Справа № 461/15119/13а,2а-461/143/14
Суддя: Кухтей Р.В.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року Справа № 876/11911/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Хобор Р.Б., Яворського І.О.

з участю секретаря судового засідання: Сердюк О.Ю.

представника позивача: Мацюк Г.Р.

представника відповідача: Хринихи Х.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Успіх БМ» на постанову Галицького районного суду м. Львова від 17 грудня 2014 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Успіх БМ» до Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради про визнання дій протиправними, -

в с т а н о в и в :

В грудні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТзОВ) «Успіх БМ» звернулося в суд із зазначеним адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправними дії відповідача щодо дострокового розірвання з 17.12.2013 р. в односторонньому порядку укладених між ними 22.10.2012 р. договорів про організацію перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування. Позов мотивований тим, що департаментом не було надано жодних документів на підтвердження підставності прийняття ним рішення про одностороннє розірвання договорів, хоча відповідно до умов цих договорів таке порушення має бути підтверджене документами від контролюючих органів.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 17.12.2014 р. в задоволені позову було відмовлено.

Не погоджуючись із даною постановою, її оскаржило ТзОВ «Успіх БМ». Апеляційну скаргу мотивує тими обставинами, що і позовну заяву. Крім того, додає, що визначення поняття «Законодавство про автомобільний транспорт» відсутнє. В договорі сторони не передбачили, визначення та чіткого переліку дій, які вважаються «порушенням перевізником законодавства про автомобільний транспорт», а договором чи будь-яким іншим нормативно-правовим актом цього не передбачено. Не має переліку «контролюючих органів державної влади, які мають право фіксувати порушення перевізником законодавства про автомобільний транспорт», «процедура проведення перевірок контролюючими органами порушень перевізником законодавства про автомобільний транспорт» також не приписана ні в договорі, ні в інших нормативно-правових актах, тому вважає, що такі перевірки не можуть бути проведені законно, а також відсутній перелік документів, якими можуть бути зафіксовані порушення, на які міститься посилання в договорах, як на підставу його застосування. Також апелянт зазначає, що незважаючи на такі протиправні дії відповідача, останнім на адресу позивача направлялись листи з вимогами надати автобуси з метою організації перевезення людей у зв'язку з проведенням різноманітних масових заходів, департамент продовжує далі укладати аналогічні договори з товариством. Тому просить скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 17.12.2014 р. по справі № 461/15119/13-а та прийняти нову. якою повністю задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта Мацюк Г.Р., яка просила задовольнити апеляційну скаргу, представника відповідача Хринихи Х.А., яка просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувана постанова скасуванню із задоволенням позовних вимог повністю, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що 22.10.2012 р., за результатами проведеного у встановленому порядку конкурсу, між ТзОВ «Успіх БМ» (перевізник) та Департаментом житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради (замовник) були укладені договори про організацію перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування за № 58 А/Т - маршрут № 48, № 59 А/Т - маршрут № 49, № 60 А/Т - маршрут № 50, № 61 А/Т - маршрут № 51, № 62 А/Т - маршрут № 53, за умовами яких замовник надає перевізникові право надання послуг з перевезення пасажирів на вказаних маршрутах, а перевізник зобов'язується надавати зазначені послуги населенню в порядку і на умовах, визначених договорами у режимі маршрутне таксі, згідно затвердженого тарифу і схемою маршруту, розкладом руху, графіком режиму праці та відпочинку водіїв на маршруті, схемою розміщення реклами на транспортних засобах. Строк дії договорів сторони визначили у 4 роки.

Проте, 27.11.2013 р. на адресу ТзОВ «Успіх БМ» було направлено повідомлення про дострокове одностороннє розірвання договорів за вихідними номерами № 25-вих-406, № 25-вих-407, № 25-вих-408, № 25-вих-409, № 25-вих-410. Підставою для цього була інформація, викладена у листі відділу державтоінспекції Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (далі - ВДАІ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області) № 36/1399 від 27.06.2013 р. про кількість виявлених порушень правил дорожнього руху України. Крім того, відповідно до інформації ВДАІ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області № 36/2571 від 01.11.2013 р. за три квартали 2013 року відносно водіїв ТзОВ «Успіх БМ» було складено 77 адміністративних протоколів, а трьох посадових осіб підприємства притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що п.2.1.1.10 зазначених договорів передбачено право замовника - Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради приймати рішення про одностороннє дострокове розірвання договору у визначених випадках. До таких, зокрема, віднесено неодноразове грубе порушення Перевізником законодавства про автомобільний транспорт (три і більше разів протягом року), що підтверджується документами контролюючих органів державної влади і представником відповідача було доведено неодноразове грубе порушення перевізником законодавства про автомобільний транспорт, що є підставою для одностороннього розірвання укладеного між сторонами договору.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх помилковими, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.7 Закону України «Про автомобільний транспорт», організація пасажирських перевезень на міських автобусних маршрутах загального користування покладається на виконавчий орган сільської, селищної, міської ради відповідного населеного пункту. До повноважень таких органів відноситься, зокрема, проведення конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування; забезпечувати укладення договору на автобусних маршрутах загального користування із автомобільним перевізником - переможцем конкурсу та забезпечувати контроль за виконанням ним умов договору чи дозволу; достроково розірвати договір з автомобільним перевізником чи позбавити його дозволу в разі порушення ним умов договору чи дозволу.

