Справа № 2а-831/11/0970
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 р. Справа № 51913/11

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

участю секретаря Щерби С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Богородчанському районі на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.06.2011 року у справі за позовом підприємства споживчої кооперації "Бистриця" до Державної податкової інспекції в Богородчанському районі про скасування рішень № /0 та № /0 від 01.11.2010 року, -

ВСТАНОВИЛА :

ПСК "Бистриця" 10.03.2011року звернулося в суд із адміністративним позовом до ДПІ в Богородчанському районі про скасування рішень № /0 та № /0 від 01.11.2010 року щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 55313, 75 грн. та 170 грн.

Позов мотивовано тим, що на підставі акту перевірки № 090634 від 21.11.2010 року ДПІ в Богородчанському районі прийнято рішення про застосування до ПСК "Бистриця"штрафних (фінансових) санкцій за порушення, передбачене п.1, 2, 6, 9, 10, 13 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та законодавства про ведення касових операцій в національній валюті, а також про реєстрацію та ведення книг обліку розрахункових операцій. Таке застосування фінансових санкцій є протиправним, оскільки вказані порушення - не проведення розрахункової операції через РРО, невидача розрахункового документа за внесення авансу за організацію банкета в сумі 400 грн., незабезпечення відповідності сум готівкових коштів сумі зазначеній в денному звіті РРО, незабезпечення зберігання використаних книг обліку розрахункових операцій, контрольних стрічок; не проведення через РРО готівкових розрахунків на суму 10190 грн.; несвоєчасне оприбуткування готівки в касі; не щоденне друкування фіскальних звітних чеків, є необґрунтованими. Так, ПСК "Бистриця" не здійснювало самостійно замовлення кухні, не здійснювало громадського харчування (продажу) з кухні. Такі послуги надавав СПД - фізична особа ОСОБА_1, який орендує приміщення кухні й банкетного залу ПСК "Бистриця" та отримує послуги від ПСК "Бистриця" щодо готування страв з його продуктів. За договором розрахунок між ними здійснювався шляхом внесення готівки в касу ПСК "Бистриця". Перевірка підтвердила в своєму акті про облік зазначених операцій відповідно до вимог законодавства. Різниця коштів на місці проведення розрахунків з даними денного звіту виникла внаслідок зарахування до каси власних коштів бармена. За таких обставин рішення ДПІ в Богородчанському районі про застосування штрафних (фінансових) санкцій підлягають скасуванню.

Оскаржуваною постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.06.2011 року позовну заяву підприємства споживчої кооперації "Бистриця" до Державної податкової інспекції в Богородчанському районі про скасування рішень № /0 та № /0 від 01.11.2010 року - задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Державної податкової інспекції в Богородчанському районі № /0 від 01.11.2010 року про застосування до ПСК "Бистриця" штрафних (фінансових) санкцій в сумі 54633 грн. 75 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі відповідач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що під час проведеної перевірки позивача встановлено не проведення розрахункової операції через РРО, невидача розрахункового документа за внесення авансу за організацію банкета в сумі 400 грн., незабезпечення відповідності сум готівкових коштів сумі зазначеній в денному звіті РРО, незабезпечення зберігання використаних книг обліку розрахункових операцій, контрольних стрічок; не проведення через РРО готівкових розрахунків на суму 10190 грн.; несвоєчасне оприбуткування готівки в касі; не щоденне друкування фіскальних звітних чеків. Зазначені порушення ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг ", Постанови правління НБУ від 15.12.2004 № 637 "Про затвердження Положення про ведення касових операцій в національній валюті", а також Наказу ДПА України від 01.12.2000 року "Про Порядок реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок" потягли собою відповідальність, передбачену ст. ст. 17, 22 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", п. 1 Указу Президента України № 436 від 12.06.1995 року "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки". Жодних порушень законодавства під час проведення перевірки позивача та застосування штрафних (фінансових) санкцій відповідачем не допущено. Просили в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" в статті 9 зазначає, що розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Суд вважає, що листок паперу формату А4, з певними записами, скороченнями та розрахунками, в тому числі з записом "завдаток 400.00", надані суду представниками відповідача як список замовлення банкету, не є тим, належно оформленим документом -"замовленням " (із зазначенням номера замовлення, його датою, посади і прізвища працівника, що прийняв замовлення), який б підтверджував отримання завдатку. Це ж саме стосується письмового пояснення ОСОБА_2, яке не містить дати і нею не підписане. Інших доказів на підтвердження здійснення розрахункової операції -прийняття позивачем авансу в сумі 400 грн. для проведення бенкету представниками відповідача суду не представлено. Таким чином, у суду відсутні підстави в даному випадку вважати про існування розрахункової операції. Із господарського договору на виконання робіт (послуг), укладеного 01.04.2010 року між СПД - фізичною особою ОСОБА_1 та позивачем виникли господарські зобов'язання, згідно яких позивач виконує роботу - готує продукцію кухні та бару (крім підакцизних товарів), а СПД - фізична особа ОСОБА_1 за приготування готової продукції вносить щотижнево або щодекадно оплату в касу позивача або перераховує на його розрахунковий рахунок.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Отже, суд вважає, що виконання господарських зобов'язань між СПД - фізичною особою ОСОБА_1 та позивачем правомірно здійснено без застосування останнім реєстратора розрахункових операцій. Неграмотність заповнення прибуткових касових ордерів працівниками позивача не свідчить про фактичне здійснення позивачем розрахункових операцій. Крім того кошти в сумі 10190 грн., які надійшли від СПД - фізичної особи ОСОБА_1 згідно договору від 01.04.2010 року в касу позивача, останнім оприбутковано. В судовому засіданні представниками відповідача підтверджено правильність оприбуткування даної суми коштів та сплати податків, зборів та обов'язкових платежів. Таким чином, суд не вбачає в діях позивача намірів отримання доходу і його не оприбуткування з метою ухилення від сплати податків, зборів та обов'язкових платежів до бюджету та державних цільових фондів.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права.

Підприємство споживчої кооперації "Бистриця" у встановленому законодавством порядку зареєстроване юридичною особою. Крім того, позивач, як платник податків перебуває на обліку відповідача. Працівниками Державної податкової служби 20.10.2010 року здійснювалася перевірка позивача з дотримання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій.

Перевірка здійснювалася згідно плану перевірок на жовтень 2010 року, затвердженого Головою ДПА в Івано-Франківській області 30.09.2010 року та на підставі направлення № 708 від 18.10.2010 року, про що свідчать копії цих документів, наявні в матеріалах справи.

За результатами проведеної перевірки, що відображені в акті перевірки № 090634, ДПІ в Богородчанському районі 01.11.2010 року прийняті рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій за № /0 та № /0.

Застосування фінансових санкцій згідно оспорюваних рішень здійснено відповідно до пп.1, 3, 4, 5 ст. 17, ст. 22 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг ", п.1 Указу Президента України від 12.06.1995 року № 436 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки та у зв'язку із виявленими перевіркою порушеннями, передбаченими пп.1, 2, 6, 9, 10, 13 ст. 3 зазначеного Закону, п. 2.6 постанови Правління НБУ від 15.12.2004 року № 637 "Про затвердження Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні.

Підставою для застосування вказаних санкцій, на думку податкової інспекції, були порушення, що полягали в наступному: не проведення розрахункової операції через РРО, невидача розрахункового документа за внесення авансу за організацію банкета в сумі 400 грн., незабезпечення відповідності сум готівкових коштів сумі зазначеній в денному звіті РРО, незабезпечення зберігання використаних книг обліку розрахункових операцій, контрольних стрічок; не проведення через РРО готівкових розрахунків на суму 10190 грн.; несвоєчасне оприбуткування готівки в касі; не щоденне друкування фіскальних звітних чеків.

Основним нормативним документом який визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг є Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Статтею 1 цього Закону (чинною на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що реєстратори розрахункових операцій застосовуються фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності або юридичними особами (їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами), які здійснюють операції з розрахунків у готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Пунктами 1, 2 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" передбачено обов'язок суб'єкта підприємницької діяльності, який здійснює розрахункові операції в готівковій або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

В акті перевірки № 090634 від 21.10.2010 року, зазначено, що при перевірці дотримання позивачем вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" встановлено, що в порушення пп.1, 2 ст. 3 Закону позивач здійснив приймання грошових коштів від СПД - фізичної особи ОСОБА_1 в касу підприємства (з оформленням прибуткових касових ордерів), як виторг від кафе-бару, кухні на суму 10190 грн., а також отримав аванс за організацію бенкету в сумі 400 грн. без використання реєстратора розрахункових операцій.

Однак, такі висновки працівників Державної податкової служби суд вважає помилковими.

Представники відповідача в судовому засіданні на підтвердження не проведення грошових коштів в сумі 400 грн., як отриманого авансу за проведення банкету, через реєстратор розрахункових операцій надали копію списку замовлення (а.с.47) та копію пояснень офіціанта позивача ОСОБА_2, яка складала даний список.

Представники позивача в суді заперечили факт прийняття замовлення на проведення бенкету і отримання завдатку в розмірі 400 грн.

Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг " в статті 9 зазначає, що розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Суд вважає, що листок паперу формату А4, з певними записами, скороченнями та розрахунками, в тому числі з записом "завдаток 400.00", надані суду представниками відповідача як список замовлення банкету, не є тим, належно оформленим документом -"замовленням" (із зазначенням номера замовлення, його датою, посади і прізвища працівника, що прийняв замовлення), який б підтверджував отримання завдатку. Це ж саме стосується письмового пояснення ОСОБА_2, яке не містить дати і нею не підписане. Інших доказів на підтвердження здійснення розрахункової операції -прийняття позивачем авансу в сумі 400 грн. для проведення бенкету представниками відповідача суду не представлено. Таким чином, у суду відсутні підстави в даному випадку вважати про існування розрахункової операції. Згідно договору частини приміщення ресторану "Бистриця" від 01.04.2010 року СПД - фізична особа ОСОБА_1 орендує в позивача кухню та банкетний зал ресторану . Крім того, між СПД - фізичною особою ОСОБА_1 та ПСК "Бистриця" укладено 01.04.2010 року договір на виконання робіт (послуг), згідно положень якого позивач на замовлення СПД - фізичної особи ОСОБА_1 та з його продуктів готує продукцію кухні та бару (крім підакцизних товарів). Замовник самостійно реалізовує готову продукцію (страви) населенню. СПД - фізична особа ОСОБА_1 оплату за приготування готової продукції вносить щотижнево або щодекадно в касу позивача або перераховує на його розрахунковий рахунок.

Актом виконаних робіт по приготуванню їжі підтверджено виконання умов договору , на підставі якого СПД - фізична особа ОСОБА_1 вніс до каси позивача 10190 грн., що підтверджується копіями прибуткових касових ордерів № 43 від 08.07.2010 року на суму 3500 грн., № 44 від 23.07.2010 року на суму 500 грн., № 46 від 26.07.2010 року на суму 6190 грн. (а.с.50-52).

В ст. 111 Господарського кодексу України зазначено, що споживча кооперація в Україні - система самоврядних організацій громадян (споживчих товариств, їх спілок, об'єднань), а також підприємств та установ цих організацій, яка є самостійною організаційною формою кооперативного руху.

Згідно ст. 5 Закону України "Про споживчу кооперацію" споживче товариство вважається створеним, визнається юридичною особою і може здійснювати господарську та іншу діяльність з дня його державної реєстрації.

Під господарською діяльністю у ст. 3 Господарського кодексу України розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Статтею 67 Господарського кодексу України визначено, що вгосподарського кодексу України визначено, щоідносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Виходячи зі системного аналізу зазначених вище обставин і норм законодавства, суд вважає, що між ПСК "Бистриця" та СПД - фізичною особою ОСОБА_1, як суб'єктами господарювання, існують господарські відносини згідно договору. Із господарського договору на виконання робіт (послуг), укладеного 01.04.2010 року між СПД - фізичною особою ОСОБА_1 та позивачем виникли господарські зобов'язання, згідно яких позивач виконує роботу - готує продукцію кухні та бару (крім підакцизних товарів), а СПД - фізична особа ОСОБА_1 за приготування готової продукції вносить щотижнево або щодекадно оплату в касу позивача або перераховує на його розрахунковий рахунок.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Отже, суд вважає, що виконання господарських зобов'язань між СПД - фізичною особою ОСОБА_1 та позивачем правомірно здійснено без застосування останнім реєстратора розрахункових операцій. Неграмотність заповнення прибуткових касових ордерів працівниками позивача не свідчить про фактичне здійснення позивачем розрахункових операцій. Крім того кошти в сумі 10190 грн., які надійшли від СПД - фізичної особи ОСОБА_1 згідно договору від 01.04.2010 року в касу позивача, останнім оприбутковано. В судовому засіданні представниками відповідача підтверджено правильність оприбуткування даної суми коштів та сплати податків, зборів та обов'язкових платежів. Таким чином, суд не вбачає в діях позивача намірів отримання доходу і його не оприбуткування з метою ухилення від сплати податків, зборів та обов'язкових платежів до бюджету та державних цільових фондів.

У пунктах 6, 10 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг " передбачено обов'язок суб'єкта підприємницької діяльності забезпечувати зберігання використаних книг обліку розрахункових операцій та розрахункових книжок протягом трьох років після їх закінчення; друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) контрольні стрічки і забезпечувати їх зберігання протягом трьох років.

Проведеною 20.10.2010 року перевіркою дотримання позивачем вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" виявлено порушення вказаних пунктів статті 3 Закону, які полягали в незабезпеченні зберігання використаних книг розрахункових операцій та контрольних стрічок.

