Справа № 804/17160/14
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2014-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.
при секретарі Гончаровій В.Г.
представників позивача Буря О.С., Усенко Д.А.,
представника відповідача Путря А.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ДНІПРОАЗОТ» до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити із викладених у позові підстав.
Відповідач - Спеціалізована Державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів проти позову заперечував, подав до суду письмові заперечення, які приєднані до матеріалів справи (а.с. 171-174). Представник відповідача суду пояснив, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення винесено контролюючим органом правомірно, оскільки у період з 01.01.2014 року по 17.02.2014 року включно операції з постачання відходів та брухту чорних та кольорових металів оподатковувались в загальному порядку за ставкою 20%, позивач же безпідставно застосовував до вказаних операцій нульову ставку з ПДВ, що і призвело до заниження податкових зобов'язань з ПДВ. За таких обставин, відсутні підстави для задоволення адміністративного позову.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що заявлений адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
За результатами перевірки складено Акт № 534/28-01-47-02-05761620 від 26.09.2014 року (надалі - «Акт перевірки»), за висновками якого встановлено порушення вимог ст. 197 Податкового кодексу України, п. 23 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, п. 185.1 ст. 185, п. 193.1 ст. 193, ст. 194 з урахуванням п. 10 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, пунктів 200.1 та 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми ПДВ, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету за лютий 2014 року у розмірі 50 755,00 грн. (а.с. 13-52).
Не погоджуючись із висновками, викладеними в Акті перевірки № 534/28-01-47-02-05761620 від 26.09.2014 року позивач до СДПІ подав заперечення, за результатами розгляду яких у їх задоволенні було відмовлено (а.с. 65-73).
Як свідчить з матеріалів справи, підставою для донарахування сум грошових зобов'язань з ПДВ явились висновки СДПІ з приводу того, що позивачем порушено вимоги:
- п. 185.1 ст. 185, ст. 197 Податкового кодексу України, підрозділу 2 Розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, підприємством занижено суму податкового кредиту за лютий 2014 року в розмірі 1280,00 грн. (по послугах експедирування та транспортування металобрухту);
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість винесеного спірного акту індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, суд зауважує на наступному.
Судом встановлено, що 20.03.2014 року засобами електронного зв'язку ПАТ «ДНІПРАЗОТ» до СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську МГУМ було направлено податкову декларацію з податку на додану вартість з Додатками за лютий 2014 року (а.с. 77-100) в якій позивачем були відображені операції з постачання металобрухту за вказаний період. Так, в рядку 5 Декларації «Операції, які звільнені від оподаткування (ст. 197 розділу V Податкового кодексу України, підрозділ 2 розділу XX Кодексу, міжнародні договори (угоди)» було відображено обсяги постачання у сумі - 468895,00 грн. (а.с. 77), а суму ПДВ у розмірі - 1280,00 грн., яка не включена до складу податкового кредиту лютого 2014 року по послугах експедирування та транспортування металобрухту, відобразило в Додатку 5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)» в розділі «Операції з придбання з податком на додану вартість, які не надають права формування податкового кредиту (рядки 10.2+14.1+15.2 декларації») (а.с. 95).
Суд вважає такі висновки відповідача протиправними виходячи з наступного.
Зі змісту пп.14.1.36. п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI (далі - ПК України) господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами;
У відповідності до пп. 14.1.181. п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Відповідно до ст. 185 ПК України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
Стаття 197 Податкового кодексу України містить перелік операцій, які звільняються від оподаткування продатковм на додану вартість, такий перелік операцій є вичерпним.
У відповідності із пунктом 23 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, тимчасово до 1 січня 2014 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів та деревини товарних позицій 4401, 4403, 4404 згідно з УКТ ЗЕД (крім брикетів та гранул товарної під категорії УКТ ЗЕД 4401 30 90 00). Переліки таких відходів та брухту чорних і кольорових металів затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліків відходів та брухту чорних та кольорових металів, операції з постачання яких, зокрема операції з імпорту, тимчасово, до 1 січня 2014 року, звільняються від обкладання податком на додану вартість» від 12 січня 2011 року №15 затверджено Перелік відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких тимчасово, до 1 січня 2014 року, звільняються від обкладення податком на додану вартість, згідно з додатками 1 і 2.
Законом України від 19 грудня 2013 року № 713 «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо ставок окремих податків», який набрав чинності з 01 січня 2014 року, внесено зміни до пункту 23 підрозділу 2 розділу XX ПК України, зокрема до 01.01.2015 року продовжена дія режиму звільнення від оподаткування податком на додану вартість операцій з постачання, у тому числі операцій з імпорту, відходів та брухту чорних і кольорових металів.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 р. № 15» від 05.02.2014 року №43 дію Постанови КМУ № 15 продовжено до 01 січня 2015 року. Вказана постанова КМ України набрала чинності 18.02.2014 року.
