Справа № 569/19660/14-а
Суддя: Рогозін С.В. С. В.
Дата ухвалення: 2015-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2015 року м. Рівне

Рiвненський мiський суд в особі судді Рогозіна С.В., pозглянувши в порядку скороченого провадження в м. Рiвне спpаву за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне про визнання неправомірними дій, зобов'язання перерахувати розмір пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області, в якому просить суд визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області щодо відмови в перерахунку і виплаті їй пенсії та зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату призначеної позивачу пенсії за віком згідно Закону України "Про державну службу" у розмірі 88 % заробітної плати, починаючи з 01 грудня 2014 року, з урахуванням всіх складових заробітної плати, включивши винагороду за вислугу років у розмірі 40 % згідно із Постановою КМ України від 12 вересня 1997 року № 1013 "Про порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальне звання", матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, матеріальну допомогу на оздоровлення, індексацію заробітної плати за період з 01.03.2008 р. по 28.02.2010 р. відповідно до довідок ДПІ у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 03.11.2014 р. № 21251/10/1716-05-33 та № 21252/10/1716-05-33 з врахуванням виплачених сум.

Ухвалою суду відкрито провадження по справі у порядку скороченого провадження. Копія ухвали про відкриття скороченого провадження та копія позову направлена судом відповідачу з наданням строку для письмових заперечень на позов або заяви про визнання позову. У встановлений строк від відповідача надійшли до суду заперечення проти позову в яких відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши всі обставини справи, суд вирішив, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

18.11.2014 року позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахування та виплату пенсії за віком відповідно до довідок ДПІ у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 03.11.2014 року № 21251/10/1716-05-33 та № 21252/10/1716-05-33. Листом від 20.11.2014 року за № 468/10 управління Пенсійного фондом України в м. Рівне їй було відмовлено в проведенні перерахунку.

Статтею 8 Конституції України проголошено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно - правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

В силу ст. ст. 22, 64 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Конституційні права та свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Громадяни згідно зі ст. 46 Конституції України мають право на соціальний захист, що гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Відповідно до вимог статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу» на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досяглії встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Згідно ст. 37 Закону України „Про державну службу" пенсія державним службовцям призначається від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове пенсійне страхування. Винагорода за вислугу років входить в фонд заробітної плати. Фактично на винагороду за вислугу років, яка їй виплачувалась в розмірі 40% проводились нарахування збору на обов'язкове пенсійне страхування по ставкам визначеним для державних службовців.

Постановою КМ України №1013 від 12.09.1997 року „Про порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання" затверджений Порядок виплати винагороди за вислугу років посадовими особами органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання, відповідно до положень якого винагорода за вислугу років виплачується посадовим особам органів Державної податкової служби залежно від стажу роботи і обчислюється у відсотках, виходячи із посадового окладу та надбавки за спеціальне звання. Нарахування та виплата винагороди за вислугу років проводиться щомісячно за фактично відпрацьований час та в межах встановленого фонду оплати праці. Винагорода за вислугу років враховується при обчисленні середнього заробітку, що зберігається за посадовою особою відповідно до законодавства.

З вищенаведеного вбачається, що винагорода за вислугу років встановлена посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання, є частиною заробітної плати зазначених посадових осіб, виплачується за рахунок та у межах фонду оплати праці, передбаченого органом державної податкової служби в Державному бюджеті України, враховується при обчисленні середнього заробітку, що зберігається за посадовою особою відповідно до законодавства, на неї нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому повинна враховуватись при обчисленні розміру пенсії державного службовця в розмірах, що виплачуються на день звільнення посадової особи з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії згідно Закону України № 3723-ХІІ «Про державну службу».

Відповідно до вимог п. 4 Порядку виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальне звання, затвердженого Постановою КМ України № 1013 від 12 вересня 1997 року позивачу був визначений стаж роботи для виплати винагороди за вислугу років комісією ДПІ у м. Рівне з питань встановлення стажу, необхідного для нарахування винагороди за вислугу років, витяг з протоколу № 1 від 29.01.2010 року, згідно якого стаж для виплати винагороди ОСОБА_1 складає 28 років 08 місяців 14 днів, розмір винагороди становить 40 %.

