Справа № 146/1339/14-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 146/1339/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Пилипчук О.В.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

21 січня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області на постанову Томашпільського районного суду Вінницької області від 04 вересня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії ,

В С Т А Н О В И В :

постановою Томашпільського районного суду Вінницької області від 04 вересня 2014 року позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_2 28 квітня 1979 року прийнята на посаду вихователя дитячого садка с.Антонівка.

14 версня 1991 року позивач переведена з виховательки на завідуючу дитячого садка, де працює по даний час. В зв'язку з реорганізацією, заклад змінював свою назву. Вказані обставини підтверджуються відповідними записами в трудовій книжці позивачки та архівними довідками.

Згідно архівної довідки № 208 від 13 червня 2014 року, виданої КУ «Томашпільський районний трудовий архів», а також довідок про реорганізацію колгоспу ім.Дімітрова с.Антонівка № 50 від 07 квітня 2009 року, № 84 від 30 липня 2009 року, № 81 від 28 липня 2009 року, виданих Томашпільською райдержадміністрацією, ОСОБА_2 з 1979 року по 1983 рік включно працювала вихователькою дитячого садка, з 1985 по 1987 рік-педагогом дошкільнят, з 1988 по 1990 рік включно-вихователькою дитячого садка, з 1991 року по 13 листопада 1992 року-завідуючою дитсадка колгоспу ім.Дімітрова с.Антонівка, з 14 листопада 1992 року по 11 лютого 2000 року - завідуючою дитячим садком колективного сільгосппідприємства «Антонівське» (в період з 14 листопада 1992 року по 18 березня 1993 року колективне сільгосппідприємство «Промінь»), з 12 лютого 2000 року по 30 червня 2003 року - завідуючою дитячим садком в товаристві з обмеженою відповідальністю «Антонівське», з 1 липня 2003 року по 18 серпня 2014 року (день звернення за пенсією) - завідуючою дошкільним навчальним закладом Антонівської сільської ради.

Таким чином, загальний стаж роботи, який дає право працівникам освіти на пенсію за вислугу років, враховуючи роботу на посаді виховательки в дитячих яслах ТОВ «Антонівське» с.Антонівка позивача складає більше 30 років.

24 липня 2014 року ОСОБА_2 звернулась до відповідача з заявою про призначення та отримання грошової допомоги в розмірі десяти пенсій за віком станом на день призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення "Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області листом № 1066/06-38/02-10 від 29 липня 2014 року відмовило в призначенні пільгової пенсії, оскільки посада на якій вона працювала не передбачена у Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, що стало причиною звернення позивача до суду з данним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність дій відповідача, оскільки у позивача є всі підстави для призначення їй пенсії за вислугою років.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції враховуючи наступні обставини.

Відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" (зі змінами, внесеними постановою від 26 вересня 2002 року №1436) встановлено, що в загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах право на пенсію за вислугу років мають громадяни, які працювали на таких посадах: учителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Відповідно до частини 4 статті 21 Закону України "Про позашкільну освіту" педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугою років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

В силу пункту 1 статті 39 Закону України "Про позашкільну освіту" зазначено перелік позашкільних закладів, на які поширюється дія даного Закону.

Статтею 29 Закону України «Про освіту» передбачено, що в структуру освіти входить дошкільна освіта.

Згідно статті 5 Закону України «Про дошкільну освіту», систему дошкільної освіти становлять дошкільні навчальні заклади незалежно від підпорядкування, типів і форми власності.

Відповідно до статті 55 пункту «е» право на пенсію за вислугу років виникає у відповідних працівників за наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, незалежно від віку.

«Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота, яких дає право на пенсію за вислугу років» був затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №909 від 04.11.1993 року, зі змінами внесеними згідно Постанови КМУ від 26.09.2002 року №1436, від 17.11.2004 року №1567, від 17.12.2012 року №1181, де відповідно примітки 2 цього переліку робота за фахом: завідуючі, вихователі-методисти, вихователі, музичні керівники, вчителі-дефектологи, вчителі-логопеди, практичні психологи в дошкільних навчальних закладах всіх типів незалежно від форм власності або відомчої приналежності дає право на пенсію, а згідно п.3 примітки робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 р., яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, в тому числі на посаді старшої піонервожатої зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

Розділом 1 «Освіта» Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років передбачені, зокрема посади завідуючих, вихователів-методистів, вихователів, музичних керівників, вчителів-дефектологів, вчителів-логопедів, практичних психологів в дошкільних навчальних закладах всіх типів.

Вказані посади працівників освіти, а саме вихователя в дитячих навчальних закладах та методиста районного відділу освіти, передбачені Постановою Ради Міністрів СРСР від 17 грудня 1959 року №1397 "Про пенсії за вислугу років працівникам освіти, охорони здоров'я і сільського господарства" ( із змінами і доповненнями, внесеними постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року №593; постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР від 12 квітня 1984 року №313).

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати, затвердженого постановою КМУ від 23 листопада 2011 року №1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені переліком закладів і установ, зокрема, освіти і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою КМУ від 04 листопада 1993 року №909.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що стаж роботи позивача на посадах вихователя та завідуючої з 1979 року по 2003 року безпідставно не зарахований відповідачем до стажу працівника освіти, що дає право на призначення і виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач відповідає усім вимогам, передбачених чинним законодавством, для нарахування і виплати їй грошової допомоги в визначених законом розмірах відповідно.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198, статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Томашпільського районного суду Вінницької області від 04 вересня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Драчук Т. О.

Полотнянко Ю.П.