Справа № 824/59/15-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2015-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

26.01.2015 р. м. Чернівці Справа № 824/59/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левицького В.К.,

за участю секретаря судового засідання Граматовича М.І.,

сторони в судове засідання не з'явилися

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Сокирянської районної державної адміністрації Чернівецької області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватне науково - виробниче підприємство "Геоцентр"

про скасування розпорядження.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати розпорядження Сокирянської районної державної адміністрації №75-р від 18.02.2014 р. "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки".

В судове засідання призначене на 26.01.2015 р. ОСОБА_1 та приватне науково - виробниче підприємство "Геоцентр" не з'явилися, проте подали до суду телеграми про розгляд справи без їхньої участі, за наявними матеріалами.

Сокирянська районна державна адміністрація Чернівецької області в судове засідання призначене на 26.01.2015 р. явку представників не забезпечила, проте подала заяву про визнання позову.

Враховуючи приписи ст. 128 КАС України, суд вважає, що подача позивачем та третьою особою клопотання про розгляд справи без їхньої участі, а також неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду без поважних причин, не є перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження у даній справі необхідно закрити виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових та службових осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється, на всі правовідносини, що виникають у державі.

Разом з тим, суди повинні дотримуватися встановлених процесуальними законами правил підсудності та підвідомчості спорів, враховувати, що тільки права, свободи та законні інтереси учасників правовідносин, які виникають із визначених законом підстав та інших юридичних фактів, підлягають судовому захисту в передбачений законом та/або договором спосіб.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Аналіз зазначеної норми міжнародного права свідчить, що обов'язково суд повинен бути встановлений законом, тобто кожен має право на розгляд справи компетентним судом, компетентність якого встановлюється тільки законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12.10.1978 р. вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно - правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно - правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до ст. 2 Земельного кодексу України ( далі - ЗК України) земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Статтею 5 ЗК України передбачено, що земельне законодавство базується, в тому числі на принципі забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Статтею 80 ЗК України установлено, що суб'єктами права власності на землю є: громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності та держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Як вбачається із поданого позову, позивач просить визнати протиправним та скасувати розпорядження Сокирянської районної державної адміністрації №75-р від 18.02.2014 р. "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки", яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства позивачу та видано свідоцтва про право власності на земельні ділянки .

В даному випадку Сокирянська районна державна адміністрація реалізує свої повноваження власника землі, і виступає рівноправним суб'єктом земельних відносин. Тобто у відносинах з приводу яких виник спір, відповідач не здійснював владні управлінські функції.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, не може бути розглянуто за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція з цього приводу викладена в постановах Верховного Суду України від 01.10.2013 р. у справі №21-228а13, від 11.11.2014 р. у справі № 21-493а14 та від 09.12.2014 р. у справі №21-308а14, висновки яких є обов'язковими для врахування судами у відповідності до положень ст.2442 КАС України.

Частиною 2 ст. 4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що юрисдикція адміністративного суду не поширюється на справи стосовно прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальшого оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки, оскільки виникає спір про цивільне право та має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 11, 49, 51, 136, 160, 167 та ст. 157 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі № 824/59/15-а за позовом ОСОБА_1 до Сокирянської районної державної адміністрації Чернівецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватне науково - виробниче підприємство "Геоцентр" про скасування розпорядження.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 КАС України судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала, згідно ч. 3 ст. 186 КАС України, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано судом 31 січня 2015 р.

Суддя В.К. Левицький