Справа № 808/7801/13-а
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/7801/13-а

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 листопада 2014 року

справа № 808/7801/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Надточія В.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Запорізької митниці Міндоходів на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2014 року у справі № 808/7801/13-а за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Енергетичні Технології" до Запорізької митниці Міндоходів про скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 23.09.2013 №112050000/2013/000776/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, -

ВСТАНОВИВ:

Не погодившись з постановою суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову, в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 15.08.2012 між ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЕНЕРГЕТИЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ» та ТОВ керуюча компанія «СамараНефтеОргСинтез» (скорочено - САНОРС) був укладений контракт №УК.272/12, відповідно до якого та додатку № 8 від 30.04.2013, додаткової угоди до додатку №8 від 31.05.2013, позивач отримав МТАЕ (а.с. 22-25).

Кількість товару, ціна, умови постачання, вартість партії поставки, строк поставки та інші умови обумовлено сторонами у додатках до контракту. Поставка здійснювалася на умовах СРТ - ст.Соловей/Тополі, відповідно до Інкотермс-2010.

12.09.2013 для митного оформлення позивачем була надана митна декларація №112050000/2013/024000, згідно з якою митна вартість товару - МТАЕ - в кількості 118 429 кг була визначена за методом №1 та склала 1 012 969,36 гривень (а.с. 32).

Судом встановлено, що разом з митною декларацією позивач подав митному органу наступні документи: вищезазначений контракт з додатками, платіжні відомості АС 593836, АС 593837, комерційний інвойс, сертифікат про походження товару, паспорт якості, експортну митну декларацію та інші документи, що зазначені у графі 44 імпортної митної декларації від 12.09.2013.

Митний орган дійшов висновку, що документи, які були надані до митного оформлення містять розбіжності:

- в інвойсі № 1068 від 15.05.2013 та інвойсі № 1068/1 від 22.08.2013 відсутнє посилання на марку «А» товару, яка зазначена в паспортах № 1393 та № 1396 від 13.05.2013, що не дає змогу однозначно ідентифікувати товар;

- згідно з п. 12 додатку №8 від 30.04.2013 до контракту № УК.272/12 від 15.08.2012 умови оплати - 100 % передплата за ціною попереднього декларування товару, повинна складати - 125564,35 доларів США. Згідно з платіжним дорученням №1 від 13.05.2013, сплачено 127 320 доларів США;

- в платіжному дорученні №1 міститься посилання на інвойс № 14/13 від 30.04.2013, який відсутній в поданих до митного оформлення документах.

Відповідно, для підтвердження митної вартості відповідачем були витребувані наступні документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (а.с. 34).

Судом встановлено, що 20.09.2013 на вимогу митниці позивач додатково надав наступні документи: пояснювальна щодо закриття декларації № 20/09/2013-02 від 20.09.2013); лист про значення котировок № 05/07/2013-06 від 05.07.2013; котировки Platts European Marketscan з 26.04.2013 по 24.05.2013; лист про розрахунок ціни № 51/13-ДТР від 21.05.2013; лист про формування ціни на МТАЕ № 70/13-ДТР від 05.07.2013; інвойс № 1068/1 від 22.08.2013; лист № 161/13 від 05.09.2013; лист про недолік № 13/06/2013-01 від 13.06.2013; рахунок (інвойс) № 1731/30-ZA-13-LOC від 30.05.2013; звіт про інспекцію ZP 1330-0404 від 30.05.2013; копії залізничних накладних № АС593836, АС593837; копії митних декларацій № 112050000/2013/018026, 112050000/2013/018027 від 11.07.2013; лист про цінову оцінку товару МТАЕ за додатком №8 від 30.04.2013 №02/07/2013-03 від 02.07.2013; лист ДП «Держзовнішінформ» № 11/620 від 08.07.2013; - Інтернет інформація (НЕФТЕХІМІЯ) від 24.10.2012; Інтернет інформація щодо виставки «Бензини-2012»; пояснювальна щодо закриття декларації № 20/09/2013-03 від 20.09.2013; лист про графік оплати та відвантаження № 08-05-2013-01 від 08.05.2013; лист № 176/13 від 20.09.2013; інвойс №14/13 від 30.04.2013; - аналітика котировок Platts на нафту та нафтопродукти (а.с. 35).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Запорізькою митницею не доведено правомірність прийняття картки відмови в прийнятті митної декларації та рішення від 23.09.2013 року

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ст. 49, ч. 1 ст. 50, ч. 2 ст. 52, ст. 53 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов’язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об’єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов’язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п’ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об’єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов’язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов’язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов’язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з ч. 2-4 ст. 57, ч. 1-2 ст. 58 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); не впливають значною мірою на вартість товару; щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; покупець і продавець не пов’язані між собою особи або хоч і пов’язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов’язковою при її обчисленні.

Відмовляючи в митному оформленні товару за першим методом, митний орган зазначив, що декларант не надав в повному обсязі додаткові документи, що підтверджують митну вартість: договір (угоду, контракт) з третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, поставкою) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару. У митного органу наявна інформація щодо вартості ідентичного товару на рівні 1,1738 доларів США/кг (митна декларація №110010000/2013/006026 від 09.09.2013), що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та до прийняття рішення коригування митної вартості, заявленої декларантом.

Разом з тим, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що усі розбіжності, які виникли 12.09.2013 під час митного оформлення, були усунені позивачем в повному обсязі.

Колегія суддів приходить до висновку, що у відповідача не було підстав застосувати другорядний метод визначення митної вартості товарів, оскільки позивачем самостійно визначено митну вартість товарів на підставі контракту (вартість операції), тобто застосовано основний метод який в обґрунтування підкріплений наданими документами.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці Міндоходів - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 13.02.2014 року – залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: Д.В. Чепурнов