Судом встановлено, що в процесі здійснення господарської діяльності ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» за перевіряємий період відбувалось утворення металобрухту, який в подальшому був реалізований підприємствам - контрагентам ТОВ «Меноріта», ТОВ «Метал», ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна», ТОВ «ТПК Укрсплав» з метою отримання доходу (а.с. 101-164), обсяги постачання за якими на суму 463382,00 грн. були відображені в рядку 5 декларації з ПДВ за лютий 2014 року.
Суд також зазначає, що відповідно до п. 30.1 ст. 30 ПК України, податкова пільга - це передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов'язку щодо нарахування податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті. Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об'єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат (п. 30.2 ст. 30 ПК України).
При цьому, п. 30.3 ст. 30 ПК України встановлено, що платник податків вправі використовувати податкову пільгу з моменту виникнення відповідних підстав для її застосування і протягом усього строку дії.
Підставами для застосування податкової пільги в даному випадку є Податковий кодекс України (п. 23 підрозділу 2 Розділу XX «Перехідні положення» ПК України) та Постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліків відходів та брухту чорних та кольорових металів, операції з постачання яких, зокрема операції з імпорту, тимчасово, до 1 січня 2014 року, звільняються від обкладання податком на додану вартість» від 12 січня 2011 року № 15.
Строк дії податкової пільги слід визначати з моменту набрання чинності Законом України від 19 грудня 2013 року № 713 «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо ставок окремих податків», тобто з 01.01.2014 року, оскільки постанова КМ України від 12 січня 2011 року № 15 термін дії податкової пільги не встановлює, а містить лише перелік товарних позицій на які вона розповсюджується.
Суд також зазначає, що у відповідності до роз'яснень, наданих Державною фіскальною службою України в листі від 04.08.2014 року № 1134/7/99-99-10-04-02-17 щодо практичного застосування положень абзацу першого п. 23 підрозділу 2 Розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України в періоді з 01.01.2014 року по 17.02.2014 року зазначено, що норми Податкового кодексу України мають вищу юридичну силу, ніж норми постанови Кабінету Міністрів України, у зв'язку із чим, відсутність переліку відходів та брухту чорних і кольорових металів, затвердженого постановою КМ України від 12.01.2011 р. № 15 в період з 01.01.2014 року по 17.02.2014 року за наявності норми Кодексу, що регулює питання звільнення від оподаткування операцій з постачання зазначених товарів в той самий період, не дає підстав вважати вказані операції такими, що підлягають оподаткуванню (а.с. 176).
Таким чином, ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» у відповідності до положень п. 30.3 ст. 30 ПК України правомірно скористався податковою пільгою щодо звільнення від оподаткування з ПДВ операцій з металобрухтом в період з 01.02.2014 р. по 17.02.2014 р. на підставі п. 23 підрозділу 2 Розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України з 01.01.2014 року, оскільки на момент подання податкової звітності за лютий 2014 року норми п. 23 підрозділу 2 Розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України про продовження терміну дії закону щодо пільгового оподаткування до 01.01.2015 року, були чинними.
З урахуванням наведеного, суд не погоджується із твердженням відповідача з приводу того, що позивачем безпідставно було застосовано податкову пільгу в період з 01.02.2014 р. по 17.02.2014 р., так як, постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліків відходів та брухту чорних та кольорових металів, операції з постачання яких, зокрема операції з імпорту, тимчасово, до 1 січня 2014 року, звільняються від обкладання податком на додану вартість» від 12 січня 2011 року № 15 у той період не встановлювала до яких саме видів товарів застосовується пільгове оподаткування і тому, позивачем занижені показники сум ПДВ, оскільки, як було зазначено вище, норми Податкового кодексу України в спірному періоді надавали можливість підприємству користуватись цієї пільгою у відповідності до п. 23 підрозділу 2 Розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.
Суд також критично ставиться до висновків відповідача щодо не включення до складу податкового кредиту за лютий 2014 року сум ПДВ по послугах експедирування та транспортування металобрухту по взаємовідносинам з ТОВ «Металургійна Транспортна Компанія» в розмірі 1279,79 грн., оскільки з урахуванням пільгового оподаткування позивачем правомірно були відображені вказані суми в розділі «Операції з придбання з податком на додану вартість, які не надають права на формування податкового кредиту (рядки 10.2+14.1+15.2 Декларації) в Розділі II «Податковий кредит» Додатку 5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» до декларації з ПДВ за лютий 2014 року (а.с. 95).
Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно з ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з державного бюджету України.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 86, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «ДНІПРОАЗОТ» до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення - задовольнити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева