Справа № 826/6461/14
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6461/14 Головуючий у 1-й інстанції: Добрянська Я.І. Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

28 січня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Старової Н.Е.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Ректора Українського гуманітарного інституту Болдирева Р.В. на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 липня 2014 року у справі за адміністративним позовом Всеукраїнської громадської організації «Комітет конституційно-правового контролю України» до Ректора Українського гуманітарного інституту Болдирева Р.В. про визнання протиправними дій щодо відмови в задоволенні запиту на інформацію, -

В С Т А Н О В И В :

Всеукраїнська громадська організація «Комітет конституційно-правового контролю України» (далі - позивач) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Ректора Українського гуманітарного інституту Болдирева Р.В. (далі - відповідач) про визнання протиправними дії ректора, голови приймальної комісії Українського гуманітарного інституту Болдирева Р.В., що полягають у відмові в задоволенні запиту на інформацію позивача.

Окружний адміністративний суд міста Києва своєю постановою від 22 липня 2014 року адміністративний позов задовольнив.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 липня 2014 року та постановити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову. На думку апелянта, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.11.2013 року Всеукраїнська громадська організація «Комітет конституційно-правового контролю України», що зареєстрована в якості юридичної особи (громадської організації) відповідно до Закону України «Про громадські об'єднання», направила ректору, голові приймальної комісії Українського гуманітарного інституту Болдиреву Ростиславу Васильовичу запит на інформацію з проханням надати публічну інформацію про вищий навчальний заклад (ВНЗ), яка становить суспільний інтерес, у вигляді належним чином засвідчених копій нижченаведених документів:

- Статуту ВНЗ;

- Свідоцтва про реєстрацію ВНЗ;

- Довідки про включення ВНЗ до Державного реєстру ВНЗ України з додатками;

- Ліцензії ВНЗ та додатків до неї;

- Витягу ВНЗ із Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців;

- Правил прийому до ВНЗ у 2014 році;

- Положення про приймальну комісію ВНЗ;

- Наказу про затвердження складу приймальної комісії ВНЗ;

- Плану роботи та графіку засідань приймальної комісії ВНЗ.

За наслідками зазначеного, 13.01.2014 року відповідач, не надавши запитуваних у нього документів, направив позивачу відповідь на запит вих. № 5 від 01 січня 2014 року, у якій вказав на суб'єктивні причини відмови: 1) відповідач вважає, що він не суб'єктом владних повноважень, а отже і не є розпорядником інформації; 2) запитувану інформацію позивач може отримати на офіційному веб-сайті ВНЗ.

Однак, вважаючи зазначену відповідь Ректора Українського гуманітарного інституту Болдирева Р.В. (без надання запитуваних документів) такою, що порушує права позивача (тобто фактично відмовою у задоволенні запиту на інформацію), ВГО «Комітет конституційно-правового контролю України» звернувся за захистом своїх порушених прав до суду.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

Ч. 1 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачені виключні підстави для відмови запитувачу в задоволенні його запиту на інформацію.

Однак, колегія суддів апеляційної інстанції вважає підстави, відповідно до яких відповідач відмовив позивачу в задоволенні його запиту на інформацію, не передбачені ч. 1 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», а тому відмова відповідача в наданні запитуваної позивачем інформації є неправомірною, що також підтверджується нижченаведеним.

Так, твердження відповідача про те, що він не є розпорядником публічної інформації та на нього не розповсюджуються норми Закону України «Про доступ до публічної інформації», є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації», суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень.

Позивач є зареєстрованою, відповідно до вимог Закону України «Про громадські об'єднання», юридичною особою, а отже є суб'єктом запиту - запитувачем інформації.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядниками інформації визнаються особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач - суб'єкт владних повноважень, а у випадках передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Саме такий випадок і передбачений ч. 3 ст. 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації», згідно якої - оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

У зв'язку з чим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість посилання відповідача на те, що даний спір не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів.

Також, відповідно до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 30.09.2013 року № 11 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 13 січня 2011 року № 2939-VІ «Про доступ до публічної інформації», юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі спори щодо правовідносин, пов'язаних з доступом до публічної інформації, в яких оскаржуються рішення, дії чи бездіяльність розпорядників публічної інформації, в тому числі й у разі, якщо і такими розпорядниками є не суб'єкти владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про вищу освіту», безпосереднє управління діяльністю вищого навчального закладу здійснює його керівник - ректор.

Частиною 2 статті 32 Закону України «Про вищу освіту» передбачено перелік владних управлінських функцій, що виконуються ректором.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідач є розпорядником інформації відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та належним відповідачем згідно положень п. 9 ч. 1 ст. 3 КАС України.

Твердження відповідача про те, що запитувана позивачем інформація розміщена на веб-сайті ВНЗ і що це є роз'ясненням для позивача про додаткові способи отримання інформації, суд вважає їх необґрунтованими та безпідставними з огляду на наступне.

Так, відповідно до частини 2 статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», визнання відповіді розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Оскільки відповідач є розпорядником інформації, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», то останній зобов'язаний не лише оприлюднювати публічну інформацію на своєму офіційному веб-сайті, але й надавати таку інформацію за запитами на інформацію.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 30.09.2013 р. № 11 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 13 січня 2011 року № 2939-VІ «Про доступ до публічної інформації», повідомлення запитувача інформації про можливість ознайомитися із запитуваною інформацією на сайті розпорядника публічної інформації суперечить частині другій статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», відповідно до якої відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, вважається протиправною відмовою в наданні інформації, оскільки офіційний сайт є загальнодоступним джерелом.

Що стосується твердження відповідача про те, що посилання на веб-сайт ВНЗ є роз'ясненням про додаткові способи отримання інформації, то таке посилання не вважається протиправною відмовою у задоволенні запиту на інформацію лише у тому випадку, коли відповідачем була б надана вся запитувана позивачем інформація.

Крім того, п. 3, 6 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про громадські об'єднання» визначає право громадських об'єднань на одержання у порядку, визначеному Законом, публічну інформацію, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та здійснювати інші права, не заборонені Законом.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене в сукупності, дослідивши наявні у справі докази та проаналізувавши норми чинного законодавства з приводу даного спору, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про порушення права Всеукраїнської громадської організації «Комітет конституційно-правового контролю України»:

- на доступ до публічної інформації, яке гарантується обов'язком розпорядників інформації надавати інформацію, передбачене п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації»;

- на одержання у порядку, визначеному законом, публічної інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, передбачене п. 3 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про громадські об'єднання», а тому апеляційну скаргу Ректора Українського гуманітарного інституту Болдирева Р.В. необхідно залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 липня 2014 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Ректора Українського гуманітарного інституту Болдирева Р.В. - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 липня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлений 30.01.2015 року.

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Файдюк В.В.

Старова Н.Е.