Справа № 2а-10734/10/0870
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2011-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2011 року Справа № 2а-10734/10/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Татаринова Д.В.

при секретарі Сокол О.О.

розглянув в відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Запоріжжя,

до: Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом

спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації в Запорізькій області, м. Запоріжжя

про: визнання нечинним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій,-

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_3 від 16.05.2000 року);

від відповідача: Жмурко Т.І. (довіреність № 734/9/37.227 від 05.11.2010 року);

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2010 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації в Запорізькій області, у якому позивач просить суд визнати нечинним та скасувати рішення відповідача № 080599 від 29 липня 2010 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 17 827, 50 грн.

Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги. Зокрема вказала, що 04 серпня 2010 року нею було отримано рішення відповідача № 080599 від 29 липня 2010 року про застосування фінансових санкцій у розмірі 17 827, 50 грн., прийнятого Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації в Запорізькій області на підставі акту перевірки № 114/32/НОМЕР_2, яким встановлено здійснення ОСОБА_1 реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявності ліцензії.

Вважає, що прийняте на підставі перевірки рішення про застосування фінансових санкцій є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування зазначає, що на час перевірки у приміщенні яке перевірялось вона не вела торгівлю, оскільки останнє не було звільнено попереднім орендарем та товар, який знаходився в магазині та який описали перевіряючи їй не належить.

На підставі вищевикладеного, позивачка просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, з підстав викладених у запереченні. В обґрунтування посилається на встановлене перевіркою порушення відповідачем ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами», а саме продаж однієї пляшки горілки «Хортиця» та пачки сигарет «ЛМ» без ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Просить відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 зареєстрована як фізична - особа підприємець державним реєстратором виконавчого комітету Запорізької міської ради від 11 березня 2010 року.

Як свідчать матеріали справи, 18 червня 2010 року на підставі направлення № 143 від 16 червня 2010 року працівниками регіонального управління ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проведено позапланову виїзну перевірку господарської діяльності ПП ОСОБА_1 з питань додержання законодавства у сфері здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, яка проводилась в приміщенні продовольчого магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

В ході перевірки, встановлено порушення ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами», а саме: реалізація однієї пачки сигарет «ЛМ» та однієї пляшки горілки «Хортиця» без ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, за результатами якої складено акт перевірки № 114/32/НОМЕР_2.

Реалізація вказаних товарів здійснювалась продавцем магазину ОСОБА_5, яка відмовилась від підписання та отримання акту перевірки, у зв'язку з чим відповідачем було складено акт про відмову від підписання акту перевірки.

25 червня 2010 року ОСОБА_1 до Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації в Запорізькій області були надані заперечення до акту перевірки.

Листом від 29 липня 2010 року за № 1001/10/32-115, відповідач повідомив ОСОБА_1, що у задоволенні зауважень до акту перевірки відмовлено.

Зважаючи на виявлене порушення, 29 липня 2010 року начальником регіонального управління прийнято рішення № 080599 про застосування до ОСОБА_1 фінансових санкцій у розмірі 17 827, 50 грн.,

Не погоджуючись з вказаним рішенням 20 серпня 2010 року позивач звернулася зі скаргою до ДПА у Запорізької. Листом № 660/14/14-012 від 13 вересня 2010 року ДПА у Запорізької області підтвердила, що позапланова виїзна перевірка фахівцями Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації в Запорізькій області проведена із частковим порушенням вимог чинного законодавства.

Вважаючи рішення про застосування фінансових санкцій неправомірним позивачка звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду про його скасування.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, заслухавши представників сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР (далі - Закон № 418/95-ВР, у редакції, чинній на момент винесення спірного рішення).

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року № 481-95/ВР, роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Статтею 17 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року № 481-95/ВР передбачено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 1700 гривень.

На виконання ст. 17 вказаного закону Регіональним управлінням Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації в Запорізькій області прийнято рішення № 080599 від 29 липня 2010 року, яким до позивача застосовані фінансові санкції у розмірі 17 827, 50 грн.,

Однак суд не погоджується з винесеним рішенням з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 власником приміщення, у якому проводилась перевірка, 15 травня 2010 року укладено договір оренди нежитлового приміщення № 03, за яким позивачка орендувала нежитлове приміщення площею 33,1 кв.м. за адресою АДРЕСА_1.

Акт приймання-передачі нежитлового приміщення (який міститься в матеріалах справи) свідчить про те, що приміщення для здійснення підприємницької діяльності було прийнято позивачкою лише 21 червня 2010 року.

Крім того, звітом ЕККА по товарах, який також міститься в матеріалах справи, підтверджується, що торгівля у вищезазначеному відділі магазину ОСОБА_1 розпочата 21 червня 2010 року.

Позивачкою надано платіжні доручення № 1 та № 2 від 08 червня 2010 року про сплату за ліцензію на роздрібну торгівлю тютюновими виробами та за ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями.

До того ж, від ОСОБА_6 власника приміщення, у якому 18 червня 2010 року проводилась перевірка, до суду надійшли пояснення, в яких останній зазначив, що дійсно між ним та ОСОБА_1 15 травня 2010 року укладено договір оренди нежитлового приміщення № 03, але здійснювати підприємницьку діяльність позивачка почала з 23 червня 2010 року, на підставі акту приймання-передачі нежитлового приміщення. Вказав, що до 18 червня 2010 року у приміщенні підприємницьку діяльність здійснював він, а в момент перевірки в магазині знаходився продавець ОСОБА_5 В обґрунтування пояснень ОСОБА_6 надані копії чеків від 16 червня 2010 року, а також ліцензія на роздрібну торгівлю тютюновими виробами та за ліцензія на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, строк дії яких сплив 17 червня 2010 року.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідачем неправомірно та не у відповідності до норм чинного законодавства винесено спірне рішення, у зв'язку із чим позовні вимоги позивача про визнання нечинним та скасування рішення № 080599 від 29 липня 2010 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 17 827, 50 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, відповідачем не доведено правомірність прийняття спірного рішення, внаслідок чого суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень...

Відповідності до п. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвале не на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган мі сцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

А адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати нечинним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № 080599 від 29 липня 2010 року, винесене Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації в Запорізькій області

Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2) судові витрати у розмірі 3 (три) грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення її в повному обсязі, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова в повному обсязі у відповідності до вимог ст. 160 КАС України оформлена і підписана 15 лютого 2011 року.

Суддя (підпис) Д.В. Татаринов