Справа № 2а-18406/09/0370
Суддя: Острович С.Е.
Дата ухвалення: 2015-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

23 січня 2015 року м. Київ В/800/359/15

Колегія Вищого адміністративного суду України у складі:
Головуючого судді:Островича С.Е.
суддів:Бившевої Л.І.
Лосєва А.М.
Степашка О.І.
Шипуліної Т.М.

перевіривши заяву Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 22 жовтня 2014 року у справі №2а-18406/09/0370 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа К Луцьк" до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції про визнання нечинним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Луцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Волинській області звернулась до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 22 жовтня 2014 року у справі №2а-18406/09/0370.

Відповідно до статті 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України (зі змінами та доповненнями, внесеними Законом України від 07.07.2010 року №2453-VІ "Про судоустрій і статус суддів"), заява про перегляд судових рішень подається до Верховного Суду України через Вищий адміністративний суд України, який за змістом статей 239-2 та 240 Кодексу адміністративного судочинства України перевіряє відповідність заяви вимогам цього Кодексу та вирішує питання про допуск справи до провадження.

Згідно статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом;

3) порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення Вищим адміністративним судом України незаконного судового рішення з питань, передбачених статтею 171-1 цього Кодексу.

У заяві про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 22 жовтня 2014 року у справі №2а-18406/09/0370 заявник посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме: п. 1 ст. 3, ст. 2, ст. 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", постанови КМ України №121 від 07 лютого 2001 року "Про терміни переведення суб'єктів підприємницької діяльності на облік розрахункових операцій у готівковій та безготівковій формі із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій".

В обґрунтування своїх вимог заявник додає копію постанови Вищого адміністративного суду України від 24 лютого 2011 року в якій, на його думку, згадані норми матеріального права застосовано інакше, ніж у даній справі.

Між тим, відповідно до положень ст. 237 КАС України, заява про перегляд судового рішення може бути подана за наявності таких складових: неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права, ухвалення різних за змістом судових рішень, спірні питання виникли у подібних правовідносинах. Зокрема, така складова як подібність правовідносин, означає тотожність суб'єктного складу учасників відносин, як то об'єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (наприклад часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). У той же час, зміст правовідносин визначається обставинами кожної конкретної справи.

Зі змісту постанови Вищого адміністративного суду України від 24 лютого 2011 року, наведеної заявником як приклад неоднакового застосування судами норм матеріального права, вбачається, що зміст правовідносин, який у ній розглядався, відмінний від того, який є у даній справі.

Приписи ст. 237 КАС України визначають виключними мотивами подання заяви про перегляд судових рішень неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції саме одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

У той же час, як вбачається зі змісту поданої заяви та доданої як приклад неоднакового застосування судами норм матеріального права постанови Вищого адміністративного суду України від 24 лютого 2011 року, неоднакове застосування судами норм матеріального права відсутнє.

За обставин, коли у такій категорії спорів існує усталена судова практика Верховного Суду України, а оскаржуване судове рішення їй не суперечить, підстав для перегляду матеріалів справи не вбачається.

Зважаючи на викладене, підстав для допуску справи до провадження для перегляду судового рішення Верховним Судом України у даній адміністративній справі немає.

Керуючись ст.ст. 236 - 240 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів Вищого адміністративного суду України,

УХВАЛИЛА:

Відмовити Луцькій об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області у допуску справи для перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 22 жовтня 2014 року у справі №2а-18406/09/0370.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Острович С.Е.
СуддіБившева Л.І.
Лосєв А.М.
Степашко О.І.
Шипуліна Т.М.