Суд не погоджується з таким висновком працівників Державної податкової служби і, як наслідок застосованими до позивача штрафними (фінансовими) санкціями.

Представниками позивача для огляду в судовому засіданні представлено суду Книгу обліку розрахункових операцій позивача № /1, зареєстровану відповідачем у встановленому законом порядку 12.03.2007 року. Під час огляду Книги судом встановлено належне в ній зберігання контрольних стрічок. З пояснень представника позивача та письмових пояснень працівника позивача ОСОБА_3 випливає, що дана книга знаходилася на підприємстві, зокрема в сейфі керівника. Зазначених обставин відповідачем не було враховано під час прийняття 01.11.2011 року рішення про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій.

Відповідно до пункту 13 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб'єкт підприємницької діяльності, який здійснює розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язаний забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

В акті перевірки від 21.10.2010 року № 090634 зазначено про незабезпечення позивачем відповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО (в денному звіті зазначена сума в 129, 90 грн., а в касі знаходилося 364, 65 грн.).

З приводу вказаного порушення свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що 20.10.2010 року однією особою було здійснено замовлення приблизно на суму 5 грн., яке він провів через касовий апарат. Як вияснилося згодом, тією особою була працівник Державної податкової служби. В процесі перевірку ПСК "Бистриця" здійснено й перевірку каси бару позивача, в якій перебувало біля 150 грн. Крім того, перевіряючими було вилучено в нього особистих коштів на суму біля 250 грн., які знаходилися в його одязі.

В судовому засіданні представники відповідача повідомлених свідком обставин не спростували. Отже, в суду відсутні докази на підтвердження вчинення позивачем порушення п.13 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг ".

З врахуванням вищезазначеного суд вважає, що в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження порушення позивачем пунктів 1, 2, 6, 10, 13 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг ", зазначені в акті перевірки від 21.10.2010 року № 090634.

У зв'язку з цим суд вважає, що застосування за ці порушення штрафних (фінансових) санкцій є протиправним.

Відповідно до положень, закріплених статтею 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи відсутність фактів порушення позивачем пунктів 1, 2, 6, 10, 13 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг ", суд прийшов до висновку, що відповідачем неправомірно застосовано до позивача відповідальність, передбачену цим Законом.

Згідно положення ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем в судовому засіданні не наведено доказів правомірності прийняття рішення про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій від 01.11.2010 року №/0 на суму 54633 грн. 75 коп. за порушення пунктів 1, 2, 6, 10, 13 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг ". За таких обставин рішення ДПІ в Богородчанському районі від 01.11.2010 року №/0 в частині застосування до ПСК "Бистриця"штрафних (фінансових) санкцій на суму 54633 грн. 75 коп. підлягає скасуванню. Під час перевірки позивача щодо дотримання ним вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" виявлено несвоєчасне оприбуткування готівки в касі, а саме на підставі фіскального звітного чека № 406 від 02.09.2010 року на суму 34 грн. не здійснено обліку цих коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій, а також виявлено не щоденне друкування фіскальних звітних чеків -звіт за 04.08.2010 року № 391 на суму 210, 20 грн. роздруковано 05.08.2010 року в 18:41 год., звіт за 30.08.2010 року № 404 на суму 22 грн. роздруковано 31.08.2010 року в 16:16 год.

У відповідності до пункту 9 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб'єкт підприємницької діяльності зобов'язаний щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг)) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Згідно п.2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Нацбанку України від 15.12.2004 року № 637, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та повній сумі оприбутковуватися.

В судовому засіданні представники позивача про допущення позивачем цього порушення не заперечили. Крім того, вказане порушення підтверджуються даними оглянутої судом Книги обліку розрахункових операцій № /2, зареєстрованої відповідачем 14.07.2010 року, а також копією постанови Богородчанського районного суду від 23.11.2010 року в справі № 3-1133/2010 р..

За вказані порушення до позивача згідно пунктом 4 статті 17 Закону "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг " та пп.1.2 п.1 Указу Президента України № 436 від 12.06.1995 року "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки " застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 170 грн. та 680 грн., з приводу чого винесено відповідачем рішення відповідно за № /0 та № /0 від 01.11.2010 року -правомірно.

Рішення ДПІ в Богородчанському районі від 01.11.2010 року за № /0 про застосування до позивача штрафної (фінансової) санкції в розмірі 170 грн. та № /0 в частині застосування штрафної (фінансової) санкції на суму 680 грн. є протиправними.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Богородчанському районі - залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.06.2011 року у справі № 2а-831/11/0970 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

В.Я. Качмар