Справа № 639/10/15-а
Суддя: Рубіжний С. О.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 639/10/15-а
провадження № 2-а/639/22/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 р.

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Рубіжний С.О..,

за участю секретаря Чубенко О.С.,

розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу №3 РДПС ДАІ м. Харкова прапорщика міліції Гаврилова Валерія Вікторовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ДПС взводу №3 РДПС ДАІ м. Харкова прапорщика міліції Гаврилова В.В. та просив постановити рішення, яким скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №200288 від 25 грудня 2014 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те,що 25 грудня 2014 року він керував транспортним засобом ВАЗ21093, д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись по вул. Ак. Павлова на перехресті з вул. Якіра був зупинений відповідачем, який повідомив, що було порушені вимоги дорожнього знаку 5.16 «Напрямок руху по смугах». Не погоджуючись з інспектором, він пояснив, що здійснював рух без порушень, здійснив зупинку на відстані від краю проїзної частини, дозволяючи іншим учасникам дорожнього руху без перешкод здійснювати рух, але відповідач не прийняв до уваги пояснення, склав протокол про адміністративне правопорушення та виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП..

Позивач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи з його участю не надходило. Заперечень проти позову не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, встановивши обставини справи на підставі наявних в матеріалах справі і, досліджених судом, доказів, перевіривши доводи позовної заяви, вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Судом встановлено, що згідно копії протоколу про адміністративне правопорушення серії АВ2№035428 від 25.12.2014 року ОСОБА_1 25.12.2014 року о 10:30 год. керував транспортним засобом ВАЗ21093, д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись по вул. Ак. Павлова на перехресті з вул. Якіра не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16 «Напрямок руху по смугах» та здійснив рух прямо зі смуги для повороту праворуч, чим порушив вимоги п. 8.4 Правил дорожнього руху.

На підставі протоколу відповідачем 25.12.2014 року було винесено постанову серії ПС2 №200288 в справі про адміністративне правопорушення, якою з посиланням на вищезазначені обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, встановлено, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно;6) розсудливо;7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку..

Відповідно до ч.2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Надаючи правову оцінку фактичної та юридичної обґрунтованості постанови серії ПС2 №200288 від 25.12.2014 року, суд виходить з такого.

За змістом п. 3 ч.1 ст. 288 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення даної категорії оскаржується у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з копії протоколу про адміністративне правопорушення серії АВ2№035428 від 25.12.2014 року, при вчиненні правопорушення, у скоєнні якого визнано винним позивача, свідки були відсутні.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вчинення особою відповідного правопорушення, та за умови наявності відповідних реквізитів та підпису - підтверджує присутність відповідної особи (в даному випадку водія) в місці, зазначеному в протоколі та може бути використано, як доказ вчинення правопорушення лише за умови підтвердження його вчинення в сукупності з іншими належними та допустимими доказами.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до цього положення закону відповідач - повідомлявся належним чином та йому пропонувалося надати свої заперечення проти доводів позивача та посилання на докази, якими вони обгрунтовуються, однак будь яких заперечень та доводів в обгрунтування правомірності своїх дій відповідач суду не надав.

Отже, з огляду на викладене, необхідно відзначити, що відповідач приписів ч. 2 ст. 71 КАС України не виконав і не надав жодних доказів правомірності оскаржуваного рішення, а тому в силу ч.2 ст. 162 КАС України позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 11, 158, 160-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу №3 РДПС ДАІ м. Харкова прапорщика міліції Гаврилова Валерія Вікторовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №200288 від 25 грудня 2014 року винесену інспектором ДПС взводу №3 РДПС ДАІ м. Харкова прапорщика міліції Гаврилова Валерія Вікторовича, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень та закрити провадження в справі

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя С.О. Рубіжний