Справа № 821/36/15-а
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2015-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/36/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Транчуковій О.С.,

за участю:

представників позивача - Южбабенка І.В., Войханської О.С.,

представника відповідача - Палінічака К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродукт-Херсон" до Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області про визнання протиправними податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропродукт-Херсон" (далі - позивач, ТОВ "Агропродукт-Херсон") звернулось з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області (далі - відповідач, ДПІ у м.Херсоні), в якому просить визнати частково протиправними та частково скасувати податкові повідомлення-рішення від 18.12.2014 р. №№ , , , .

Свої вимоги мотивує тим, що відповідач для складення спірних податкових повідомлень-рішень використав протиправні висновки акту перевірки від 28.12.2014 р. № 433/21-03-22-01/33590624. Зазначає, що висновки ДПІ у м.Херсоні щодо завищення податкового кредиту та витрат внаслідок відображення безтоварних господарських операцій з ПП "Джей-Ком", ПП "Автоагроукртермінал" спростовуються первинними бухгалтерськими документами. Акти перевірок постачальників ПП "Джей-Ком" та ПП "Автоагроукртермінал" не можуть бути підставою для зменшення витрат та податкового кредиту з ПДВ, оскільки вони не підтверджені судовими рішеннями про визнання недійсними правочинів та документів, складених цими СПД. Також безпідставним вважає збільшення доходів у зв'язку з безоплатним отриманням технічної води, так як ТОВ "Агропродукт-Херсон" отримувало послуги з наповнення водоймища водою, за що сплачувало кошти. Відповідачем необґрунтовано виключено зі складу витрат відсотки по позикам наданим нерезидентом України, оскільки підприємством при їх відображенні у складі витрат за ІV квартал 2012 року дотримано вимоги ст.141 ПК України. Крім того, неправомірним вважає нарахування частини грошових зобов'язань з податку на прибуток іноземних юридичних осіб за податковим повідомленням-рішенням № . Позивач зазначає, що ДПІ у м.Херсоні обчислено частину зобов'язань з виплат на користь нерезидента України ОСОБА_1, громадянина Туреччини, який є платником податків цієї країни. Між Україною та Туреччиною існує договір про уникнення подвійного оподаткування, реєстрація згаданого громадянина у Туреччині підтверджується належним чином легалізованою довідкою.

У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі з вказаних підстав.

Представник відповідача заперечував проти позовних вимог, оскільки висновки про заниження позивачем грошових зобов'язань з податків, які визначені у спірних податкових повідомленнях-рішеннях, є правомірними та ґрунтуються на встановлених під час перевірки порушеннях вимог податкового законодавства. Просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідачем у період з 11.11.2014 р. по 01.12.2014 р. проведено планову виїзну перевірку ТОВ "Агропродукт-Херсон" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2012 р. по 31.12.2013 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2012 р. по 31.12.2013 р., за результатами якої складено акт від 08.12.2014 р. № 433/21-03-22-01/33590624.

У висновку акту перевірки зазначено, що встановлено порушення:

1. п.135.1, п.135.2, пп.135.5.4 та пп.135.5.15 п.135.5 ст.135, пп.138.1.1, п.138.2, пп.138.10.5 п.138.10 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, в результаті чого завищено податок на прибуток у періоді, що перевірявся, на загальну суму 108635,29 грн., у тому числі: за ІV квартал 2012 року у сумі 92120,49 грн., за 2013 рік у сумі 16514,80 грн.;

2. п.187.1 ст.187, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість у періоді, що перевірявся, на загальну суму 18024,48 грн., у тому числі: за листопад 2012 року в сумі 4015,82 грн., за березень 2013 року у сумі 450 грн., за травень 2013 року у сумі 826,48 грн., за червень 2013 року у сумі 6696,85 грн., за серпень 2013 року у сумі 6035,33 грн.;

3. п.187.1 ст.187, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, в результаті чого завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів (р.23.2) на загальну суму 1398,34 грн., у тому числі: за березень 2013 року у сумі 13167 грн., за грудень 2013 року у сумі 1266,67 грн.;

4. пп."б" п.176.2 ст.176 ПК України, Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом ДПС України від 24.12.2010 р. № 1020, зареєстрованого в Мін'юсті 13.01.2011 р. за № 46/18784, у Податкових розрахунках за 1 та 3 квартали 2013 року не відображено податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 178443,77 грн., у Податковий розрахунок за 4 квартал 2013 року помилково включено податку на суму 508,07 грн.;

