Справа № 697/2986/14-а
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 697/2986/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Дубенець М.І. Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

28 січня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Старової Н.Е.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Каневі та Канівському районі Черкаської області на постанову Канівського міськрайонного суду міста Черкаської області від 15 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в місті Каневі та Канівському районі Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Канівського міськрайонного суду міста Черкаської області з позовом до управління Пенсійного фонду України в місті Каневі та Канівському районі Черкаської області про визнання дій відповідача щодо невиплати ОСОБА_2 пенсії у розмірі відповідно до положень ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.01.2014 року протиправними; зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до положень ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі не нижче шести мінімальних пенсій за віком - основна пенсія та додаткової пенсії у розмірі не нижче 50 % від мінімальної пенсії за віком з 01.01.2014 року.

Постановою Канівського міськрайонного суду міста Черкаської області від 15 грудня 2014 року позов задоволено.

На вказану постанову відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволені позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є постраждалою особою внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії та інвалідом ІІІ групи, внаслідок захворювання, яке пов'язане з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС. Зазначене підтверджується поданими доказами, а саме, копією посвідчення серії НОМЕР_1, виданого 15.09.2011 року.

Перебуваючи на обліку у відповідача, позивач звернувся із вимогою про здійснення перерахунку пенсії відповідно до розмірів, визначених ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідач направив позивачу листа від 26.11.2014 року № 219/Ю.10, яким у проведенні перерахунку пенсії позивачу відмовив. Свою позицію відповідач обґрунтував тим, що нарахування та виплата пенсії позивача проводиться у розмірах, визначених постановами Уряду України.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Виходячи із змісту ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: - інвалідам ІII групи - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Також, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по ІІI групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до п. 17 ч. 1 с. 87 Бюджетного кодексу України, до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 5 частини другої статті 67-1 цього Кодексу), належать видатки на державні програми з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки, запобігання виникненню та ліквідації надзвичайних ситуацій та наслідків стихійного лиха.

Згідно до абз. 8 п. 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Статтею 63 Закону України «Про статусі і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством.

Починаючи з 01.01.2014 року, Закон України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 року в редакції Закону України від 06.07.2014 року № 1534-18 не містить жодної норми, яка б обмежувала у 2014 року пряме застосування Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема ст. ст. 50, 54 вказаного Закону.

Проте, Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 року, в редакції Закону України від 03.08.2014 року № 1622-18, встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Суд звертає увагу на те, що вказана норма діє з 16.08.2014 року.

Таким чином, з 16.08.2014 року, розміри пенсій передбачених ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» обмежуються вимогами Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» в редакції Закону України від 03.08.2014 року № 1622-18.

Згідно ст. 99 КАС для звернення до адміністративного суду за захистом прав свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що порушення свого права позивач дізнався 26.11.2014 року, коли отримав листа УПФ в місті Канів та Канівському районі Черкаської області.

Таким чином, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що за період з 26.05.2014 року по 15.08.2014 року позивач має право на нарахування, перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та основної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком згідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову, а тому в задоволенні апеляційної скарги відповідача необхідно відмовити, а постанову Канівського міськрайонного суду міста Черкаської області від 15 грудня 2014 року - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 197, 198, 200, 205, 207 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Каневі та Канівському районі Черкаської області - залишити без задоволення.

Постанову Канівського міськрайонного суду міста Черкаської області від 15 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Старова Н.Е.

Мєзєнцев Є.І.