Справа № 826/13920/14
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря - Костюченка М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лук Авіа Ойл» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 жовтня 2014 року за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лук Авіа Ойл» до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 жовтня 2014 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись із зазначеною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, 11 квітня 2014 року ТОВ «Лук Авіа Ойл» подало до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів попередню митну декларацію №100250004/2014/091953 від 11.04.2014, в якій імпортований товар класифіковано за кодом УКТ ЗЕД «паливо для реактивних двигунів».

Проте, не погодившись із зазначеною класифікацією, контролюючим органом з метою проведення відповідних досліджень, відібрано зразки товару.

В результаті здійснених лабораторних досліджень, у спеціалізованій лабораторії з питань експертизи та досліджень Міндоходів (СЛПЕД Міндоходів), контролюючий орган класифікував даний товар за кодом УКТ ЗЕД «уайт-спірит», шляхом прийняття рішення про визначення товару від 25.04.2014 №КТ-045-2014.

Вважаючи порушенням своїх прав з боку митного органу та з метою їх відновлення суб'єкт господарської діяльності звернувся за захистом до суду.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки оскаржуване рішення відповідачем прийнято на підставі встановлених характеристик товару та відповідно до вимог Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, а отже, є правомірним та не підлягає скасуванню.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є вірною з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 4 Митного кодексу України органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, митниці та митні пости.

Митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Зазначене встановлено статтею 318 Митного кодексу України.

Відповідно до частин першої та другої ст. 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Відповідно до частини першої ст. 67 Митного кодексу України Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

Відповідно до частини четвертої статті 67 Митного кодексу України структура десятизначного цифрового кодового позначення товарів в УКТЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, що є товарною номенклатурою Митного тарифу, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 №584-VII, з врахуванням Основних правил інтерпретації УКТЗЕД та характеристик товару, які є визначальними для класифікації.

Згідно ст. 313 Митного кодексу України - митні органи класифікують товари, тобто відносять товари до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД.

Так, згідно з п.п. 1-3 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД (додаток до Закону України «Про Митний тариф України»), назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

(a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

Наведене знаходить своє відображення у п. 2.1 оглядового листа Вищого адміністративного суду України від 23 квітня 2008 року № 720/100/13-08 «Про деякі питання практики вирішення справ, пов'язаних із застосуванням митного законодавства за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку Вищим адміністративним судом України», у якому зазначено, що критеріями розмежування товарних позицій за УКТ ЗЕД є не тільки матеріал, з якого виготовлений товар, а й функції, що їх виконує товар, спосіб виробництва, зовнішній вигляд тощо.

Як встановлено судом першої інстанції, оскаржуване рішення прийнято на підставі характеристик товару, а саме висновку експерта від 17 квітня 2014 року № 116.

Згідно результатів проведених досліджень, проби продукту мають: вигляд прозорої безбарвної рідини. За хімічним складом дані проби являють собою суміш вуглеводнів, аліфатичних та ароматичних. Вміст ароматичних вуглеводнів для зразка 277-1 становить 29,25 об%, для 277-2 - 28,59 об%.

Антидетонаційних присадок у складі наданих проб застосованими методами не виявлено. За фракційним складом проби відповідають терміну «легкі дистиляти» згідно УКТ ЗЕД. При 2100С переганяється: зразка 277-1 - 90 об% (включаючи втрати), зразка 277-2 - 90 об% (включаючи втрати).

Проби не містять кисневмісних сполук (антидетонаційних присадок). Різниця між температурами, при яких переганяється 5 об% та 90 об% проб (включаючи втрати) становить 56-58°С, що відповідає терміну «бензини спеціальні» згідно УКТ ЗЕД.

Температура спалаху у закритому тиглі для проб становить 440С, відповідає терміну «уайт-спіріт» згідно з УКТЗЕД. Густина проб при 20°С становить 0,785 г/куб.см.

Вміст сірки для зразка 277-1 становить 0,0318 мас.%, для зразка 277-2 - 0,0339 мас.%.

Антиобліднюючих присадок, інгібіторів корозії, трасуючих барвників у складі наданих проб, застосованими методами, не виявлено.

Відповідно до другої додаткової примітки до групи 27 УКТ ЗЕД у товарній позиції 2710: (а) термін «бензини спеціальні» (товарні категорії 27101221 і 27101225) означає легкі дистиляти та продукти, зазначені в примітці 4 до товарних під позицій, які не містять ніяких антидетонаційних присадок і в яких різниця між температурами, при яких пере ганяється 5 об% і 90 об% (включаючи втрати), не перевищує 60°С; (б) термін «уайт-спіріт» (товарна категорія 27101221) означає спеціальні бензини, зазначені в пункті (а), з температурою спалаху більш як 21°С, визначеною методом EN ISO 13736.

Таким чином, товар класифіковано у товарній підкатегорії УКТЗЕД , до якої на пряму відносяться продукти ідентифіковані, як «легкі дистиляти, бензини спеціальні, уайт-спіріт».

Не погодившись із зазначеним висновком, позивач звернувся до митного органу із проханням про проведення повторного дослідження контрольних зразків, які знаходяться у СЛПЕД Міндоходів, у зв'язку з чим листом від 17 червня 2014 року відповідач звернувся до СЛПЕД Міндоходів із повторним запитом на дослідження.

В результаті чого, СЛПЕД Міндоходів проведено повторне дослідження, за результатами якого складено висновок від 01 липня 2014 року № 188, з наявної у матеріалах справи копії якого вбачається, що отримані результати повторних лабораторних досліджень не суперечать висновкам, за якими товар віднесено згідно УКТ ЗЕД за фракційним складом до легких дистилятів та терміну «уайт-спіріт».

Так, правових підстав для класифікації товару у товарній підкатегорії як гас. паливо для реактивних двигунів не має, оскільки характеристики, які встановлено у результаті досліджень, відповідають терміну «уайт-спіріт» згідно з УКТ ЗЕД.

Що стосується посилань позивача у своїй апеляційній скарзі, судова колегія не приймає їх до уваги, за умов існування наведених вище експертних висновків.

Підсумовуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що доводи позивача про порушення митним органом норм законодавства, є таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, адже, керуючись експертними висновками, останнім прийнято рішення в межах та у спосіб наданих йому повноважень,

Згідно частини першої ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лук Авіа Ойл» - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Н.М. Троян

Судді: Н.П. Бужак,

В.А. Твердохліб

.

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.