5. п.160.2 ст.160 ПК України, підприємство не утримало податок з виплачених доходів нерезиденту - "VESMA LLC" (USA);

6. п.170.4 ст.170 ПК України, підприємство не утримало податок з виплачених доходів нерезиденту фізичній особі - ОСОБА_1 (TURKEYE);

7. п.46.1 ст.46 ПК України ТОВ "Агропродукт-Херсон" не заповнювало та не надавало до ДПІ у м.Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області додаток ПН до Декларації з податку на прибуток із зазначенням сум виплаченого нерезидентам доходу.

На підставі акту перевірки ДПІ у м.Херсоні прийнято податкові повідомлення-рішення від 18.12.2014 р.:

- № , яким позивачу збільшено суму грошових зобов'язань з податку на прибуток на 135794 грн., з яких за основним платежем на 108635 грн., за штрафними санкціями на 27159 грн.;

- № , яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування на 1399 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 350 грн.;

- № , яким позивачу збільшено суму грошових зобов'язань з податку на додану вартість на 24530 грн., з яких за основним платежем на 18024 грн., за штрафними санкціями на 4506 грн.;

- № , яким позивачу збільшено суму грошових зобов'язань з податку на прибуток іноземних юридичних осіб на 61358 грн., з яких за основним платежем на 48950 грн., за штрафними санкціями на 12408 грн.

Позивач частково оскаржує вказані податкові повідомлення-рішення, зокрема:

- № на суму 125675 грн., з яких за основним платежем на 108540 грн., за штрафними санкціями на 27135 грн., в частині висновків відповідача щодо неправомірного віднесення до витрат результатів господарських операцій з ПП "Джей-Ком", ПП "Автоагроукртермінал", які на думку контролюючого органу є безтоварними, на суму 68701,35 грн. (ПП "Джей-Ком" - 63701,35 грн., ПП "Автоагроукртермінал" - 5000 грн.), заниження доходу внаслідок не включення вартості безоплатно отриманої води від 10 державної пожежно-рятувальної частини ТУ МНС України у Херсонській області у сумі 18219,17 грн., завищення фінансових витрат за ІV квартал 2012 року на 438219 грн. внаслідок відображення відсотків по позикам від нерезидента, які не мають документального підтвердження;

- № на суму 18398 грн., з яких за основним платежем на 14718 грн., за штрафними санкціями на 3680 грн., в частині висновків відповідача щодо неправомірного формування податкового кредиту по відносинах з ПП "Джей-Ком", ПП "Автоагроукртермінал" на суму 14718 грн. (ПП "Джей-Ком" - 13718 грн., ПП "Автоагроукртермінал" - 1000 грн.), які на думку ДПІ у м.Херсоні є безтоварними;

- № на суму 1267 грн. та штрафні санкції на суму 317 грн. в частині зменшення бюджетного відшкодування на цю суму внаслідок зняття ПДВ по відносинах з ПП "Джей-Ком" у вересні, жовтні 2013 року;

- № на суму 46981 грн., з яких за основним платежем на 37513 грн., за штрафними санкціями на 9378 грн. в частині висновків відповідача щодо необхідності утримання податку з виплачених нерезиденту доходів у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 надано довідку, яка не підтверджує того, що він є платником податків у Туреччині.

І. Що стосується висновків відповідача про безтоварність господарських операцій ТОВ "Агропродукт-Херсон" з ПП "Джей-Ком", ПП "Автоагроукртермінал", які вплинули на нарахування грошових зобов'язань з податку на прибуток, податку на додану вартість, зменшення розміру суми бюджетного відшкодування.

З акту перевірки слідує, що висновки ДПІ у м.Херсоні щодо безтоварності господарських операцій між ТОВ "Агропродукт-Херсон" та ПП "Джей-Ком", ПП "Автоагроукртермінал" ґрунтуються на інформації, яка міститься в актах Вишгородської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області від 18.12.2013 р. № 1485/22-01/38256556 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПП "Джей-Ком" з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських операцій із платниками податків за період з 01.09.2012 р. по 31.10.2013 р." та ДПІ у м.Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області від 19.05.2014 р. № 177/21-03-22-06/38386378 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПП "Автоагроукртермінал" з питання дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток за 2013 рік та з податку на додану вартість за вересень 2013 року по взаємовідносинах з контрагентом-постачальником ПП "ВП "Легос", подальшої реалізації або використання придбаних у контрагента-постачальника товарно-матеріальних цінностей (робіт, послуг), їх відображення у податковій звітності".

