Справа № 826/12834/14
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Глущенко Я.Б.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів Пилипенко О.Є., Шелест С.Б.,

при секретарі Строяновській О.В.,

за участю:

представника позивача - Кухар А.О.,

представника відповідача - Гусєва О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Житомирській області про визнання протиправними дій, скасування постанови про накладення штрафних санкцій, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 листопада 2014 року,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Дієса» звернулося у суд із позовом до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Житомирській області, в якому просило визнати протиправними дії посадових осіб відповідача при проведенні позапланової перевірки магазину за адресою: м. Бердичів, вул. К. Лібкнехта, 26, що належить позивачу, скасувати постанову про накладення штрафних санкцій від 19.05.2014 №120.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 листопада 2014 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду - скасуванню в частині, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що при винесенні спірного рішення та при проведенні перевірки відповідач діяв обґрунтовано, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Проте, з таким висновком суду не можна погодитися в повній мірі.

Колегією суддів установлено, що 05.12.2013 Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Житомирській області проведено позапланову перевірку дотримання законодавства про захист прав споживачів у магазині ТОВ «Дієса» у м. Бердичів по вул. К. Лібкнехта, 26, за підсумками якої складено акт від 05.12.2013 № 00708. Зі змісту акту слідує, що перевірка проведена на підставі згоди Держінспекції України з питань захисту прав споживачів від 26.11.2013 № 03/7-11124-2013 та звернення Спілки захисту прав споживачів Солом'янського району м. Києва від 405/01-01 від 26.11.2013, а також направлення № 494 від 02.12.2013.

Як указується в згаданому акті, в ході перевірки контролюючим суб'єктом, зокрема, встановлено реалізацію товарів без необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації в обсязі, передбаченому законодавством, а саме: на маркуванні електропобутових приладів, зазначених в пунктах 1, 2, 5, 6, 8 - 16 додатку № 7 до акту перевірки, не міститься інформації про найменування підприємства виробника та його місцезнаходження, дати виготовлення (крім пункту 16), зазначена інформація також відсутня у супровідній документації до виробів; на маркуванні та в супровідній документації товарів, зазначених у пунктах 3, 4, 7 відсутня інформація про місцезнаходження виробника продукції; щодо товарів, вказаних у пунктах 1, 2, 9, 10, 13, 14 - у супровідній документації до виробів (інструкції з експлуатації) відсутня інформація про правила та умови ефективного і безпечного використання продукції на державній мові. Відтак, відповідачем встановлено порушення вимог ст. ст. 6, 7, 15 Закону України «Про захист прав споживачів», пункту 17, 21 Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затвердженого постановою КМУ від 15.06.2006 № 833, пункту 2 глави 4 «Електропобутові товари» розділу II «Особливості продажу окремих груп товарів» Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами, затверджених наказом Міністерства економіки України № 104 від 19.04.2007, а також пунктів 7, 8 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, затвердженого постановою КМУ від 11.04.2002 № 506.

У зв'язку із відсутністю необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію щодо шістнадцяти партії товару постановою відповідача від 19.05.2014 №120 накладено на позивача штраф у розмірі 16519,87 грн - відповідно до ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів».

Обговорюючи наявність такого порушення з боку позивача, судова колегія зважає на наступне.

Згідно частини 1 статті 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.

Приписами частин 1, 2 статті 7 цього Закону передбачено, що виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором. Гарантійний строк зазначається в паспорті на продукцію або на етикетці чи в будь-якому іншому документі, що додається до продукції.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Така інформація повинна містити, зокрема, дату виготовлення, найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця), правила та умови ефективного і безпечного використання продукції.

Пунктами 17, 21 Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2006 № 833, встановлено, що забороняється продаж товарів, що не мають відповідного маркування, етикетування або інструкції про їх застосування (в установлених випадках), а також належного товарного вигляду, на яких строк придатності не зазначено або зазначено з порушенням вимог нормативних документів, строк придатності яких минув, а також тих, що надійшли без документів, передбачених законодавством, зокрема які засвідчують їх якість та безпеку. Суб'єкт господарювання зобов'язаний, зокрема, надавати споживачеві (покупцеві) у доступній формі необхідну, достовірну та своєчасну інформацію про товари.

Так, в акті відповідач стверджує, що в ході перевірки ним встановлено реалізацію позивачем товару без необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, а саме: відсутня інформація про найменування підприємства виробника та його місцезнаходження, дата виготовлення, інформація про правила та умови ефективного і безпечного використання продукції на державній мові.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія доходить висновку, що такі доводи відповідача, з якими погодився суд першої інстанції, не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до частини 2 статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів» інформація, передбачена частиною першою цієї статті, доводиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування.

Інформація про продукцію може бути розміщена у місцях, де вона реалізується, а також за згодою споживача доводитися до нього за допомогою засобів дистанційного зв'язку.

Враховуючи приведені норми, законодавець не обмежує право суб'єкта господарювання наносити необхідну інформацію, крім як на самий товар, також у іншій формі, зокрема інформація про товар може міститься у супровідній документації чи на етикетці. У випадках, коли це зумовлено певними властивостями товару, інформація про нього може наноситись іншим способом, або надаватись засобами дистанційного зв'язку.

