Справа № 2а-17146/12/2670
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 року м. Київ К/800/33370/13

К/800/32932/13

К/800/32938/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів : Логвиненко А.О. (доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.

здійснивши попередній розгляд касаційних скарг Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Публічного акціонерного товариства «Родовід-Банк» на ухвалу і постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 7.03.2013р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2012р. у справі

за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

до відповідача Публічного акціонерного товариства «Родовід-Банк»

про стягнення грошової суми, -

В С Т А Н О В И В :

14.12.2012р. до суду з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Родовід-Банк» (далі Банк) 1534950,87гр. звернувся Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд гарантування). Свої вимоги позивач мотивував тим, що Банк несвоєчасно сплатив Фонду регулярний збір, передбачений чинним законодавством, в зв'язку з чим повинен сплатити пеню.

Ухвалою окружного адміністративного суду м. Києва від 7.03.2013р., позовну заяву в частині стягнення пені за І-ІІІ квартали 2011р. залишено без розгляду.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 7.03.2013р., позов задоволено та стягнуто з Банку на користь Фонду гарантування пеню за ІV квартал 2011р. за період з 16.01. по 16.07.2012р. та за І квартал 2012р. за період з 16.04. по 16.10.2012р.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2013р. залишено без змін ухвалу та постанову суду першої інстанції.

Не погодившись з судовими рішеннями Фонд гарантування та Банк звернулись з касаційними скаргами, в яких, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, позивач просив їх скасувати та направити справу на новий розгляд, а відповідач - відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційних скарг, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Матеріалами справи встановлено, що Банк, як учасник Фонду гарантування, у відповідності до приписів Закону України «Про Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» зобов'язаний сплачувати регулярний збір двічі на рік.

В порушеннями вимог Закону України «Про Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» відповідачем порушено строки виконання свого зобов'язання, що у відповідності до статті 26 вказаного Закону є підставою для стягнення пені за несвоєчасну або неповну сплату зборів в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від розміру не перерахованої суми за кожний день прострочення.

Ухвалою місцевого суду від 7.03.2013р. позовну заяву в частині стягнення пені за І-ІІІ квартали 2011р. залишено без розгляду в зв'язку з пропуском позивачем строку на звернення до адміністративного суду.

Частиною першою та другою статті 99 КАС України обумовлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Обґрунтовуючи причини пропуску строку звернення до суду позивач послався на те, що право на звернення до суду з позовом про стягнення пені у Фонду гарантування виникло лише у вересні 2012р., після внесення відповідних змін до чинного законодавства та прийняття у лютому 2012р. Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», положення якого надали Фонду гарантування право на звернення до суду.

Судами попередніх інстанцій дано належну оцінку поясненням позивача з приводу пропуску строку та правильно зроблено висновок, що у Фонду гарантування не було перешкод для своєчасного звернення до суду з позовом про стягнення пені.

З огляду на обставини справи суди дійшли вірного висновку про пропуск позивачем передбаченого статтею 99 КАС України строку та обґрунтовано застосували наслідки, передбачені статтею 100 КАС України, оскільки позивачем не надано доказів того, що пропуск строку відбувся з поважних причин.

За таких обставин та враховуючи, що ухвалою суду від 7.03.2013р. залишено без розгляду позовні вимоги Фонду гарантування про стягнення пені за І-ІІІ квартали 2011р., судом першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано стягнуто з Банку пеню за ІV квартал 2011р. та за І квартал 2012р.

Доводи касаційних скарг Фонду гарантування та Банку правильність висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та не дають підстав для зміни чи скасування судових рішень.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 2201,223,224,230,231,254 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційні скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Публічного акціонерного товариства «Родовід-Банк» залишити без задоволення, а ухвалу і постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 7.03.2013р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2012р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому ст. 235-244 КАС України.

Судді А.О. Логвиненко

О.Є. Донець

В.Ф. Мороз