Справа № 336/6458/14-ц (2а/336/158/2014)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"12" грудня 2014 р.справа № 336/6458/14-ц (2а/336/158/2014)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко О.А. Туркіної Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя

на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя про оскарження бездіяльності суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася 19 серпня 2014 року до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя. Просила зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплати призначену ОСОБА_1 державну та додаткову пенсії як інваліду другої групи та учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01 січня 2014 року з розрахунку державної пенсії у сумі не нижче від восьми розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та щомісячної додаткової пенсії з шкоду, заподіяну здоров'ю з розрахунку 75 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01 жовтня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено: зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 державну пенсію та додаткову пенсію як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987, іваліду ІІ групи, у відповідності з вимогами, встановленими ст.ст. 50, 54, Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з розрахунку державної пенсії у сумі не нижче від 8 розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та щомісячної додаткової пенсії з шкоду, заподіяну здоров'ю з розрахунку 75 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період з 01 січня 2014 року з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що ЗУ «Про державний бюджет на 2014 рік» від 16.01.2014 року не містить обмежень для застосування в 2014 році положень ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (обмеження встановлювалися у 2011-2013 роках). Зазначає, що задовольняючи позовні вимоги позивача з 01.01.2014 року судом не порушені норми ст. 99 КАС України т.я. ч. 4 ст. 99 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Посилається на те, що бюджетні призначення для виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій у відповідні періоди визначено з урахуванням постанов КМУ від 06.07.2011 № 745, від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із передбачених ними нормами. Зазначає, що задовольняючи позовні вимоги позивача з 01.01.2014 року судом порушені норми ст. 99 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарги не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалідом 2 групи, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя та отримує пенсію по інвалідності та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю на підставі ст. 50, 54 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". В липні 2014 року позивач звернулася до відповідача із заявою, про призначення, перерахунок та виплату пенсії в порядку та розмірах, передбачених Законом України від 28.02.1991 року «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Листом від 30 липня 2014 року № 317/М-1 відповідач у здійсненні такого перерахунку відмовив з посиланням на те, що фінансування витрат, даних витрат, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, таким чином бюджетні призначення для виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій у відповідні періоди визначено з урахуванням постанов Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 р. №745, від 23.11.2011 р. № 1210, виходячи з передбачених ними розмірів. (а.с.6)

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин суд першої інстанції правильно застосував норми ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", норми постанов Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 р. №745, від 23.11.2011 р. № 1210.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" реалізує право громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на соціальний захист.

Відповідно до статті 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон), пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, віднесеним до 1 категорії і які визнані інвалідами 2 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Також даним Законом, а саме ст.54, встановлено розмір пенсій для інвалідів 2 групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, який не може бути меншим 8 ніж мінімальних пенсій за віком.

Дані норми відновлені Рішенням Конституційного Суду України №10рп/2008 від 22.05.2008.

Виходячи з загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції правильно керувався положеннями статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції від 06.06.1996. Управління Пенсійного фонду помилково посилається на постанови Кабінету Міністрів України при наявності спеціального закону.

Виплата пенсії має бути здійснена виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, який дорівнює прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки відсутній інший закон, який би визначав мінімальний розмір пенсії за віком.

Відповідно до частини 3 статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Відповідно до Законів України «Про державний бюджет України на 2011 рік» та «Про державний бюджет України на 2012 рік», положення статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються в порядку і розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Ці норми неконституційними не визнані та почали діяти з 22.07.2011.

Відповідно до Постанови КМУ №745 від 06.07.2011 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набрала чинності 23.07.2011, положень Закону України «Про державний бюджет України на 2012 рік», положення статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються в порядку і розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Також, суд зазначає, що якщо законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік» від 14.06.2011 року, частиною 3 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2012 рік», а також частиною 4 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік» у 2011-2013 роках встановлено, що норми і положення ст. ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України, то наведені положення Законів були об'єктивною підставою для обґрунтованого застосування в зазначені періоди положень постанови Кабінету Міністрів №12110 від 23.11.2011 року при обчисленні пенсії особам, які мають статус постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

При цьому Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 обмеження щодо ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не були встановлені, що дає підстави для застосування судового захисту в обраний позивачкою спосіб, а саме: для (зобов'язання відповідача нараховувати та виплачувати їй пенсію як особі, що постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, з 1 січня 2014 року.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії за ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 1 січня 2014 року.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що в силу ЗУ «Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік"» N 1622-VII від 31.07.2014 в Закон України «Про держбюджет на 2014 рік» внесено зміни та установлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік. (п. 6-7 ст. 32).

Отже, нарахування виплат у відповідності до ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірах про які вказує позивач можливе лише до внесення змін в ЗУ "Про Державний бюджет України на 2014 рік" (1622-VII від 31.07.2014).

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують зроблений судом першої інстанції висновок, строки звернення до суду застосовані у відповідності з ч. 4 ст. 99 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 195, п.1 ч.1. ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206 КАС України суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя про оскарження бездіяльності суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч.5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко

Суддя: Л.П. Туркіна