Справа № 810/6403/14
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у роз'ясненні судового рішення

28 січня 2015 року №810/6403/14

Приміщення суду за адресою: місто Київ, бульвар Лесі Українки, 26, зал судових засідань № 1018

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Леонтовича А.М.

при секретарі - Бончевій О.С.

за участю представників сторін

від позивача-1: ОСОБА_1

від позивача-2: не прибув

від відповідача: Кисляк Ю.С. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1, ОСОБА_3 про роз'яснення судового рішення у справі №810/6403/14

за позовом до проОСОБА_1, ОСОБА_3 Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві визнання протиправними дій і бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 , ОСОБА_3 звернулись до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві про визнання протиправними дій і бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії.

22 грудня 2014 року Київським окружним адміністративним судом прийнято постанову про часткове задоволення адміністративного позову, визнано протиправними дії Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві щодо не здійснення перевірки обставин, викладених у зверненні ОСОБА_1, ОСОБА_3 від 8 січня 2013 року вх.№Ко-30 у ході позапланової перевірки на підставі згоди Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів від 16 січня 2013 року №01/7-536-2013; зобов'язано Інспекцію з питань захисту прав споживачів у м. Києві провести перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрокор» щодо дотримання законодавства про захист прав споживачів при виконанні гарантійних зобов'язань відповідно до скарги ОСОБА_1, ОСОБА_3 від 8 січня 2013 року вх.№Ко-30 та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

19 січня 2015 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про роз'яснення рішення суду в адміністративній справі №810/6403/14 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві про визнання протиправними дій і бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 21 січня 2015 року заяву призначено до розгляду у судовому засіданні на 28 січня 2015 року.

В судове засідання прибув ОСОБА_1 та представник відповідача. Позивач-1 заяву про роз'яснення судового рішення підтримав і просив задовольнити.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлена належним чином.

Представник Інспекції з питань захисту прав споживачів у місті Києві щодо заяви про роз'яснення судового рішення заперечив з мотивів її необґрунтованості.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про роз'яснення судового рішення з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачі просять суд надати роз'яснення висновками суду стосовно позовних вимог №3, 4 та 6.

В обґрунтування заяви, позивачі вказують, що судом при вирішенні позовної вимоги щодо визнання протиправними дій, бездіяльності Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві у зв'язку тим, що не був виконаний Акт перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів від 29 червня 2010 року №, не були враховані письмові пояснення, долучені до матеріалів справи.

Зокрема у вказаних поясненнях позивачі наголошували на тому, що акт перевірки від 29 червня 2010 року №001348, складений Управлінням у справах захисту прав споживачів у м. Києві є чинним, натомість гарантійне зобов'язання ТОВ «Дніпрокор», що містилось у письмових поясненнях до згаданого акту є невиконаним.

Заявники також ставлять питання про роз'яснення судового рішення в частині вимог про визнання протиправними дій, бездіяльності Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві у зв'язку тим, що не було виконане зобов'язання Держспоживінспекції України (відповідно листа від 16.07.2013 № Ко-1431/8) щодо перевірки зобов'язань ТОВ «Дніпрокор» з метою вирішення скарги споживачів по суті та не вжиття заходів впливу відповідно до вимог чинного законодавства.

У заяві позивачі зазначають, що постанова суду у цій частині є незрозумілою, оскільки фактично, вчинені відповідачем дії по вирішенню доручення Держспоживінспекції України від 16.07.2013 № Ко-1431/8 не призвели до бажаного результату, тобто повернення коштів, сплачених за мотоблок.

Суд звертає особливу увагу позивачів на той факт, що можливість роз'яснення судом ухваленого ним рішення надається з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Отже, необхідність роз'яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом - відсутністю причинно-наслідкових зв'язків у межах документу, невідповідності мотивувальної частини рішення його резолютивній частині; недотриманням вимог ясності, яке полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення та визначеності рішення.

Суть роз'яснення судового рішення полягає в тому, що суд має пояснити положення постановленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, або є незрозумілим для зацікавлених осіб, що позбавляє його можливості реалізації або оскарження.

При цьому суд, роз'яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто, процесуальна процедура роз'яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Відтак механізм, визначений цією статтею, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, мотивації судового рішення. А у разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надане Законом.

Реалізуючи передбачене статтею 170 Кодексу адміністративного судочинства України право на звернення із заявою про роз'яснення судового рішення, заявникам, насамперед, необхідно було зазначити, що саме мотивувальній (резолютивній) частині постанови суду є незрозумілим, і які варіанти тлумачення постанови на їх думку мають місце.

Натомість, доводи позивачів, викладені у заяві, свідчать про їх незгоду із суттю постанови, зокрема, заявники незгодні з винесеним судом рішенням у справі в частині відмови у задоволенні частини позовних вимог, оскільки результати розгляду справи не узгоджуються з власними очікуваннями позивачів та іншим поглядом на спірні правовідносини останніх.

У той же час, обґрунтованих посилань на те, в чому саме полягають труднощі в розумінні тексту та мотивів судового рішення, вказана заява не містить.

Фактично, заявники ставлять питання про прийняття нового судового рішення, що є прямим порушенням статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, яка забороняє змінювати, в тому числі, доповнювати зміст рішення або його скасовувати.

Обставини, на які вказують заявники не є підставою для роз'яснення постанови суду від 22 грудня 2014 року по справі № 810/6403/14, оскільки судове рішення цілком зрозуміле, прийняте судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, підтверджених тими доказами, які були досліджені під час розгляду справи.

Враховуючи, що підстав для роз'яснення судового рішення судом не встановлено, заява позивачів про роз'яснення постанови суду задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 160, 165, 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про роз'яснення постанови Київського окружного даміністративного суду від 22 грудня 2014 року у справі № 810/6403/14 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Леонтович А.М.

Повний текст ухвали виготовлено 28 січня 2015 року