Справа № 2-а-1117/11 2-а/448/2/14
Суддя: Запотічний І.І.
Дата ухвалення: 2015-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 р. Справа № 876/3328/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Ліщинського А.М.

при секретарі судового засідання: Нефедовій А.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ПАТ «Селексплемконецентр» на постанову Мостиського районного суду Львівської області від 05.03.2014 року у справі № 2а-1117/11 за позовом ПАТ «Селексплемконецентр» до Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області, третя особа Відділ Держземагенства у Мостиському районі Львівської області про визнання нечинним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Селексплемконецентр» звернулося суд з позовом до Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області, третя особа Відділ Держземагенства у Мостиському районі Львівської області про визнання протиправною та скасування ухвали VIII сесії VI демократичного скликання Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області від 10.06.2011року за №54 «Про внесення змін в земельно-облікові документи станом на 01.07.2011року в обліках Держкомзему земель комунальної власності Судововишнянської міської ради».

Постановою Мостиського районного суду Львівської області від 05.03.2014 року відмовлено ПАТ «Селексплемконецентр» в задоволені позову.

Постанова суду мотивована тим, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач діяв правомірно та не порушив права позивача, оскільки право постійного користування спірною земельною ділянкою позивачу не належало та в порядку правонаступництва не переходило.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції позивач оскаржив її подавши до Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в якій покликаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваного рішення, норм матеріального права та неповне з'ясування всіх обставин справи просить скасувати постанову Мостиського районного суду Львівської області від 05.03.2014 року та прийняти нову постанову, якою повністю задовольнити позовні вимоги ПАТ «Селексплемконецентр».

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зокрема зазначив, що оспорюваною ухвалою Судововишнянської міської ради безпідставно позбавлено ПАТ «Селексплемконецентр» права на земельну ділянку, яка належить позивачу відповідно до державного акту на право користування землею від 1991 року, як правонаступнику Судововишнянського племпідприємства. Крім цього апелянт вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував до спірних правовідносин пункт «в» статті 141 Земельного кодексу України.

В судовому засіданні представники апелянта надали пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просили скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову .

В судовому засіданні 17.11.2014 року представник відповідача Мартинець О.І. заперечив проти апеляційної скарги, просив оскаржувану постанову суду залишити без змін.

Третя особа - Відділ Держземагенства у Мостиському районі Львівської області згідно поданих до суду письмових пояснень просив розгляд справи проводити без його участі, заперечує проти апеляційної скарги позивача та просить оскаржувану постанову суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для її задоволення виходячи з наступного.

Згідно статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до статті 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають, зокрема, підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності.

Згідно пункту «в» ст. 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Селексплемконецентр» оскаржує ухвалу Судововишнянської міської ради № 54 від 10.06.2011року, стверджуючи, що нею порушено право позивача на спірну земельну ділянку, площею 186,48 га, яка належить такому відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії Б №040260, виданого у 1991 році виконкомом Мостиської районної ради народних депутатів Судововишнянському державному підприємству по племінній справі і штучному осіменінню сільськогосподарських тварин, правонаступником якого є позивач ПАТ «Селексплемконецентр».

Як вірно встановлено судом першої інстанції 26.05.2009року Мостиським районним судом Львівської області винесено постанову у справі №2а-8/2009 за адміністративним позовом Відкритого акціонерного товариства «Кінний центр «Вадим» (ПАТ «Селексплемконецентр») до Судововишнянського міської ради Мостиського району про визнання протиправним та скасування рішення сесії Судововишнянської міської ради № 3 від 10.12.2008 року, якою у задоволенні позову відмовлено. Вказане судове рішення залишено без змін судами апеляційної та касаційної інстанції та набрало законної сили.

З аналізу вказаного вище судового рішення, що набрало законної сили, вбачається, що в 1991 році виконавчим комітетом Мостиської районної ради народних депутатів Судововишнянському державному підприємству по племінній справі і штучному осіменінню сільськогосподарських тварин був виданий Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, розміром 186,48 га, на території Мостиського району Львівської області.

Зазначена земельна ділянка в подальшому використовувалась державним підприємством «Львівська обласна державна заводська конюшня», яке було створено 23.06.1994року.

Згодом, 31.07.1996 року, на підставі наказу регіонального відділення Фонду державного майна України у Львівській області Державне підприємство «Львівська обласна державна заводська конюшня» припинило свою діяльність та було перетворено згідно до плану приватизації у ВАТ «Селексплемконецентр».

Крім цього, у відповідності до вказаного наказу був затверджений Тимчасовий статут новоутвореного товариства, а також зазначено про те, що товариство є правонаступником прав та зобов'язань припиненого державного підприємства.

Судом було встановлено, що відповідно до п.1.1.1 тимчасового статуту від 31.07.1996 року ВАТ «Селексплемконецентр» земельна ділянка, яка була виділена державному підприємству залишається у державній власності та передана товариству у постійне користування.

Згідно рішення Судововишнянської міської ради від 29 липня 2005 року ВАТ «Селексплемконецентр» був наданий дозвіл на здійснення інвентаризації земельної ділянки, площею 177,3 та, для господарського використання з метою надання її в оренду з правом викупу. Зазначене товариство було зобов'язане надати матеріали інвентаризації для розгляду міською радою.

Як вірно встановлено судом відповідні правовстановлюючі документи на спірну земельну ділянку попередніми користувачами не отримувались.

З наявного в матеріалах справи статуту ВАТ «Кінний центр «Вадим» вбачається, що останнє є правонаступником ВАТ «Селексплемконецентр».

Як вбачається з матеріалів справи 10 грудня 2008 року сесією Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області прийнято рішення № 3, яким було припинено право користування спірною земельною ділянкою Судововишнянського державного підприємства по племінній справі і штучному осіменінню сільськогосподарських тварин та відмінене рішення міської ради № 9 від 29.07.2005 року щодо надання дозволу на проведення інвентаризації спірної земельної ділянки. Крім цього вказаним рішенням вилучені землі передано до земель Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що судами при розгляді справи № 2а-8/2009 встановлено, що відповідно до п. 6 розділу X «Перехідних положень» Земельного кодексу України юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть їх мати на такому праві, повинні були до 01.01.2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на земельні ділянки.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно з рішенням Конституційного Суду України № 5-рп/2005 від 22.09.2005 рокуположення п.6 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України в частині зобов'язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення втратили чинність, як такі, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Разом з тим суди при розгляді справи № 2а-8/2009 прийшли до висновку, що правонаступництво права постійного користування земельною ділянкою підприємств недержавної та не комунальної форми власності земельним законодавством не передбачене, Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою від 1991 року не є підставою для використання позивачем спірної земельної ділянки, оскільки такий акт виданий іншій юридичній особі - Судововишнянському державному підприємству по племінній справі і штучному осіменінню сільськогосподарських тварин, діяльність якої на час розгляду даної справи припинена. Відтак, право користування земельною ділянкою всіма правонаступниками, в тому числі позивачем, повинно було набуватися у загальному порядку.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції, що з врахуванням норм статтей 71,72 Кодексу адміністративного судочинства України вищевказані встановлені обставини є обов'язковими для врахування судом і суд першої інстанції підставно взяв їх за основу при розгляді даної справи та при прийнятті судового рішення.

Крім цього судом першої інстанції вірно встановлено, що державний акт на право постійного користування спірною земельною ділянкою, який був виданий у 1991 році Судововишнянському державному підприємству по племінній справі і штучному осіменінню сільськогосподарських тварин, не може бути підставою для її використання позивачем ПАТ «Селексплемконецентр», оскільки державний акт на право постійного користування земельною ділянкою був виданий іншій юридичній особі, діяльність якої була припинена. Припинення діяльності Судововишнянського державного підприємства по племінній справі і штучному осіменінню сільськогосподарських тварин відповідно до земельного законодавства є підставою і для припинення права постійного користування правонаступниками. Право користування спірною земельною ділянкою повинно було встановлюватися користувачами у встановленому порядку. Правонаступництво права постійного користування земельною ділянкою підприємств недержавної та не комунальної форми власності земельним законодавством не передбачене.

З врахуванням наведено суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ВАТ «Селексплемконецентр» (в подальшому ВАТ «Кінний центр «Вадим» та ПАТ «Селексплемконецентр») право постійного користування спірною земельною ділянкою площею 186,48 га не належало, та в порядку правонаступництва таке право до позивача не переходило і у встановленому законом порядку не набувалось.

Як вірно встановлено судом 10.06.2011року сесія Судововишнянської міської ради прийняла оскаржувану ухвалу за №54, якою внесла зміни в земельно-облікові документи, станом на 01.07.2011року в обліках Держкомзему земель комунальної власності Судововишнянської міської ради. Зокрема було проведено зміни в обліках землі ВАТ «Селексплемконецентр» на землі ненадані у власність і користування Судововишнянською міською радою. Цим же рішенням сесія зобов'язала ВАТ «Кінний центр «Вадим» до 01.08.2011року представити в Судововишнянську міську раду документацію по інвентаризації земельної ділянки для подальшого укладення договору оренди на земельну ділянку для обслуговування будівель та споруд.

Крім цього з наявної в матеріалах справи довідки Управління Держкомзему у Мостиському районі №01-16/2721 від 19.07.2011року вбачається, що станом на 01.07.2011 року згідно державної статистичної звітності (форма 6-зем) за ВАТ «Селексплемконецентр» на території Судововишнянської міської ради закріплені земельні ділянки загальною площею - 18,3177 га в межах населених пунктів, а саме: 0,7 га - рілля; 10,6177 га - під господарськими будівлями і спорудами; 1,0 га - під господарськими шляхами і прогонами; 2,0 га чагарники; 4,0 га під водою.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведених вище обставин справи колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги позивача суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому апеляційну скаргу ПАТ «Селексплемконецентр» слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 160 ч.3, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ПАТ «Селексплемконецентр» залишити без задоволення, а постанову Мостиського районного суду Львівської області від 05.03.2014 року у справі № 2а-1117/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.І. Запотічний

Судді О.І.Довга

А.М.Ліщинський

Повний текст ухвали складений 28.01.2015 року.