Справа № 368/1739/13-а
Суддя: Шевченко І. І.
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/1739/13-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді - Шевченко І.І.

при секретарі Губенко А.П.

з участю прокурора Павлика В.Ю.

представника відповідача Будюк С.М.

представника третьої особи в особі ОСОБА_2 ОСОБА_3

представника третьої особи в особі Кагарлицького РайСТ Гриценко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлик справу за позовом Кагарлицького міжрайонного прокурора до Кагарлицької міської ради Київської області, третя особа: ОСОБА_2, Кагарлицьке районне споживче товариство про визнання протиправним та скасування рішення Кагарлицької міської ради, -

в с т а н о в и в:

прокурор просить суд визнати незаконним та скасувати рішення XXXIX сесії VI скликання Кагарлицької міської ради від 25.07.2013 №329-13-ХХХІХ-УІ «Про розгляд клопотання Кагарлицького райСТ», посилаючись на те, що рішенням XXXIX сесії УІ скликання Кагарлицької міської ради від 25.07.2013 «Про розгляд клопотання Кагарлицького райСТ» вирішено продовжити Кагарлицькому РайСТ термін оренди земельної ділянки площею 2,0154 га, яка знаходиться на території міста по АДРЕСА_1 для ведення ринкової діяльності строком на 1 рік.

Кагарлицький міжрайонний прокурор на зазначене рішення сесії Кагарлицької міської ради 02.08.2013 вніс подання про усунення порушень Земельного Кодексу України, причин та умов, що їм сприяють з вимогою вжити дієвих заходів по усуненню виявлених порушень та скасування вказаного вище рішення.

З відповіді Кагарлицької міської ради Київської області № 949/02-44 від 28.08.2013 вбачається, що вказане подання не задоволено.

Відповідь на вказане подання надійшла до Кагарлицької міжрайонної прокуратури 28.08.2013 року.

Статтею 1 Земельного кодексу України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади, або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно ст.124 цього кодексу, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього кодексу.

Відповідно до ст.123 Земельного кодексу України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: зміни цільового призначення земельних ділянок; надання в користування земельних ділянок, межі яких не встановлені в натурі (на місцевості). Надання у користування земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі (на місцевості), без зміни її цільового призначення, здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного Кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у , власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 вищевказаного Закону, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Крім того, відповідно до п. «е» ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України, підставою припинення права користування на земельну ділянку є : набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Встановлено, що відповідно до рішення Господарського суду Київської області від 21.03.11 у справі № 259/16-205 /5/13, яке залишено у силі постановами Київського апеляційного господарського суду та Вищого господарського суду України, за Київською регіонспоживспілкою визнано право власності на майновий комплекс Кагарлицького ринку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, вказаний майновий комплекс, 07.03.12 р. комунальним підприємством Київської обласної ради «Кагарлицьке бюро технічної інвентаризації» зареєстровано право власності, за Київською регіональною спілкою споживчої кооперації.

Разом з цим, необхідно відмітити, що право користування Кагарлицького районного споживчого товариства на вищевказану земельну ділянку припинилось на підставі п. «е» ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України, якою передбачено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

У подальшому на підставі ухвали Ржищівського міського суду і Київської області від 27.12.2012 було затверджено мирову угоду у справі № 1020/724/12 за позовом ОСОБА_5 до київської регіональної спілки споживчої кооперації , ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів.

За умовами мирової угоди Київська регіональна спілка споживчої кооперації в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_6 перед ОСОБА_2 на підставі договору позики від 13.12.2012 року №2 передає ОСОБА_2 у власність вказаний цілісний майновий комплекс Кагарлицького ринку.

Внаслідок укладення даної мирової угоди у ОСОБА_2 виникло право власності на вищевказаний майновий комплекс Кагарлицького ринку.

Вказані обставини також підтверджуються інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна серії ІО № 616036 від 17.05.2013.

Враховуючи вищевикладене рішення XXXIX сесії УІ скликання від 25.07.2013. №329-13-ХХХІХ-УІ «Про розгляд клопотання Кагарлицького райСТ» яким вирішено продовжити Кагарлицькому РайСТ термін оренди земельної ділянки площею 2,0154 га, що знаходиться на території міста по АДРЕСА_1 для ведення ринкової діяльності строком на 1 рік є незаконним та підлягає скасуванню.

Представник відповідач позовні вимоги позивача не визнала з наступних підстав. Договір оренди земельної ділянки, який був укладений із Кагарлицький районним споживчим товариством терміном на 1 рік для ведення ринкової діяльності вважає укладений без порушень. Так як міська рада має право сама в журналі реєструвати договір оренди, який укладається на один рік. Окрім того, дія вказаного договору вже закінчилися, тому підстав для визнання його незаконним не має.

Представник третьої особи в особі ОСОБА_2 позовні вимоги позивача підтримав та просив суд задовольнити, оскільки договір оренди земельної ділянки Кагарлицький районним споживчим товариством не можливим вважати таким, що відповідає нормам Земельного та Цивільного кодексів.

Представник третьої особи в особі Кагарлицького районного споживчого товариства позовні вимоги позивача не визнала та просила у їх задоволенні відмовити, оскільки відсутні підстави для задоволення позову.

Суд, вислухавши сторони та їх представників та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 30, п. п. 1, 6 ч. 2 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»до делегованих повноважень сільських, селищних міських рад у галузі житлово-комунального господарства, побутового і торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв'язку, а також у галузі будівництва належать облік відповідно до закону об'єктів нерухомого майна незалежно від форм власності; участь у прийнятті в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у порядку та у випадках, встановлених законом; вирішення відповідно до законодавства спорів з питань містобудування.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 та ст. 53 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради, а основною формою його роботи є засідання.

