Справа № 2а-2243/10/2770
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2015 року м. Київ К/800/24135/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В.
Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г.
провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельного товариства індивідуальних забудовників "Херсонес-21" на постанову Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2013 року у справі за позовом Заступника прокурора м. Севастополя в інтересах держави в особі Севастопольської міської ради до Севастопольської міської державної адміністрації, треті особи: обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельного товариства індивідуальних забудовників "Херсонес-21", Головне управління Держкомзему у м. Севастополі, Севастопольська міська філія ДП "Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах", ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, про визнання протиправними та скасування розпорядження, -

в с т а н о в и л а:

Заступника прокурора м. Севастополя звернувся в суд з позовом в інтересах держави в особі Севастопольської міської ради до Севастопольської міської державної адміністрації про визнання протиправними та скасування розпоряджень відповідача № 355-р від 13.01.2010 року та №1026-р від 06.04.2010 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що в порушення статті 38 Земельного кодексу України та пункту 12 Перехідних положень Земельного Кодексу України, відповідач прийняв оскаржувані розпорядження поза межами своєї компетенції, а неналежне та неправомірне використання земель завдає шкоду економічним інтересам держави у сфері раціонального використання земельних ресурсів.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Севастополь від 15 жовтня 2010 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2013 року рішення суду першої інстанції скасовано, позовні вимоги задоволено: визнано протиправним та скасовано розпорядження Севастопольської міської державної адміністрації № 55-р від 13.01.2010 року "Про надання обслуговуючому кооперативу "Житлово-будівельне товариство індивідуальних забудовників "Херсонес-21" дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки орієнтовною площею 3,5 га для будівництва та обслуговування кварталу комплексної забудови (індивідуальної житлової) по АДРЕСА_1 та згоди на передавання у приватну власність громадянам-членам обслуговуючого кооперативу "Херсонес-21" земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків"; визнано протиправним та скасовано розпорядження Севастопольської міської державної адміністрації № 1026-р від 06.04.2010 року "Про затвердження комплексного проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 3,5 га з встановленням меж в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування кварталу комплексної забудови (індивідуальної житлової) обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельне товариство індивідуальних забудовників "Херсонес-21" та про передачу у власність членам цієї організації земельних ділянок, розташованих по АДРЕСА_1".

Не погоджуючись з оскаржуваним судовим рішенням, обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельного товариства індивідуальних забудовників "Херсонес-21" звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, у якій просить його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 13.012010 року відповідач видав розпорядження № 55-р "Про надання обслуговуючому кооперативу "Житлово-будівельне товариство індивідуальних забудовників "Херсонес-21" дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки орієнтовною площею 3,5 га для будівництва та обслуговування кварталу комплексної забудови (індивідуальної житлової) по АДРЕСА_1 та згоди на передання у приватну власність громадянам-членам обслуговуючого кооперативу "Херсонес-21" земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків".

06 квітня 2010 року відповідач видав розпорядження №1026-р "Про затвердження комплексного проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 3,55 га з встановленням меж в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування кварталу комплексної забудови (індивідуальної житлової) обслуговуючому кооперативу "Житлово-будівельне товариство індивідуальних забудовників "Херсонес-21" та про передачу у власність членам цієї організації земельних ділянок, розташованих по АДРЕСА_1".

Також судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі статті 21 Закону України "Про прокуратуру", 20.08.2010 року та 30.08.2010 року прокурором м. Севастополя внесені протести до порядку нагляду з вимогою скасування оскаржуваних розпоряджень, як таких, що суперечать вимогам законодавства, а саме статті 38 Земельного кодексу України та пункту 12 розділу X Земельного кодексу України.

13 вересня 2010 року відповідач видав розпорядження №1796-р "Про скасування розпорядження голови міської державної адміністрації від 13.01.2010 року №55-р" та розпорядження №1801-р "Про скасування розпорядження голови міської державної адміністрації від 06.04.2010 року № 1026-р".

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні правові підстави для визнання протиправним акту, який вже скасований самостійно відповідачем, а прокурор не мав права звертатися з позовом в інтересах державі в особі Севастопольської міської Ради до Севастопольської міської державної адміністрації, оскільки оскаржені розпорядження Севастопольської міської державної адміністрації не торкаються інтересів держави та не порушують їх.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскаржувані розпорядження прийняті відповідачем протиправно, за межами наявних у нього повноважень.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками суду апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах. Позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Відповідно до статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд у разі задоволення адміністративного позову приймає постанову про визнання протиправним і одночасно про скасування рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень.

