Справа № 826/3510/13-а
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

"21" січня 2015 р. м. Київ К/800/61649/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Сороки М.О.,
Смоковича М.І.,
Васильченко Н.В.,

розглянувши відповідно до частини 2 статті 222 КАС України в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Держекоінвест» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської області про скасування постанови про накладення штрафу, за касаційною скаргою Державного підприємства «Держекоінвест» на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2013 року,-

в с т а н о в и в:

У березні 2013 року ДП «Держекоінвест» звернулось до суду з вказаним позовом, у якому просило скасувати постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської області № 260 від 28.02.2013 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 липня 2013 року позов задоволено. Скасовано постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської області № 260 від 28.02.2013 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2013 року постанову суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі Державне підприємство «Держекоінвест», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати та направити справу на новий розгляд.

У запереченні на касаційну скаргу Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської області, посилаючись на законність постанови суду апеляційної інстанції, просить залишити її без змін.

З`ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення касаційної скарги з таких підстав.

Встановлено, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської області проведена позапланова перевірка дотримання Державним підприємством «Держекоінвест» вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт, а саме - проведення капітального ремонту у Калуській районній лікарні (заміна вікон, дверей та утеплення фасадів). За результатами проведеної перевірки складено акт від 22.02.2013 у якому зафіксовано, що позивачем було несвоєчасно подано замовником інформація про зміну відповідальної особи на проведення авторського нагляду з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 та зміну відповідальної особи на проведення технічного нагляду з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 відповідно до декларації про початок виконання будівельних робіт №ІФ 94 від 20.09.12, чим порушено вимоги абзацу 1 пункту 14 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 466 від 13.04.11.

На цій підставі відповідачем цього ж дня складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та винесено припис, у якому від позивача вимагалось усунути виявлені порушення шляхом направлення повідомлення про зміну даних в зареєстрованій декларації № ІФ 2 від 20.09.2012 щодо зміни авторського та технічного наглядів в місячний термін.

28.02.2013 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської області прийнято спірну у цій справі постанову № 260 про визнання Дочірнього підприємства «Держекоінвест» винним у вчиненні правопорушення, передбаченого пунктом 9 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 5753 грн.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нове судове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що постанова № 260 від 28.02.2013 про накладення штрафу прийнята Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської області на підставі та в межах наданих їй повноважень.

Проте колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

У статті 10 вказаного Закону визначено, що для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Згідно з пунктом 9 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення - неподання чи несвоєчасне подання замовником інформації про передачу права на будівництво об'єкта іншому замовнику, зміну генерального підрядника чи підрядника, осіб, відповідальних за проведення авторського і технічного нагляду, відповідальних виконавців робіт, а також інформації про початок виконання підготовчих чи будівельних робіт та про введення в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта у випадках, коли подання такої інформації є обов'язковим згідно із законодавством, - у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Встановлено, що на виконання пункту 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 представником ДП «Держекоінвест» надано копію наказу № 2-к від 18.02.2013 про призначення інженера-проектувальника ОСОБА_5 відповідальним за здійснення авторського нагляду на об'єктах соціальної сфери, в тому числі, в Івано-Франківській області, та наказ № 87 від 18.02.2013 про призначення відповідального за здійснення технічного нагляду по об'єктах Івано-Франківської області - ОСОБА_7

Згідно з пунктом 14 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 466 від 13.04.11 у разі коли право на будівництво об'єкта передано іншому замовнику або змінено осіб, відповідальних за проведення авторського і технічного нагляду, замовник протягом трьох робочих днів звертається до Інспекції, яка зареєструвала декларацію, з повідомленням про зміну даних у зареєстрованій декларації за формою, згідно з додатком 3.

Проте, доказів на підтвердження повідомлення ДП «Держекоінвест» про зміну даних у зареєстрованій декларації, не надано.

Відповідно до пункту 7 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №244 від 06.04.1995 рішення про накладення штрафу оформлюється постановою про накладення на суб'єкта містобудування штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що є виконавчим документом і підлягає виконанню в установленому законом порядку. У постанові зазначається розмір штрафу.

Постанова повинна відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

У статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» містяться вимоги до виконавчого документу, згідно з якою у ньому має міститься, зокрема,

повне найменування (для юридичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб).

Відповідно до абзацу 5 частини 2 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» організаційно-правова форма є обов'язковим елементом відомостей щодо кожної юридичної особи, які міститься в Єдиному державному реєстрі, а відповідно одним з елементів необхідних для ідентифікації юридичної особи.

Таким чином, організаційно-правова форма юридичної особи є обов'язковим елементом виконавчого документу в розумінні Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з довідкою з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України АА № 624760, виданою Головним міжрегіональним управлінням статистики у місті Києві, організаційно-правова форма позивача - Державне підприємство.

З урахуванням описаного правильним є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для скасування спірної постанови про накладення штрафу, яка є виконавчим документом згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконавче провадження», з тих підстав, що у ній Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської області було невірно вказано організаційно-правову форму юридичної особи - «Дочірнє підприємство «Держекоінвест», замість «Державного підприємства «Держекоінвест».

Таким чином, колегія суддів вважає, що скасувавши рішення місцевого суду, апеляційний суд допустив порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до постановлення незаконного судового рішення.

У відповідності із статтею 226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 226, 230, 231 КАС України, суд,-

ухвалив:

Касаційну скаргу Державного підприємства «Держекоінвест» - задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2013 року - скасувати, залишивши без змін постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 липня 2013 року.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: