Справа № 810/7218/14
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2015 року 810/7218/14

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНО-МОНТАЖНА ФІРМА УНІВЕРСАЛ» до Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНО-МОНТАЖНА ФІРМА УНІВЕРСАЛ» (надалі - позивач, підприємство) звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області (надалі - відповідач, податковий орган) про скасування податкового повідомлення-рішення від 21.11.2014 року № .

Позовні вимоги обґрунтовані правомірністю віднесення підприємством сум податку на додану вартість до податкового кредиту з ПДВ за серпень 2012 року, які виникли внаслідок оплати за товари, придбані у ТОВ «УБК Будпромінвест». Спірні суми податкового кредиту з ПДВ сформовані на підставі належно оформлених його контрагентом податкових накладних, які не потребують реєстрації в ЄДРПН, оскільки вказана в них сума ПДВ не перевищує 10 000 грн.

Представник відповідача в письмових запереченнях проти позову зазначив, що підставою для висновку про заниження податкових зобов'язань з податку на додану вартість стало те, що податкові накладні, на підставі яких позивачем сформовано податковий кредит за серпень 2012 року, не зареєстровані в ЄДРПН, хоча сума ПДВ за господарською операцією перевищує 10 000 грн.

Представники позивача та відповідача надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

За таких обставин та на підставі ч. 4 ст. 122 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, враховуючи заперечення відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в порядку статті 76 розділу II Податкового кодексу України Ірпінською ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість ТОВ «БУДІВЕЛЬНО-МОНТАЖНА ФІРМА УНІВЕРСАЛ» за серпень 2012 року, за результатами якої складено акт від 04.11.2014р. № 1186/15-01/30536014.

З вказаного акту вбачається, що при перевірці використано податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2012 року, додатку 5 до неї та реєстру отриманих та виданих податкових накладних, відповідно до яких ТОВ «БУДІВЕЛЬНО-МОНТАЖНА ФІРМА УНІВЕРСАЛ» до складу податкового кредиту віднесено суму ПДВ 28128,33 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «УБК Будпромінвест» по податковим накладним №13 від 14.08.2012р., №14, від 14.08.2012р. та №15 від 14.08.2012р.

Враховуючи те, що ці накладні не були зареєстрованими в ЄДРПН, відповідач дійшов до висновку про порушення позивачем вимог п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим позивачем завищено податковий кредит з ПДВ за серпень 2012 року на суму 28 128,33 грн.

На підставі висновків акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.11.2014р. № , яким визначено податкове зобов'язання з ПДВ в сумі 28 128 грн. основного платежу та 14 064 штрафних (фінансових) санкцій.

Наказом ДПА України 21.12.2010 року №969, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2010 року за №1401/18696 «Про затвердження Податкової накладної та Порядку її заповнення» визначено, що оригінал податкової накладної надається покупцю (отримувачу) товарів/послуг на його вимогу. Податкова накладна, яка відповідно до пункту 11 підрозділу 2 розділу XX ПК України підлягає реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних, надається покупцю тільки після такої реєстрації.

Відповідно до абз. 1, 2, 7 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно із ч. 11 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, реєстрація податкових накладних платниками податку на додану вартість - продавцями в Єдиному реєстрі податкових накладних запроваджується для платників цього податку, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить: понад 1 мільйон гривень - з 1 січня 2011 року; понад 500 тисяч гривень - з 1 квітня 2011 року; понад 100 тисяч гривень - з 1 липня 2011 року; понад 10 тисяч гривень - з 1 січня 2012 року.

Абзацом 9 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

В разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг (абз. 11 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України).

Судом встановлено, що між ТОВ «БУДІВЕЛЬНО-МОНТАЖНА ФІРМА УНІВЕРСАЛ» (покупець) та ТОВ «УБК Будпромінвест» (продавець) укладено договір від 18.05.2012 року №У-00000055, п.1.1 якого передбачено, що «Продавець» зобов'язаний передати товар, а «Покупець» зобов'язаний прийняти товар та сплатити за нього на умовах договору .

У зв'язку з поставкою товару на виконання вказаного договору, ТОВ «БУДІВЕЛЬНО-МОНТАЖНА ФІРМА УНІВЕРСАЛ» було віднесено до складу податкового кредиту з ПДВ суму в розмірі 28 128,33 грн. в серпні 2012 року по взаємовідносинах з ТОВ «УБК Будпромінвест», яка сформована на підставі наступних податкових накладних:

- №13 від 14.08.2012р. (ПДВ 9 087,33 грн.);

- №14, від 14.08.2012р. (ПДВ 9 240,50 грн.);

- №15 від 14.08.2012р. (ПДВ 9 800,50 грн.).

Відповідно пп. 14.1.191 ПКУ поставка товарів визначена як будь-яка передача права на розпорядження товарами в якості власника, в т. ч. продаж, обмін чи дарунок такого товару, а також поставка товарів по рішенню суду.

Для виконання ст. 662 ЦКУ продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, обґрунтований договором купівлі-продажу. Продавець одночасно з товаром повинен передати покупцеві належне та документи, що стосуються товару та належить передачі разом з товаром відповідно до договору чи актами громадянського законодавства.

З аналізу наведеного законодавства вбачається, що за однією господарською операцією з поставки товару постачальник виписує покупцю одну податкову накладну на всю суму поставки, а не декілька на частини такої суми, оскільки цим самим продавець ухиляється від реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Умовами Договору від 18.05.2012 року №У-00000055, укладеного між ТОВ «БУДІВЕЛЬНО-МОНТАЖНА ФІРМА УНІВЕРСАЛ» та ТОВ «УБК Будпромінвест», не передбачено етапи поставки чи оплати товару частинами.

Всі видаткові та податкові накладні, рахунок-фактури датовані 14.08.2012р., що дає підстави для висновку про те, що поставка товару від ТОВ «УБК Будпромінвест» на користь ТОВ «БУДІВЕЛЬНО-МОНТАЖНА ФІРМА УНІВЕРСАЛ» за податковими накладними від 14.08.2012р. №№13, 14, 15 відбулась у формі єдиної господарської операції, у зв'язку з чим податкові накладні, в яких відображені суми ПДВ за цією операцією, повинні бути зареєстровані в ЄДРПН.

Відсутність реєстрації в ЄДРПН податкових накладних від 14.08.2012р. №№13, 14, 15 не дають право позивачу на податковий кредит з ПДВ, суми якого вказані у цих накладних.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної служби та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач виконав покладений на нього обов'язок КАС України, надав усі докази в підтвердження обґрунтованості своїх дій, навів обґрунтовані доводи в підтвердження правомірності спірних рішень.

Позивач не надав до суду жодних доказів для спростування висновків, викладених у акті перевірки та не довів правомірності віднесення спірних сум до податкового кредиту з ПДВ.

Таким чином, суд дійшов думки, що приймаючи податкове повідомлення-рішення від 21.11.2014 року № , Ірпінська ОДПІ діяла в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і Законами України, зокрема на виконання вимог ч. 11 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення», ст. 201 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 69-71, 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Київський окружний адміністративний суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Василенко Г.Ю.