Так під час перевірки ПП "Джей-Ком" контролюючим органом було встановлено, що це підприємство відсутнє за юридичною адресою, господарські операції цього постачальника не підтверджується виходячи з врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень, що, на думку відповідача, свідчить про відсутність необхідних умов для реального здійснення господарських операцій.

Під час перевірки ПП "Автоагроукртермінал" контролюючим органом з'ясовано, що цей СПД для документування продажу позивачу використовував господарські операції з придбання товарів у ПП "ВП "Легас". За матеріалами перевірки ПП "ВП "Легас" (акт від 29.04.2014 р. № 208/22-377743959 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП "ВП "Легос" щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.09.2013 р. по 31.03.2014 р.") Арцизька ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області зазначає про неможливість встановлення факту реальності здійснення господарських операцій у зв'язку з відсутністю СПД за юридичною адресою та відсутністю у цього підприємства умов для здійснення господарської діяльності. Посилаючись на висновки Арцизької ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області, відповідач вважає, ПП "Автоагроукртермінал" безпідставно включило до складу податкового кредиту ПДВ по операціях з ПП "ВП "Легас" та, як наслідок, безпідставно сформувало податкові зобов'язання при подальшому продажі цієї продукції позивачу.

При вирішенні даного питання суд виходить з наступного.

Відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України об'єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Приписами п.135.1 ст.135 ПК України визначено, що доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Відповідно до пп.14.1.27 п.14.1 ст.14 ПК України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Положеннями п.138.1 ст.138 ПК України передбачено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктом 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно з п.138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається, виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з п.198.6 ст.198 ПК України (в редакції. яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Отже, з точки зору податкового законодавства України головними умовами для віднесення сплаченого при придбанні товару ПДВ до складу податкового кредиту, а понесених витрат - до валових витрат є використання придбаних товарів (робіт, послуг) у власній господарській діяльності платника податків у межах оподатковуваних операцій та належне документування сплаченого ПДВ.

Судом встановлено, що між позивачем та ПП "Джей-Ком" було укладено ряд договорів на виконання робіт та поставку товарів. Зокрема, 15.05.2013 р. № 15 - на виконання робіт з ремонту дороги за адресою: м.Херсон, Бериславське шосе, 38-В; 21.06.2013 р. № 21/13 - на поставку 2 кондиціонерів DAX-9 та виконання робіт по їх установці за адресою: м.Херсон, Бериславське шосе, 38-В; 25.06.2013 р. № 25/13 - на виконання робіт по ремонту лівневки за адресою: м.Херсон, Бериславське шосе, 38-В.

На виконання умов цих договорів ПП "Джей-Ком" протягом травня-серпня 2013 року виконало ремонтні роботи на загальну суму 73609,60 грн., з яких ПДВ - 12268,27 грн., поставило позивачу 2 кондиціонери на загальну суму 5868 грн., з яких ПДВ - 978 грн., та встановило їх (загальна вартість робіт 2832 грн., з яких ПДВ - 472 грн.), що підтверджується актами здачі-прийняття виконаних робіт від 16.05.2013 р. № 160529, за червень 2013 року № 28/06, за липень 2013 року № 01/07, від 19.07.2013 р. № 190701, від 08.08.2013 р. № 80801, до яких долучено довідки про вартість виконаних будівельних робіт, відомості ресурсів, розрахунки загальновиробничих витрат, накладною від 19.07.2013 р. № 190702, податковими накладними від 16.05.2013 р. № 29, від 28.06.2013 р. № 92, від 01.07.2013 р. № 1, від 19.07.2013 р. №№ 34, 35, від 08.08.2013 р. № 8. Розрахунки між сторонами проведено у безготівковій формі, про що свідчать банківські виписки від 16.05.2013 р. № 1053, від 01.07.2013 р. № 1450, від 19.07.2013 р. № 1640, від 14.08.2013 р. № 1921.

26.09.2013 р. між позивачем та ПП "Автоагроукртермінал" укладено договір поставки № 26/09. На виконання умов цього договору ПП "Автоагроукртермінал" у вересні 2013 року поставило позивачу ланцюг ЗМ 60 30266 вартістю 6000 грн., з яких ПДВ - 1000 грн., що підтверджується видатковою накладною від 27.09.2013 р. № РН-0000093, податковою накладною від 27.09.2013 р. № 36. Розрахунки між сторонами договору проведено у безготівковій формі, про що свідчить банківська виписка від 27.09.2013 р. № 2374.

Аналіз наданих позивачем податкових та видаткових накладних, актів виконаних робіт, інших первинних та платіжних документів свідчить про дотримання позивачем спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту та витрат по операціях з ПП "Джей-Ком", ПП "Автоагроукртермінал".

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена пп.1.2 п.1, пп.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 р. за № 168/704, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV) встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пп.2.4 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до пп.2.15 та пп.2.16 п.2 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Із досліджених у судовому засіданні первинних документів, оформлених за результатами господарської діяльності позивача із ПП "Джей-Ком", ПП "Автоагроукртермінал", вбачається, що зазначені первинні документи повністю відповідають ознакам первинних документів, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік, тобто господарські та бухгалтерські документи, отримані позивачем від вказаних контрагентів є дійсними.

Таким чином, господарські операції між ТОВ "Агропродукт-Херсон" та ПП "Джей-Ком", ПП "Автоагроукртермінал" з приводу виконання робіт та поставки товарів повністю підтверджені первинними бухгалтерськими документами.

Факт того, що ПП "Джей-Ком", ПП "Автоагроукртермінал" на момент проведення операцій з позивачем мали право на виписку податкових накладних і були зареєстровані як платники податку на додану вартість, не оспорюється відповідачем ні в акті перевірки, ні в ході розгляду справи.

Також суд зазначає, що будь-які первинні документи (у тому числі договори, видаткові і податкові накладні, тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

В той же час, з урахуванням закріпленої в ст.204 ЦК України презумпції правомірності правочину, а також враховуючи вимоги ст.71 КАС України, за якою обов'язок доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень покладається на такого суб'єкта, ДПІ у м.Херсоні повинна була надати суду належні та достовірні докази своїх тверджень про те, що задекларовані позивачем операції з виконання робіт та придбання товарів у ПП "Джей-Ком", ПП "Автоагроукртермінал" в реальності не виконувались, а мало місце лише документування цих операцій з метою завищення податкового кредиту та витрат без фактичного отримання від цих контрагентів товарів та робіт. А оскільки такі дії мають злочинний характер, то доказом їх вчинення може бути лише відповідне рішення, винесене в порядку кримінально-процесуального судочинства. Однак ДПІ у м.Херсоні не посилається на факти вчинення позивачем таких дій і не надала докази притягнення його посадових осіб до відповідальності за такі дії.

На думку суду, при здійсненні господарської операції з боку позивача обов'язковому контролю підлягають наявність у постачальника дозвільної документації на складання податкової накладної, відповідність реквізитів податкової накладної фактичним даним на момент вчинення правочину та фактична наявність товару (послуг, робіт), отримання (надання) якого документується сторонами господарської операції.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України від 15.05.2003 р. № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Відповідачем не надано до суду доказів про наявність на час здійснення господарських операцій з позивачем записів у ЄДРПОУ про скасування державної реєстрації ПП "Джей-Ком", ПП "Автоагроукртермінал" чи визнання їх установчих документів недійсними, визнання вказаних підприємств банкрутами чи припинення юридичних осіб.

Стосовно наведених в акті перевірки обставин діяльності ПП "Джей-Ком", ПП "Автоагроукртермінал" суд зазначає, що діюче податкове законодавство України не містить норм, які б ставили в залежність право платника податку на формування податкового кредиту та витрат від можливих порушень податкової дисципліни з боку його контрагентів, або зобов'язували б платників податків контролювати дотримання своїми контрагентами норм законодавства. Можливі порушення контрагентами платника податків податкової дисципліни, у тому числі не декларування своїх зобов'язань або не сплата податку до бюджету, ще не є достатньою підставою для позбавлення платника податків права на податковий кредит з ПДВ та формування витрат по операціях з такими контрагентами. Статтею 61 Конституції України передбачено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а тому ТОВ "Агропродукт-Херсон" не може нести відповідальність за можливі порушення податкового законодавства іншими особами по ланцюгу постачання. Податковий кодекс України встановлює вимоги лише щодо документального підтвердження задекларованих господарських операцій.