Відповідно до ч. ч. 6, 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті ради у межах своїх повноважень приймає рішення. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції України або Законам України визнаються незаконними у судовому порядку.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних правлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) відповідно до прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Передумовою виникнення права власності чи користування земельною ділянкою, здійснення інших щодо оформлення цього права, згідно чинного земельного законодавства, с рішення органу місцевого самоврядування, як суб'єкта владних повноважень.

Орган місцевого самоврядування є органом у здійсненні владних управлінських функцій згідно із земельним законодавством, в частині надання земельних ділянок у власність чи користування, передачі їх в оренду, і тільки після розгляду таких питань та прийняття відповідних рішень виникають певні зобов'язання та визнання прав, здійснення певних дій щодо виконання прийнятого рішення.

Положенням ст. 127 Земельного кодексу України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Продаж земельних ділянок державної та комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) на конкурентних засадах у формі аукціону здійснюється у випадках та порядку, встановлених главою 21 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 134 Земельного кодексу України, земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах).

Земельні торги проводяться у формі аукціону (ч. 1 ст. 135 Земельного кодексу України).

Відповідно до ст. 136 Земельного кодексу України, органи державної влади або органи місцевого самоврядування, уповноважені приймати рішення про відчуження земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них об'єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної або комунальної власності, або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису), визначають перелік таких земельних ділянок для продажу на земельних торгах окремими лотами.

Добір земельних ділянок державної або комунальної власності для формування переліку, зазначеного в частині першій цієї статті, здійснюється на підставі затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, регіональних або місцевих правил забудови.

Земельна ділянка, у тому числі та, на якій розташовані об'єкти нерухомого майна (будівлі, споруди) державної або комунальної власності, виставляється на земельні торги окремим лотом після: визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками; визначення вартості лота, при чому вартість земельної ділянки дорівнює її нормативній грошовій оцінці; виготовлення технічного паспорта об'єкта продажу.

У технічному паспорті містяться відомості про: розміри земельної ділянки; місце розташування (адресу); форму власності (державна чи комунальна); грошову оцінку земельної ділянки або прав на неї (оренди, суперфіцію, емфітевзису) та оцінку розташованого на ній об'єкта нерухомого майна і стартову ціну лота; природний і господарський стан земельної ділянки; цільове призначення земельної ділянки; містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки; інвентаризаційний опис будівель і споруд (для забудованої земельної ділянки).

Технічний паспорт об'єкта продажу (лота) (у якому містяться відомості про: розміри земельної ділянки; місце розташування (адресу); форму власності (державна чи комунальна); грошову оцінку земельної ділянки або прав на неї (оренди, суперфіцію, емфітевзису) та оцінку розташованого на ній об'єкта нерухомого майна і стартову ціну лота; природний і господарський стан земельної ділянки; цільове призначення земельної ділянки; містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки; інвентаризаційний опис будівель і споруд (для забудованої земельної ділянки)), умови його продажу, у тому числі (у разі необхідності) вимоги щодо граничних термінів забудови земельної ділянки, розміру відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва, визначення розміру пайової участі (внеску) у створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, затверджуються органом державної влади або органом місцевого самоврядування.

Документація із землеустрою щодо відведення земельних ділянок, які виставляються на аукціон, виготовляється на замовлення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно ст. 50 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 року № 858-IV (далі - Закон № 858-IV), у разі надання, передачі, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок складаються проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Відповідно до ст. 123 Земельного кодексу України, розроблений проект відведення земельної ділянки погоджується з територіальним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів, органом містобудування і архітектури та охорони культурної спадщини, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, а також з відповідним територіальним органом виконавчої влади з питань лісового або водного господарства (у разі вилучення (викупу), надання, зміни цільового призначення земельних ділянок лісогосподарського призначення чи водного фонду).

Віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення (частини 1, 2 ст. 20 Земельного кодексу України).

Надання у користування земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі (на місцевості), без зміни її цільового призначення, здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою.

Однак, Кагарлицькою міською радою Київської області в порушення вищевказаних норм 25.07.2013 року рішенням ХXXІХ сесії УІ скликання було продовжено Кагарлицькому РайСТ земельну ділянку площею 2,0154 га в оренду терміном на 1 рік на території міста по АДРЕСА_1.

Таким чином, ХXXІХ сесії УІ Кагарлицької міської ради Київської області прийняла незаконне рішення про продовження договору оренди земельної ділянки з Кагарлицьким РайСТ» площею 2,0154 га на термін 1 рік на території міста по АДРЕСА_1, яке підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.. 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, Законом України «Про місцеве самоврядування», ЦК України, рішенням Конституційного суду України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов Кагарлицького міжрайонного прокурора до Кагарлицької міської ради Київської області, третя особа: ОСОБА_2, Кагарлицьке районне споживче товариство про визнання протиправним та скасування рішення Кагарлицької міської ради - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення ХХХІХ сесії VІ скликання Кагарлицької міської ради Київської області від 25.07.2013 року № 329-13- ХХХІХ - VІ «Про розгляд клопотання Кагарлицького РайСТ».

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протя гом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини тре тьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отри мання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можли вість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії поста нови суду

Суддя І. І. Шевченко