Тобто, як вірно зазначено судом першої інстанції, зазначена норма процесуального законодавства обумовлює можливість розгляду та задоволення адміністративного позову стосовно рішення суб'єкта владних повноважень за наявності у якості предмета спору діючого (чинного) рішення відповідного суб'єкта.

Разом з тим, розпорядження №1796-р "Про скасування розпорядження голови міської державної адміністрації від 13.01.2010 року №55-р" та розпорядження №1801-р "Про скасування розпорядження голови міської державної адміністрації від 06.04.2010 року № 1026-р" були в подальшому скасовані в судовому порядку, а відтак суд апеляційної інстанцій правомірно розглянув позов по суті заявлених вимог.

Відповідно до ст. 133 Конституції України систему адміністративно-територіального устрою України складають і до складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області. Міста Київ та Севастополь.

Вказаною конституційною нормою встановлено, що адміністративно-територіальною одиницею є місто Севастополь, який не входить до складу іншої адміністративно-територіальної одиниці у складі України, в тому числі області або Автономної Республіки Крим.

У той же час розпорядження землями у місті Севастополі відноситься до повноважень органу місцевого самоврядування Севастопольської міської ради.

Відповідно до статті 9 Земельного кодексу України до повноважень Київської і Севастопольської міських рад у галузі земельних відносин на їх території належить: а) розпорядження землями територіальної громади міста; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до пункту 12 Розділу X Земельного кодексу України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади,

Землі державної та комунальної власності на території адміністративно-територіальної одиниці міста Севастополь на даний час згідно Закону України "Про розмежування земель державної та комунальної власності"- не розмежовано.

Таким чином, Севастопольська міська державна адміністрація не має законних повноважень розпоряджатися земельними ділянками у місті Севастополі, у тому числі шляхом прийняття розпоряджень голови адміністрації.

Крім того, відповідно до статті 82 Земельного кодексу України юридичні особи (засновані громадянами України або юридичними особами України) можуть, набувати у власність земельні ділянки для здійснення підприємницької діяльності у разі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; внесення земельних ділянок її засновниками до статутного фонду; прийняття спадщини; виникнення інших підстав, передбачених законом.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться, зокрема, у разі: одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 118 Земельного кодексу України, громадяни - працівники державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонери з їх числа, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні цих підприємств, установ та організацій, звертаються з клопотанням про приватизацію цих земель до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проекту приватизації земель.

Передача земельних ділянок у власність громадянам - працівникам державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонерам з їх числа провадиться після затвердження проекту приватизації земель у порядку, встановленому цим Кодексом.

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Таким чином, право власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади чи місцевого самоврядування, можуть набувати виключно громадяни, які звернулися до органів виконавчої влади чи місцевого самоврядування з відповідними заявами, додали до них графічні матеріали щодо місця розташування бажаної земельної ділянки, за результатами їх розгляду отримали дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки, особисто у ліцензованій землевпорядній організації замовили та розробили проект відводу, який отримав позитивні висновки.

Орган виконавчої влади може надавати дозволи на розробку проекту приватизації земель юридичним особам, якими є виключно державні та комунальні сільськогосподарські підприємства, установи та організації, за заявами громадян-працівників, а також пенсіонерів з їх числа, зацікавлених в одержанні безоплатно у власність земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні цих підприємств, установ та організацій. Тобто, виключно лише у такому випадку громадяни особисто не замовляють розроблення проекту відведення земельної ділянки.

Водночас, нормами земельного законодавства не передбачено способу набуття юридичними особами права власності на земельні ділянки із земель державної та комунальної власності шляхом їх безоплатної приватизації.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельного товариства індивідуальних забудовників "Херсонес-21" є юридичною особою, яка не відноситься до державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, на час прийняття Севастопольською міською державною адміністрацією розпоряджень земель в постійному користуванні не мав, а тому не мав права на отримання дозволу на розроблення єдиного комплексного проекту відведення земельної ділянки з подальшим її передаванням у приватну власність громадянам-членам кооперативу.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельного товариства індивідуальних забудовників "Херсонес-21" відхилити.

Постанову Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: (підписи)