Відповідно до ч.1 ст.31 вказаного Закону, відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування.

Пунктом 2.1.1.10.4 Договору, копія якого міститься в матеріалах справи, передбачено право замовника приймати рішення про його одностороннє дострокове розірвання у разі неодноразового порушення перевізником законодавства про автомобільний транспорт (три і більше разів протягом року), що підтверджується документами контролюючих органів державної влади.

Згідно ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до ст.70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

З матеріалів справи та пояснень представника позивача вбачається, що існує спір стосовно доказу, яким відповідач обґрунтовує свої заперечення проти позову.

Проте, в судовому засіданні представником відповідача не було надано суду належного доказу на підтвердження фактів порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт, а також не було обґрунтовано належність конкретного доказу, зокрема обставин, викладених у листах ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області для підтвердження заперечень проти адміністративного позову.

Також слід зазначити, що лише у встановленому законом порядку особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення та може бути підтверджено лише постановою, винесеною уповноваженою на це посадовою особою.

Згідно ч.1 ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони : 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як убачається з матеріалів справи, Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради направив перевізнику повідомлення про одностороннє розірвання договорів, у яких, як на підставу для розірвання в односторонньому порядку договорів про організацію перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, послався на листи ВДАІ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області про кількість виявлених порушень правил дорожнього руху в період з 20.05.2013 р. по 15.06.2013 р., допущених перевізником ТзОВ «Успіх БМ».

Проте, направляючи такі повідомлення, відповідач, на думку колегії суддів, не забезпечив право перевізника на участь у прийнятті такого рішення, чим позбавив останнього можливості спростовувати наведені у листах обставини.

З урахуванням наведеного вище, на думку колегії суддів, вказані листи не можуть свідчити про неодноразове порушення перевізником законодавства про автомобільний транспорт (три і більше разів протягом року).

Крім того, відповідно до умов договору, кожне таке порушення має бути підтверджене документами від контролюючих органів влади проте жодних документів, на підтвердження підставності прийняття такого рішення, Департаментом житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради надано не було та не досліджено судом першої інстанції.

Також потрібно звернути увагу на те, що протягом жовтня 2012 року по листопад 2013 року на адресу підприємства від контролюючих органів не надходило жодних попереджень, скарг, зауважень щодо неналежного виконання ТзОВ «Успіх БМ» зобов'язань згідно Договорів та вимог усунути порушення чинного законодавства у сфері автомобільного транспорту.

Твердження позивача про відсутність поняття «законодавство про автомобільний транспорт» є помилковим, оскільки приписами ст.2 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України «Про транспорт», «Про дорожній рух», чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень, однак не впливає на висновок про протиправність дій відповідача.

Крім того, в своїй апеляційній скарзі апелянт звертає увагу на те, що в договорі сторони не передбачили визначення та чіткого переліку дій, які вважаються «порушенням перевізником законодавства про автомобільний транспорт», а договором чи будь-яким іншим нормативно-правовим актом цього не передбачено, на відсутність переліку «контролюючих органів державної влади, які мають право фіксувати порушення перевізником законодавства про автомобільний транспорт», «процедура проведення перевірок контролюючими органами порушень перевізником законодавства про автомобільний транспорт» також не приписана ні в договорі, ні в інших нормативно-правових актах, тому вважає, що такі перевірки не можуть бути проведені законно, а також відсутній перелік документів, якими можуть бути зафіксовані порушення, на які міститься посилання в договорах, як на підставу його застосування.

Проте, з такими доводами апелянта можна погодитися лише частково, оскільки аналізуючи їх в сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що відсутність конкретизації кожного порушення із зазначенням часу його вчинення, особи, яка його вчинила та наслідків розгляду протоколу, можна вважати підтвердженим факт порушення перевізником законодавства про автомобільний транспорт.

Таким чином, аналізуючи наведені вище встановлені судом обставини, колегія суддів приходить до висновку про протиправність дій Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради щодо одностороннього дострокового розірвання з 17.12.2013 р. Договорів про організацію перевезення пасажирів на автобусних маршрутках загального користування.

Згідно ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст.202 цього Кодексу підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про невідповідність висновків суду обставинам справи, до яких суд першої інстанції прийшов з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Успіх БМ» задовольнити.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 17 грудня 2014 року по справі № 461/15119/13-а скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Успіх БМ» задовольнити.

Визнати протиправними дії суб'єкта владних повноважень - Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради щодо одностороннього дострокового розірвання з 17.12.2013 р. Договорів про організацію перевезення пасажирів на автобусних маршрутках загального користування №58А/Т - маршрут №48, №59А/Т - маршрут №49, №60А/Т - маршрут №50, №61А/Т - маршрут №51, №62А/Т - маршрут №53, укладених 22.10.2012 р. між Департаментом житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Успіх БМ».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : Р.В.Кухтей

Судді : Р.Б.Хобор

І.О.Яворський

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 27.01.2015 р.