Справа № 820/18513/14
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2015-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

19 січня 2015 р. № 820/18513/14

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рубан. В.В.,

за участі

секретаря судового засідання -Салацької Я.І.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - не прибув;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про визнання дій неправомірними, скасування постанови, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, в якому просить суд:

- визнати дії Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції щодо накладення арешту на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі постанови від 22.08.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеної в рамках виконавчого провадження № 39402354 неправомірними;

- постанову державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Потій А.М. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме: 2/3 частини квартири АДРЕСА_1, винесену 22.08.2014 року в рамках виконавчого провадження № 39402354 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2027/1017/12, виданого 29.10.2012 року Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітньої дитини скасувати;

- зобов'язати Московський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції зняти арешт та заборону на відчуження з 2/3 частини квартири АДРЕСА_1, накладений на підставі постанови Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 22.08.2014 року у виконавчому провадженні № 39402354.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що Постановою державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Черновою М.А. від 22.01.2013 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом, виданим 29.10.2012; року Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.06.2012 року й до досягнення дитиною повноліття. Постановою державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Потій А.М. від 22.08.2014 року накладено арешт на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1. Копія постанови від 22.08.2014 року про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження отримана 04.11.2014 року. Позивач вважає вказану постанову державного виконавця незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки державним виконавцем було накладено арешт на належне позивачу майно, а позивач не є ні боржником, ні стороною у виконавчому провадженні, а тому вважає, що його права порушені.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити.

В судове засідання представник відповідача, Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, не прибув, був повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, правом надати заперечення не скористався.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

За матеріалами справи судом встановлено, що 22.01.2013 року, в рамках виконання виконавчого провадження № 39402354 державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Черновою М.А. винесена постанова «Про відкриття виконавчого провадження» по примусовому виконанню виконавчого листа № 2027/1017/12 виданим 29.10.2012 року Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.06.2012 року й до досягнення дитиною повноліття.

22.08.2014 року, державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Потій А.М. у даному виконавчому провадженні винесена постанова «Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження» , якою накладено арешт на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1, що належить боржнику ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 Копія постанови від 22.08.2014 року про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження отримана позивачем 04.11.2014 року.

Із матеріалів справи вбачається, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 25.11.1996 року Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності: позивачу - ОСОБА_2, його братові - ОСОБА_4 та його матері - ОСОБА_8. Право спільної сумісної власності на квартиру зареєстроване на ім'я трьох вказаних осіб 29.11.1996 року у КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим № П-5-26071.

ІНФОРМАЦІЯ_3 мати позивача - ОСОБА_8 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину вказаної квартири. Спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину, є батько позивача (чоловік матері) - ОСОБА_9.

Так, згідно свідоцтва про право власності на спадщину за законом, виданого 22.07.2011 року державним нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 2-522 власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 є батько позивача ОСОБА_9. Право власності на 1/3 частину квартири зареєстроване на ім'я ОСОБА_9 у КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 09.08.2011 року за реєстровим № П-5-26071 в книзі 1.

Таким чином, позивачу ОСОБА_2 та його братові ОСОБА_4 належить на праві спільної сумісної власності 2/3 частини квартири АДРЕСА_1, про що свідчить інформаційна довідка з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 82014017 від 22.08.2014р. та Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 32047643 від 06.01.2015р. Тобто, вони є співвласниками нерухомого майна і їх частки у майні не визначені і не виділені.

Суд зазначає, що згідно з ч.1 ст. 368 ЦК України спільною сумісною власністю є спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Пунктами 1, 2 частини 2 статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: 1) виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті; 2) ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право накласти арешт на майно боржника для забезпечення реального виконання рішення.

Суд зазначає, що позивач у даному виконавчому провадженні, в рамках якого накладено арешт на належне йому на праві власності майно, не є боржником, а отже і підстави накладення арешту на належне йому майно відсутні.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Враховуючи, що обґрунтованість та правомірність прийнятої відповідачем постанови про накладення арешту на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 не знайшла свого підтвердження добутими судом по справі доказами, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94, 128, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_2 до Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про визнання дій неправомірними, скасування постанови, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Визнати дії Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції щодо накладення арешту на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі постанови від 22.08.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеної в рамках виконавчого провадження № 39402354 неправомірними.

3. Постанову державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Потій А.М. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме: 2/3 частини квартири АДРЕСА_1, винесену 22.08.2014 року в рамках виконавчого провадження № 39402354 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2027/1017/12, виданого 29.10.2012 року Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітньої дитини скасувати.

4. Зобов'язати Московський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції зняти арешт та заборону на відчуження з 2/3 частини квартири АДРЕСА_1, накладений на підставі постанови Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 22.08.2014 року у виконавчому провадженні № 39402354.

5. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. 6. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

У повному обсязі постанова буде виготовлена 26.01.2015 року.

Суддя Рубан В.В.