Крім того, акти контрагентів позивача, в яких відображено порушення податкового законодавства і які пов'язані з відсутністю ПП "Джей-Ком", ПП "Автоагроукртермінал" за юридичними адресами, складені після вчинення позивачем господарських операцій з цими постачальниками (відносини між позивачем та ПП "Джей-Ком" мали місце у травні-серпні 2013 року, а акт складено 18.12.2013 р.; відносини між позивачем та ПП "Автоагроукртермінал" мали місце у вересні 2013 року, а акт складено 19.05.2014 р.).

Також суд акцентує увагу на тому, що висновки акту ДПІ у м.Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області від 19.05.2014 р. № 177/21-03-22-06/38386378 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПП "Автоагроукртермінал" з питання дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток за 2013 рік та з податку на додану вартість за вересень 2013 року по взаємовідносинах з контрагентом-постачальником ПП "ВП "Легос", подальшої реалізації або використання придбаних у контрагента-постачальника товарно-матеріальних цінностей (робіт, послуг), їх відображення у податковій звітності" та прийняті на його підставі податкові повідомлення-рішення від 28.05.2014 р. №№ , ПП "Автоагроукртермінал" оскаржило до суду.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 03.09.2014 р. (справа № 821/3485/14) позовні вимоги ПП "Автоагроукртермінал" задоволено, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 28.05.2014 р. №№ , .

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.11.2014 р. постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 03.09.2014 р. залишено без змін, а ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.12.2014 р. відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ДПІ у м.Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області.

Тобто, судовим рішенням, яке набрало законної сили, підтверджено реальність господарських операцій між ПП "Автоагроукртермінал" та ПП "ВП "Легос", які мали місце у вересні 2013 року, та протиправність висновків ДПІ у м.Херсоні, викладених в акті від 19.05.2014 р. № 177/21-03-22-06/38386378, зміст якого покладено в основу акту перевірки ТОВ "Агропродукт-Херсон".

Доводи ДПІ у м.Херсоні про відсутність у ПП "Джей-Ком" необхідних матеріальних та трудових ресурсів, транспортних засобів для здійснення будівельно-монтажних робіт спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Зокрема, у акті перевірки ПП "Джей-Ком" від 18.12.2013 р. № 1485/22-01/38256556 підтверджено, що основним видом діяльності підприємства є будівництво житлових і нежитлових будівель (КВЕД 41.20). У ПП "Джей-Ком" є в наявності ліцензія серія АЕ № 180308 на господарську діяльність у будівництві, яка видана Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві, зі строком дії з 09.11.2012 р. по 09.11.2015 р. Наявність у ПП "Джей-Ком" транспортних засобів, необхідних для здійснення будівельно-монтажних робіт, підтверджено договорами оренди техніки та механізмів для будівельних робіт від 01.09.2012 р., від 15.09.2012 р.

Підсумовуючи викладене, слід дійти висновку, що за відсутності доказів проведення позивачем фіктивних господарських операцій з ПП "Джей-Ком", ПП "Автоагроукртермінал" та при наявності належним чином оформлених первинних документів по операціях з придбання товарів, робіт у цих постачальників, висновок відповідача про завищення ТОВ "Агропродукт-Херсон" податкового кредиту та витрат за такими операціями є протиправним.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного суду України, яка викладена в постанові від 31.01.2011 р. по справі № 21-47а10, та з практикою Європейського суду з прав людини у справі "Булвес" АД проти Болгарії та Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії.

ІІ. Що стосується висновків ДПІ у м.Херсоні стосовно завищення позивачем фінансових витрат у ІV кварталі 2012 року у сумі 438219 грн.

ДПІ у м.Херсоні зазначає, що позивачем на порушення пп.138.10.5 п.138.10 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України неправомірно віднесено до складу фінансових витрат ІV кварталу 2012 року нарахування відсотків по позикам нерезидента у сумі 438219 грн., що не мають документального підтвердження.

