Справа № 308/14766/14-а
Суддя: Сарай А. І.
Дата ухвалення: 2015-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2015 р. Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді Сарай А.І.

при секретарі Козар Г.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Савицький С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Посилається на те, що з 14.05.2014 р. він працює директором в ДП «ДГ агрофірма «Еліта» ЗДСГДС НААН. При вступі на посаду ним було виявлено наявність значної суми кредиторської заборгованості підприємства, в тому числі із зобов'язань щодо виплати заробітної плати, сум податків, зборів та інших обов'язкових платежів, які виникли у підприємства ще з 2011 року. У зв'язку із несплатою підприємством єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за вересень 2014 року відповідачем, на підставі протоколу від 12.11.2014 р. серії АА № 732834 від 12.11.2014 р., його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 165-1 КУпАП та призначено стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. З притягненням до відповідальності він не згідний, про що ним було зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, а розгляд справи було проведено без його участі. Притягнення його до відповідальності вважає безпідставним, а оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення незаконною, так як на 12 та 14 листопада 2014 року підприємство мало борг перед працівниками по зарплаті на загальну суму 56720 грн., тому сплатити ЄСВ не було ані можливості, ані правової підстави. Згідно ч. 7 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку. Однак, постановами органів ДВС від 22.09.2011 р. та від 28.01.2013 р., тобто до того часу як він став керівником підприємства, було накладено арешти на всі без виключення поточні рахунки ДП «ДГ агрофірма «Еліта». Дані арешти на сьогодні не зняті, оскільки вказані суми боргу не погашені. Оскільки банк видаткових операцій не здійснює, платіжні доручення не приймає, він як керівник підприємства позбавлений можливості провести оплату будь-яких платежів. Крім того, грошові кошти на поточному рахунку підприємства відсутні, а майно є арештованим. Просить постанову від 14.11.2014 р. серії АА № 150906 винесену в.о. заступника начальника Ужгородської ОДПІ ГУ Міндоходів у Закарпатській області про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 165-1 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю посилаючись на викладені в позовній заяві обставини і просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що протоколом про адміністративне правопорушення від 12.11.2014 р. було встановлено, що посадовою особою ДП «ДГ агрофірма «Еліта» ЗДСГДС НААН ОСОБА_1 станом на 21.10.2014 р. не було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за вересень 2014 року. Ужгородською ОДПІ у зв'язку із несплатою єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування було правомірно притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено стягнення. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно до постанови в.о. начальника Ужгородської ОДПІ ГУ Міндоходів України у Закарпатській області від 14.11.2014 р. серії АА № 150906 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 165-1 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 грн. за те, що як зазначено в тексті постанови, він, працюючи директором ДП «ДГ Агрофірма «Еліта» ЗДСГДС НААН, не сплатив єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за вересень 2014 року (граничний термін сплати 20.10.2014 р.).

Вказана постанова винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 732834 від 12.11.2014 р., у якому позивач ОСОБА_1 зазначив про свою незгоду з правопорушенням на надав відповідні пояснення.

Частиною 4 ст. 165-1 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність настає за несплату або несвоєчасну сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі більше трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати в тому числі: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення на позивача ці вимоги закону відповідачем не дотримані.

Зокрема, стаття 165-1 КУпАП є відсильною нормою. В постанові про накладення адміністративного стягнення зазначено, що ОСОБА_1 своїми діями порушив ч. 4 ст. 165-1 КУпАП, однак не зазначено, вимоги якого саме нормативно-правового акту він порушив, що стало наслідком притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 165-1 КУпАП,

З матеріалів справи слідує, що позивач був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, а саме на 14.11.2014 р. о 10:00 год., що стверджується відміткою у протоколі про адміністративне правопорушення. Оскаржувану постанову відповідачем було винесено вказаного дня, однак позивачем отримано 19.11.2014 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 279 КПК України посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Проте, вказана норма закону була порушена відповідачем, оскільки позивач не був присутній під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, а відтак не зміг скористатись своїми правами щодо надання пояснень, доказів, дослідження доказів, щодо заявлення клопотань.

Суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 165-1 КУпАП, характеризується наявністю вини як у формі умислу так і у формі необережності.

Разом з тим, суд дослідивши докази та всі обставини справи, прийшов до висновку, що заборгованість по сплаті єдиного внеску виникла з незалежних від керівництва підприємства обставин.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначених законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Не дивлячись, що в розумінні вищенаведеної норми ст. 251 КУпАП пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є доказами, в постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не надано жодної оцінки поясненням позивача.

У відповідності до ст. 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів. Згідно до ст. 71 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, жодних доказів, які б спростовували доводи позивача представником відповідача надано не було.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позову з підстав порушення відповідачем встановленого законодавством порядку притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Тому, керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 71, 159-163, 171-2 КАС України, ст.ст. 165-1 ч. 4, 280, 289, 293 ч. 1 п. 3 КУпАП суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Постанову від 14 листопада 2014 року серії АА № 150906 винесену в.о. заступника начальника Ужгородської ОДПІ ГУ Міндоходів у Закарпатській області про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 165-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 850 грн. скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Головуюча Сарай А.І.