Справа № 804/14331/14
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 січня 2015 рокусправа № 804/14331/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юхименка О.В.

суддів: Мельника В.В. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду

від 10 вересня 2014 року

у справі № 804/14331/14

за позовом ОСОБА_1,

АДРЕСА_1, 49033;

до відповідача Управління Національного банку України

в Дніпропетровській області,

вул. Леніна, 13, м. Дніпропетровськ, 49000;

про визнання протиправною бездіяльності та стягнення шкоди, -

встановив: ОСОБА_1 подав позов до Управління Національного банку України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та такою, що призвела до порушення вимог статті 99 Конституції України, статті 6 Закону України «Про національний банк України», в частині незабезпечення стабільності грошової одиниці України та підтримки цінової стабільності в державі, та стягнення збитків.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що незабезпечення стабільності грошової одиниці призвело до знецінення вкладу в сумі 17.800,00 грн.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд (суддя Лозицька І.О.) своєю ухвалою від 10 вересня 2014 року відмовив у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі пункту 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду мотивована тим, що правовідносини виникли між сторонами в межах невиконання зобов'язань за цивільно-правовим договором, в спірному випадку з ПАТ КБ «ПриватБанк», та не мають ознак справи адміністративної юрисдикції.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим актом, у поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, Позивач, вказує на порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги її заявник посилається на те, що Управління Національного банку України в Дніпропетровській області відповідає визначенню поняття суб'єкт владних повноважень.

Підставою позову є не цивільно-правові відносини з ПАТ КБ «ПриватБанк», а бездіяльність суб'єкта владних повноважень, що призвела до незабезпечення стабільності грошової одиниці України та підтримки цінової стабільності в державі.

Просить ухвалу окружного адміністративного суду скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Процесуальним правом на участь представника в судовому засіданні сторони не скористались. Про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені у встановленому порядку.

З огляду на приписи статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при винесені оскарженої ухвали, виходить з наступного.

Відповідно до вимог статті 125 Конституції України, система судів загальної юрисдикції в Україні будується за принципами територіальності і спеціалізації.

З огляду на приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, під адміністративною юстицією розуміється особливий вид правосуддя, метою якого є здійснення розгляду скарг громадян, їхніх об'єднань, інших фізичних і юридичних осіб на незаконні рішення дії чи бездіяльність органів виконавчої влади і органів місцевого самоврядування (адміністративних органів), їхніх посадових і службових осіб.

При цьому, характер суб'єктивного права, яке порушене, для адміністративної юрисдикції не має значення. Важливо, що права (публічні чи цивільні) порушено суб'єктом владних повноважень у публічно-правових відносинах, тобто при здійсненні ними своїх повноважень. Тут держава в особі органу, наділеного владними повноваженнями, виступає не як рівноправна сторона, а як носій суверенної влади, який зобов'язує суб'єкта господарювання вчинити певні дії або утриматись від вчинення таких дій.

При цьому, характерними особливостями є прямий вплив на об'єкт управління; обов'язковий характер виконання вказівок, розпоряджень, постанов та інших адміністративних рішень вищих органів управління для підпорядкованих об'єктів; суворо визначена відповідальність за невиконання вказівок та розпоряджень.

НБУ є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління банківською системою, регулює її діяльність у межах законодавчо наданих йому прав та повноважень, несе відповідальність перед суспільством за функціонування банківської системи загалом.

Відповідно до Конституції України основною функцією Національного банку є забезпечення стабільності грошової одиниці України.

Правовий статус НБУ можна охарактеризувати таким чином: це державний орган управління з покладеними на нього особливими функціями у сфері грошово-кредитних відносин і банківської діяльності.

Звернення Позивача до суду здійснено у зв'язку з невиконанням владних управлінських функцій, причому ці функції здійснюються саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Таким чином, дана справа є справою адміністративної юрисдикції.

Невідповідність висновків суду обставинам справи є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2014 року у справі № 804/14331/14 скасувати, з направленням матеріалів до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції у порядку та у строки, визначені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: О.В. Юхименко

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: Л.М. Нагорна