У зауваженнях до акту перевірки позивачем зазначалось про те, що він з її результатами не згоден, що ним надавались усі витребувані документи, а також, що вся інформація і документація до товару в наявності. Також, у запереченнях до акту перевірки позивачем зазначено, що супровідна документація на товар та інформація на його упаковках відповідачем не перевірялась.

Разом з тим, позивачем надано суду фотокопії продукції (етикеток), яка на думку відповідача, реалізовувалась з порушенням вимог законодавства, з яких вбачається, що на товарі зазначена дата виготовлення, виробник та імпортер товару, їх місцезнаходження. Крім того, суду надано фотокопії інструкцій з експлуатації електропобутових приладів на державній мові, в яких міститься інформація про правила та умови ефективного і безпечного використання продукції.

Наведене спростовує висновки відповідача в акті перевірки.

Разом з тим, факт порушення вимог статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів» може бути встановлений лише у випадку відсутності інформації у будь-який визначений законом спосіб щодо кожного товару, стосовно якого проводилась перевірка.

Окрім того, судова колегія зауважує, що в акті відповідачем зазначено про встановлення факту реалізації товарів з відсутньою інформацією про дату виробництва та виробника. Проте, доказів факту реалізації - продажу визначеного в додатку 7 до акту перевірки товару відповідачем не надано; контрольна закупка контролюючим суб'єктом товару не проводилась.

Відтак, висновки відповідача, викладені в акті №00708 від 05.12.2013, жодними доказами не підтверджені.

При цьому, судова колегія враховує, що відповідно до пункту 1.10 Порядку проведення перевірок у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якості продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг, затверджених наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 07.03.2012 № 310, органи з питань захисту прав споживачів, їх посадові особи та суб'єкти господарювання мають право фіксувати процес проведення перевірок чи кожну окрему дію засобами аудіо- та відеотехніки. Відтак, контролюючий суб'єкт, встановлюючи те чи інше порушення, має можливість зафіксувати дійсну наявність такого засобами аудіо- та відеотехніки. Натомість, відповідачем не надано суду доказів дійсного допущення позивачем зазначених в акті перевірки порушень, які могли б спростовувати докази та обґрунтування позивача.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що відповідачем, усупереч вимогам частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, не доведено обставин, на яких ґрунтуються його заперечення проти позову, та правомірніості постанови від 19.05.2014 №120.

Окрім того, колегія суддів зауважує, що дії посадових осіб Інспекції з питань захисту прав споживачів у Житомирській області щодо проведення перевірки в магазинах Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» на підставі звернення Спілки захисту прав споживачів Солом'янського району м. Києва від 26.11.2013 №405/01-01 визнані протиправними постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 березня 2014 року у справі №826/18856/13-а за адміністративним позовом ТОВ «Дієса» до Державної інспекції з питань захисту прав споживачів та її територіальних органів, в тому числі Інспекції з питань захисту прав споживачів у Житомирській області. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 листопада 2014 року вищевказану постанову Окружного адміністративного суду м. Києва залишено в силі.

Таким чином, оспорюване позивачем рішення прийнято необґрунтовано, а також на підставі протиправної перевірки, а тому штрафні санкції постановою від 19.05.2014 №120, застосовані до позивача на підставі пункту 7 частини 1 статті 23 Закону України «Про захист прав споживачів», є незаконними. Відтак, його вимога про скасування цього рішення підлягає задоволенню.

У той же час, апеляційний суд зауважує, що відповідно до повноважень суду при вирішенні справ, передбачених частиною 2 статтею 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суду слід приймати постанову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, яке скасовується. Відтак, керуючись частиною 2 статті 11 цього Кодексу, з метою повного захисту прав позивача та дотримання вимог адміністративного-процесуального законодавства, колегія суддів вважає необхідним визнати спірну постанову відповідача протиправною та скасувати її.

Разом з тим, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні вимоги позивача про визнання протиправними дій посадових осіб відповідача при проведенні позапланової перевірки магазину за адресою: м. Бердичів, вул. К. Лібкнехта, 26, що належить позивачу, адже достатнім способом захисту порушеного права позивача в даному спорі є задоволення вимоги, яка узгоджується із положеннями статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України, що визначають зміст адміністративного позову, - скасування протиправного рішення суб'єкта владних повноважень. Задоволення ж першої вимоги позивача не призведе до захисту його порушеного права.

При цьому, судова колегія зауважує, що при розгляді спорів щодо оскарження рішень контролюючих органів, прийнятих за наслідками тої чи іншої перевірки, доводи щодо протиправності дій посадових осіб, вчинених в ході такої перевірки, по суті є підставами для позову, тобто обставинами, якими позивач обґрунтовує матеріальний зміст позову, а тому їх не слід розглядати як самостійну вимогу.

Отже, доводи позивача частково знайшли підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, а тому вимоги апелянта підлягають частковому задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню в частині, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 листопада 2014 року скасувати в частині відмови в задоволенні позовної вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» про скасування постанови Інспекції з питань захисту прав споживачів у Житомирській області від 19.05.2014 №120.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» в цій частині задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Інспекції з питань захисту прав споживачів у Житомирській області про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «Дієса» штрафних санкцій від 19.05.2014 №120.

У решті постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 листопада 2014 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяС.Б. Шелест

(Повний текст постанови складений 02 лютого 2015 року.)

Головуючий суддя Глущенко Я.Б.

Судді: Пилипенко О.Є.

Шелест С.Б.