Такі висновки відповідача ґрунтуються на тому, що загальна сума нарахованих відсотків за користування позикою за період, що перевірявся, становить 361,683 тис. грн., у тому числі у ІV кварталі 2012 року у сумі 183839 грн. У матеріалах попередньої перевірки, проведеної за період з 01.07.2011 р. по 30.09.2012 р., результати якої відображено у акті від 28.12.2012 р. № 3227/22-1/33590624, сума фінансових витрат склала 449542 грн. Даний показник зазначений платником податку у декларації з податку на прибуток за ІІІ квартали 2012 року. У матеріалах вищевказаної перевірки відсутня інформація щодо заниження (завищення) фінансових витрат за ІІІ квартали 2012 року. Підприємством за 2012 рік у декларації з податку на прибуток відобразило фінансові витрати у сумі 1071600 грн. Таким чином, фінансові витрати за ІV квартал 2012 року становлять 622058 грн. (1071600 грн. - 449542 грн.), що на 438219 грн. (622058 грн. - 183839 грн.) більше фактичних витрат згідно даних бухгалтерського обліку.

При вирішенні правомірності таких висновків ДПІ у м.Херсоні суд виходить з наступного.

Положеннями п.п.141.1, 141.2, 141.3 ст.141 ПК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що до складу витрат включаються будь-які витрати, пов'язані з нарахуванням процентів за борговими зобов'язання (в тому числі за будь-якими кредитами, позиками, депозитами, крім фінансових витрат, включених до собівартості кваліфікаційних активів відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку) протягом звітного періоду, якщо такі нарахування здійснюються у зв'язку з провадженням господарської діяльності платника податку.

Для платника податку, 50 та більше відсотків статутного фонду (акцій, інших корпоративних прав) якого перебуває у власності або управлінні нерезидента (нерезидентів), віднесення до складу витрат нарахування процентів за кредитами, позиками та іншими борговими зобов'язаннями на користь таких нерезидентів та пов'язаних з ними осіб дозволяється в сумі, що не перевищує суму доходів такого платника податку, отриману протягом звітного періоду у вигляді процентів від розміщення власних активів, збільшену на суму, що дорівнює 50 відсоткам оподатковуваного прибутку звітного періоду, без урахування суми таких отриманих процентів.

Проценти, які відповідають вимогам пункту 14.1 цієї статті, але не віднесені до складу витрат виробництва (обігу) згідно з положеннями пункту 141.2 цієї статті, протягом звітного періоду підлягають перенесенню на результат майбутніх податкових періодів із збереженням обмежень, передбачених пунктом 141.2 цієї статті.

Судом встановлено, що 01.04.2010 р. між ТОВ "Агропродукт-Херсон" та нерезидентом Остюрк Суата було укладено контракт займу № 1F на 1000000 доларів США.

Протягом 2011 року за даним контрактом позивачу нараховано процентів у сумі 782970 грн., які не були включені у рядок 06.4.1 декларації з податку на прибуток за 2011 рік у зв'язку з обмеженнями, визначеними п.141.2 ст.141 ПК України.

За 9 місяців 2012 року нараховано процентів у сумі 547704 грн., які з урахуванням обмежень, визначених п.141.2 ст.141 ПК України, включено у рядок 06.3.1 у сумі 449542 грн. (залишок 98162 грн.).

За ІV квартал 2012 року нараховано процентів у сумі 183839 грн., тобто, за 2012 рік - 731543 грн., які з урахуванням обмежень, визначених п.141.2 ст.141 ПК України, і були включені у рядок 06.3.1 декларації з податку на прибуток за 2012 рік у сумі 1071600 грн. (за ІV квартал 2012 року - 183839 грн., за 9 місяців 2012 року - 449542 грн., залишок за 9 місяців 2012 року - 98162 грн., за 2011 рік - 340057 грн.), що відповідає вимогам ст.141 ПК України.

Відповідно до пп.138.10.5 п.138.10 ст.138 ПК України до складу інших витрат включаються фінансові витрати, до яких належать витрати на нарахування процентів (за користування кредитами та позиками, за випущеними облігаціями та фінансовою орендою) та інші витрати підприємства в межах норм, встановлених цим Кодексом, пов'язані із запозиченнями (крім фінансових витрат, які включаються до собівартості) кваліфікаційних активів відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає протиправними висновки відповідача щодо завищення ТОВ "Агропродукт-Херсон" фінансових витрат у ІV кварталі 2012 року на 438219 грн.

ІІІ. Що стосується висновків відповідача про заниження позивачем доходів на 18219,17 грн.

За актом перевірки ТОВ "Агропродукт-Херсон" збільшено доходи на 18219,17 грн. у зв'язку з тим, що позивач у 2013 році відповідно до актів надання послуг від ДПРЧ-10 (структурного підрозділу ТУ МНС України у Херсонській області) отримав технічну воду у кількості 2376 куб. м., при цьому сплативши вартість послуг з подачі води та не сплативши вартість цієї води. З цих причин, посилаючись на пп.135.5.15 п.135.5 ст.135 ПК України, відповідач вважає вартість безоплатно отриманої води доходами позивача і оцінивши вартість води у сумі 18219,17 грн. на цю суму збільшує доходи та прибуток за перевірні податкові періоди.

Суд не погоджується з такими твердженнями ДПІ у м.Херсоні з наступних підстав.

Згідно пп.135.5.4 п.135 ст.135 ПК України інші доходи включають: вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

Приписами пп.135.5.15 п.135.5 ст.135 ПК України передбачено, що інші доходи включають: інші доходи платника податку за звітний податковий період.

Відповідно до пп.14.1.13 ПК України безоплатно надані товари, роботи, послуги:

а) товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів;

б) роботи (послуги), що виконуються (надаються) без висування вимоги щодо компенсації їх вартості;

в) товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею.

Судом встановлено, що у 2012-2013 роках між позивачем та 10 державною пожежно-рятувальною частиною ТУ МНС України у Херсонській області було укладено ряд договорів про надання послуг по ремонту і технічному обслуговуванню пожежних водоймищ, їх наповнення і відкачування, очищення колодязів із залученням техніки, а саме: від 28.12.2012 р. № 3, від 14.01.2013 р. № 1, від 31.01.2013 р. № 2, від 15.02.2013 р. № 4, від 15.03.2013 р. № 6, від 12.04.2013 р. № 8, від 08.05.2013 р. № 10, від 07.06.2013 р. № 12, від 05.07.2013 р. № 14, від 05.08.2013 р. № 15, від 30.08.2013 р. № 17, від 27.09.2013 р. № 19, від 25.10.2013 р. № 20, від 20.11.2013 р. № 21.

На виконання умов цих договорів 10 державна пожежно-рятувальна частина ТУ МНС України у Херсонській області надала позивачу послуги по залученню пожежних автомобілів для ремонту і технічного обслуговування пожежних водоймищ, їх наповнення і відкачування, очищення колодязів, що підтверджується актами здавання-приймання послуг від 15.02.2013 р., від 15.03.2013 р., від 12.04.2013 р., від 10.05.2013 р., 07.06.2013 р., від 05.08.2013 р., від 30.08.2013 р., від 27.09.2013 р., від 24.10.2013 р., від 06.12.2013 р., які ТОВ "Агропродукт-Херсон" оплатило у повному обсязі згідно долучених до матеріалів справи платіжних доручень (арк.154-202).

З викладеного слідує, що ТОВ "Агропродукт-Херсон" отримувало від 10 державної пожежно-рятувальної частини ТУ МНС України у Херсонській області не товар (воду), а послуги з наповнення водоймища водою та її відкачування, за що сплатила грошові кошти згідно планової калькуляції та актів здавання-приймання послуг, а тому висновки ДПІ у м.Херсоні стосовно того, що вода є безоплатно отриманий товар суперечить пп.14.1.13 п.14.1 ст.14 ПК України.

ІV. Що стосується висновків ДПІ у м.Херсоні щодо необхідності утримання податку з виплачених нерезиденту - ОСОБА_1 процентів за контрактом позики.

З акту перевірки слідує, що по контракту позики від 01.04.2010 р. № 1F, який укладено з фізичною особою - нерезидентом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, банк: TURKEYE GARANTI BANKASI A.S. Bah Gelievler/Istanbul Sube Rodu 018 Hesap Numarasi 9093442 USD. IBAN N TR 3442, SWIFT: TG BATRIS0 реєстраційне свідоцтво від 20.05.2010 р. № 318), з урахуванням додаткової угоди від 10.12.2010 р., сума позики складає 100121,90 доларів США, під 9 % річних, на поповнення оборотних коштів, строк погашення до 01.04.2013 р.

У періоді, що перевірявся, здійснена виплата процентів нерезиденту на загальну суму 68250 доларів США, у тому числі: 30.10.2012 р. - 23000 доларів США, 30.01.2013 р. - 23000 доларів США, 26.04.2013 р. - 22250 доларів США.