На підставі рішення комісії був виданий наказ начальника ДПІ у м. Рівне № 43 від 30 січня 2010 року про встановлення розміру винагороди за вислугу років та стажу державної служби працівникам ДПІ у м. Рівне, згідно якого ОСОБА_1 початок стажу державної служби рахується із 31.05.1991 року, початок стажу, що дає право на вислугу років рахується із 17.04.1981 року, розмір винагороди зазначений 40 %.

Згідно довідки, наданої відповідачу для перерахунку пенсії ДПІ у м. Рівному від 03.11.2014 року № 21251/10/1716-05-33, щодо якої позивач ОСОБА_1 просить зобов'язати відповідача прийняти для перерахунку пенсії, зазначено, що розмір винагороди за вислугу років ОСОБА_1, як працівнику державної податкової служби, становить в розмірі 40% (528,80 грн.), відповідно до „Порядку виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання", затвердженого постановою КМ України № 1013 від 12.09.1997 року.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається у розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Приймаючи до уваги судову практику Верховного суду України в справах щодо ідентичних правовідносин в тій частині, що перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, суд приходить до висновку, що для вирішення спірних правовідносин в справі підлягають застосуванню саме такі спеціальні норми, що визначають виплати /доходи/ для обчислення пенсії, зокрема ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а не положенням Законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними.

Відповідно до положень ч.7 ст. 33 Закону України «Про державну службу», саме на Кабінет Міністрів України покладається регулювання питань оплати праці державних службовців, встановлення розмірів посадових окладів, надбавок, доплат, матеріальної допомоги.

Таким чином, висновки управління Пенсійного фонду в місті Рівне про те, що матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак яка не включається до складу заробітної плати державного службовця, не враховується при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: відповідачем перевагу було надано положенням Законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Враховуючи положення чинного пенсійного законодавства, а саме, статей 83, 84, 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», статей 43, 44, 45, 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», призначення чи перерахунок пенсії проводиться виключно на підставі звернення (заяви) особи до відповідного територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі. Пенсія призначається чи перераховується з дня звернення, крім окремих випадків, передбачених згаданими Законами.

Відповідно до статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Статтею 11 Кодексу адміністративного судочинства України регламентовано, шо розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

На підставі ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкту владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов'язання відповідача до проведення перерахунку та виплати пенсії згідно Закону України «Про державну службу» у розмірі 88% заробітної плати з врахуванням винагороди за вислугу років у розмірі 40% згідно з Постановою КМУ від 12.09.1997 року №1013 «Про порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальне звання», матеріальної допомоги на вирішення соціально побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення, відповідно до довідок ДПІ у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 03.11.2014 р. № 21251/10/1716-05-33 та № 21252/10/1716-05-33 з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 01 грудня 2014 року.

Згідно вимог частини другої статті 161 КАС України, при прийнятті постанови суд враховує висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року № 21-430а11.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 71, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного Фонду в м. Рівне Рівненської області щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 згідно довідок ДПІ у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 03.11.2014 р. № 21251/10/1716-05-33 та № 21252/10/1716-05-33 у розмірі 88 % заробітної плати з урахуванням всіх її складових, врахувавши винагороду за вислугу років у розмірі 40 % згідно із Постановою КМ України від 12 вересня 1997 року № 1013 "Про порядок виплати винагороди за вислугу років посадови особам органів державної податкової служби, які мають спеціальне звання", матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області провести перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком по Закону України "Про державну службу" у розмірі 88 % заробітної плати, починаючи з 01 грудня 2014 року, з урахуванням всіх складових заробітної плати, включивши винагороду за вислугу років у розмірі 40 % згідно із Постановою КМ України від 12 вересня 1997 року № 1013 "Про порядок виплати винагороди за вислугу років посадови особам органів державної податкової служби, які мають спеціальне звання", матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, матеріальну допомогу на оздоровлення, індексацію заробітної плати за період з 01.03.2008 р. по 28.02.2010 р. відповідно до довідок ДПІ у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 03.11.2014 р. № 21251/10/1716-05-33 та № 21252/10/1716-05-33 з врахуванням виплачених сум.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Рівненського міського суду Рогозін С.В.