Справа № 2а-3083/10/0370
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року Справа № 147871/12

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Ніколіна В.В., Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання Ратушної М.І.,

прокурора Шимін Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 13.08.2012 року у справі за позовом Ковельського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області Державної податкової служби до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2010 року Ковельський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області Державної податкової служби звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Прокурор просив стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в дохід Державного бюджету України 4700 грн. податкового боргу.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 13.08.2012 року позов задоволено.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь держави податковий борг в сумі 4700 грн.

Постанову суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_1, який в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нову постанову про відмову позивачу в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі зазначає, що штрафні санкції були застосовані до відповідача не за порушення правил оподаткування, а за порушення законодавства щодо касових операцій в національній валюті в Україні, тому суд першої інстанції не мав правових підстав для визнання їх як податкового зобов'язання та поширення на них вимог Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» щодо граничного строку сплати та положень щодо наслідків несплати.

Вислухавши суддю-доповідача, прокурора, яка просить апеляційну скаргу відхилити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

У справі встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію, серія НОМЕР_2 від 31.07.2007 року та є платником єдиного податку (свідоцтво про сплату єдиного податку серія НОМЕР_3).

Згідно розрахунку заборгованості по податках та платежах станом на 18.10.2010 року в ОСОБА_1 наявний податковий борг в розмірі 4700 грн., який виник внаслідок несплати відповідачем фінансових санкцій за порушення готівкового обігу. Наявність податкового боргу також підтверджується копією зворотного боку облікової картки платника податку (а.с. 16).

21.06.2010 року згідно направлення №205294 від 21.06.2010 року службовими особами Державної податкової адміністрації у Волинській області проведено перевірку господарської одиниці магазину «Акумулятор», де здійснював підприємницьку діяльність відповідач.

За результатами перевірки складено акт №1838/03/20/23/НОМЕР_1 від 21.06.2010 року (зареєстрований в податковому органі 22.06.2010 року), яким встановлено порушення відповідачем п. 2.2 та п. 2.6 постанови Правління Національного банку України від 15.12.2004 року №637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті України».

На підставі акта перевірки Ковельською МДПІ прийнято рішення № від 9.07.2010 року про застосування до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 4700 грн.

Рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 09.07.2010 року було оскаржене ОСОБА_1 в судовому порядку.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 4.07.2012 року, яке набрало законної сили, в задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Ковельської МДПІ Волинської області про визнання протиправним і скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки відмовлено.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог прокурора про стягнення з відповідача податкового боргу, оскільки такий борг ОСОБА_1 не сплачений.

З такою позицією суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційного суду з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1.3 ст. 1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» в редакції, що була чинною на момент прийняття рішення про застосування до відповідача штрафних (фінансових) санкцій, податковий борг (недоїмка) - це податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

1.01.2011 року набрав чинності Податковий кодекс (далі ПК) України.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється (п.41.5 ст.41 ПК України).

Згідно з п.38.1 ст.38 ПК України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пп. 87.11 ст. 87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Як видно з матеріалів справи, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 4.07.2012 року в задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Ковельської МДПІ про визнання протиправним і скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 4700 грн. за порушення норм з регулювання обігу готівки відмовлено

Враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що наявний у відповідача податковий борг у розмірі 4700 грн. підлягає стягненню, оскільки рішення про застосування до ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій є чинним, а тому підлягає виконанню.

Посилання апелянта на те, що штрафні санкції були застосовані до нього не за порушення правил оподаткування, а тому на спірні правовідносини не поширюються норми законів, які регулюють правовідносини з приводу сплати/стягнення податкового боргу, є безпідставними, оскільки Законом України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (п. 1.3 ст.1) та ПК України визначено, що податковим боргом є податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності).

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним та всебічним з'ясуванням усіх обставин справи, тому підстав для її скасування колегія суддів не знаходить.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 13.08.2012 року у справі № 2а-3083/10/0370 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : В.В.Ніколін

Д.М. Старунський