Відповідач зазначає, що позивачем протиправно не утримувалося податок з виплачених доходів нерезиденту, оскільки ОСОБА_1 надано довідку, яка не підтверджує того, що він є платником податків. У зв'язку з чим позивачу нараховано грошові зобов'язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб у сумі 37513,19 грн. за основним платежем.

Відповідно до п.160.1 ст.160 ПК України будь-які доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються у порядку і за ставками, визначеними цією статтею. Під терміном доходи, отриманими нерезидентами із джерелом їх походження з України, слід розуміти також проценти (пп."а" п.160.1 ст.160 ПК України).

Резидент, що здійснює на користь нерезидента або уповноваженої ним особи будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, зобов'язаний утримувати податок з таких доходів за ставкою у розмірі 15 відсотків від їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено нормами міжнародних угод, які набрали чинності (п.160.2 ст.160 ПК України).

Отже, з приписів наведеної статті слідує, що положення міжнародних договорів в питанні оподаткування доходів нерезидентів мають пріоритет над приписами національного законодавства.

Судом встановлено, що між Урядом України та Урядом Турецької Республіки укладено Конвенцію про усунення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доход і майно від 27.11.1996 р. (набрала чинності 29.04.1998 р.).

Положеннями п.1 ст.4 Конвенції визначено, що у цілях цієї Угоди вираз "резидент однієї Договірної Держави" означає особу, яка за законодавством цієї Держави підлягає оподаткуванню в ній на підставі місця проживання, постійного місцеперебування, зареєстрованого офісу, місця реєстрації, місцезнаходження керівного органу або будь-якого іншого аналогічного критерію.

Відповідно до п.103.1 ст.103 ПК України застосування правил міжнародного договору України здійснюється шляхом звільнення від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України, зменшення ставки податку або шляхом повернення різниці між сплаченою сумою податку і сумою, яку нерезиденту необхідно сплатити відповідно до міжнародного договору України.

Як встановлено п.103.2 ст.103 ПК України особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України. Застосування міжнародного договору України в частині звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку дозволяється тільки за умови надання нерезидентом особі (податковому агенту) документа, який підтверджує статус податкового резидента згідно з вимогами пункту 103.4 цієї статі.

Положеннями п.103.4 ст.103 ПК України визначено, що підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до абз."і" ст.3 Конвенції термін "компетентний орган" означає: i) в Україні - Міністерство фінансів України або його повноважного представника; ii) у Туреччині - Міністра фінансів Туреччини або його повноважного представника.

У судовому засіданні встановлено, що ТОВ "Агропродукт-Херсон" надала відповідачу довідку управління податкової інспекції м.Стамбул від 16.01.2012 р., якою підтверджено, що ОСОБА_1 є резидентом Туреччини, перебуває на обліку, є платником податків.

Також позивачем надано довідку Міністерства фінансів Республіки Туреччина від 18.12.2014 р., відповідно до якої підтверджено, що ОСОБА_1 у 2013 році був резидентом Туреччини і підлягав сплаті податку на доходи стосовно його доходу по всьому світі.

Тобто, позивачем надано документи, які свідчить про те, що ОСОБА_1 є платником податків у Туреччині згідно Конвенції між Урядом України та Урядом Турецької Республіки про усунення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доходи і майно.

Таким чином, суд погоджується з доводами ТОВ "Агропродукт-Херсон" про те, що дані довідки є документами, на підставі яких позивач звільняється від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України відповідно до п.103.4 ст.103 ПК України.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ "Агропродукт-Херсон", а тому вони підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.8, 9, 12, 19, 71, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати частково протиправними та частково скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області від 18.12.2014 р. № на суму 125675 грн., з яких за основним платежем на 108540 грн., за штрафними санкціями на 27135 грн.; № на суму 18398 грн., з яких за основним платежем на 14718 грн., за штрафними санкціями на 3680 грн.; № на суму 1267 грн. та штрафні санкції на 317 грн.; № на суму 46981 грн., з яких за основним платежем на 37513 грн., за штрафними санкціями на 9378 грн.

Стягнути з Державного бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродукт-Херсон" () судовий збір у сумі 405 (чотириста п'ять) грн. 43 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 28 січня 2015 р.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 8.3.1