЕК № 4 про визнання рішення незаконним.

Просив визнати рішення Донецького обласного центру МСЕК № 4 від 15 червня 2010 року про скасування інвалідності з дитинства незаконним та визнати, що він має право на призначення 3-ої групи інвалідності з дитинства, яке передбачає соціальні виплати.

Постановою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2010 року, залишеною без зміни ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2010 року, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 просить постановлені у справі рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та постановити у справі нове рішення про задоволення позовних вимог.

Вважає, що рішення судами постановлені з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно з висновком ЛКК лікувально-профілактичного закладу ОСОБА_4 з 1996 року отримував допомогу, як інвалід з дитинства до 16 років з приводу спондилодисплазії з багатьма хрящовими вузлами тіл хребта.

12 травня 2003 року ОСОБА_4 вперше оглянуто Донецьким обласним центром МСЕК № 4 та прийнято рішення про визнання його інвалідом 3-ої групи з дитинства до 01 червня 2005 року на період його навчання та набуття професії.

У подальшому за періоди 2005 - 2009 років ОСОБА_4 також була підтверджена 3-тя група інвалідності з дитинства на період навчання в ДГМЛ м. Краматорська.

09 червня 2009 року рішенням міжрайонної МСЕК м. Слов'янська

ОСОБА_4 підтверджена та подовжена 3-тя група інвалідності до 01 липня 2010 року для раціонального працевлаштування. 09 липня 2009 року рішенням обласної МСЕК № 4 зазначене рішення Словянської МСЕК залишено без зміни.

Згідно із висновком Державного Науково-дослідного інституту медико соціальних проблем інвалідності № 4365 при обстеженні ОСОБА_4 у період з 14 по 27 серпня 2009 року наявна у ОСОБА_4 патологія опорно-рухового апарату з легким порушенням функції не є підставою для призначення групи інвалідності.

24 вересня 2009 року рішенням Донецького обласного центру МСЕК № 4 ОСОБА_4 підтверджена третя група інвалідності з дитинства до 01 липня 2010 року для раціонального працевлаштування.

15 червня 2010 року ОСОБА_4 оглянуто Донецьким обласним центром МСЕК № 4. За результатом огляду йому відмовлено у призначенні інвалідності.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 суди попередніх інстанцій виходили із правомірності висновку Донецького обласного центру МСЕК № 4 щодо відсутності підстав для призначення ОСОБА_4 групи інвалідності.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком судів попередніх інстанцій, оскільки він не відповідає вимогам чинного законодавства і ґрунтується на неповно встановлених обставинах у справі.

Статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Так, ОСОБА_4 протягом 9 років МСЕК м. Слов'янська визнавався інвалідом з дитинства.

Такі рішення приймалися у відповідності до Інструкції про визначення груп інвалідності, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 07 квітня 2004 року № 183.

Розділом 4 зазначеної Інструкції передбачений перелік захворювань та порушень здоров'я, при яких встановлюється група інвалідності, та відповідно до зазначеного переліку таке захворювання як "патологія опорно-рухового апарату з легким порушенням функції" до переліку не віднесена.

Проте, судами попередніх інстанцій при розгляді справи не з'ясовано за якими критеріями та за яким ступенем обмеження життєдіяльності ОСОБА_4 визнавався інвалідом 3-ої групи з дитинства до 15 червня 2010 року, які зміни у стані здоров'я ОСОБА_4 відбулися станом на час проведення чергового обстеження та чи відбулося поліпшення його здоров'я внаслідок лікування або проходження певного періоду часу.

Крім того, судами не досліджувалися та у судових рішеннях не надана належна правова оцінка висновку Донецького обласного центру МСЕК № 4 з огляду на відповідний протокол засідання комісії та висновок Державного Науково-дослідного інституту медико соціальних проблем інвалідності № 4365, які відсутні у матеріалах справи.

Між тим, ці обставини мають суттєве значення при вирішенні даного спору.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення повинні бути законними і обґрунтованими.

Суди попередніх інстанцій не виконали вимог процесуального законодавства й ухвалили у цій справі незаконні рішення, які підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду суду першої інстанції слід більш повно встановити обставини у справі та у залежності від встановленого - вирішити спір.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 222, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2010 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2010 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до Донецького обласного центру медико-соціальної експертизи № 4 Міністерства охорони здоров'я України про визнання рішення незаконним скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.