Справа № 812/2111/13-а
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2015 року м. Київ К/800/33394/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 08.04.2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 20.05.2013 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області як органу державної влади, управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області як виконавця функцій виконавчої дирекції Пенсійного Фонду України, управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області як органу, уповноваженого вести облік платників єдиного внеску, забезпечувати збір та ведення обліку страхових коштів, контролювати повноту та своєчасність їх сплати, вести Державний реєстр загальнообов'язкового державного соціального страхування про зобов'язання вчинити певні дії, зобов'язання утриматися від вчинення певних дій та визнання незаконним рішення від 24.10.2012 року № 1477 на суму 170,00 грн.,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області як органу державної влади, управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області як виконавця функцій виконавчої дирекції Пенсійного Фонду України, управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області як органу, уповноваженого вести облік платників єдиного внеску, забезпечувати збір та ведення обліку страхових коштів, контролювати повноту та своєчасність їх сплати, вести Державний реєстр загальнообов'язкового державного соціального страхування про зобов'язання вчинити певні дії, зобов'язання утриматися від вчинення певних дій та визнання незаконним рішення від 24.10.2012 року № 1477 на суму 170,00 грн.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 08.04.2013 року у задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 було відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 20.05.2013 року апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 було залишено без задоволення, а постанову Луганського окружного адміністративного суду від 08.04.2013 року - без змін.

У касаційній скарзі фізична особа-підприємець ОСОБА_1, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами першої та апеляційної інстанцій порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Луганського окружного адміністративного суду від 08.04.2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 20.05.2013 року та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судових рішень.

Судами встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області як платника єдиного внеску.

24.10.2012 року управлінням пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області складено акт № 19, відповідно до якого фізична особа-підприємець ОСОБА_1 у 2011 році займався підприємницькою діяльністю на спрощеній системі оподаткування. Станом на 24.10.2012 року звіт до органів пенсійного фонду за 2011 року не подавав, чим порушив приписи частини 4 пункту 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та пункту 3.3 Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

24.10.2012 року управлінням Пенсійного фонду України в м. Сєверодонецьку Луганської області винесено рішення № 1477 від 24.10.2012 року про застосування штрафних санкцій до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, яке було надіслано останньому.

Не погодившись з зазначеним рішенням, 09.11.2012 року позивач оскаржив його до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області було розглянуто скаргу від 09.11.2012 року, про що винесено рішення від 30.11.2012 року за вихідним номером 9812/09-10 про результати розгляду скарги, відповідно до якого рішення № 1477 від 24.10.2012 року залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Не погодившись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про результати розгляду скарги від 30.11.2012 року за вихідним номером 9812/09-10, позивач 24.12.2012 року оскаржив рішення № 1477 від 24.10.2012 року до Пенсійного фонду України.

Відповідно до рішення Пенсійного фонду України від 17.01.2013 року № 1315/09-10 рішення управління Пенсійного фонду України в м. Сєверодонецьку Луганської області про застосування фінансових санкцій № 1477 від 24.10.2012 року - залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Статтею 11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено коло осіб, які є застрахованими.

Відповідно до частини 4 статті 18 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство.

Пунктом 16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативи правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

01.01.2011 року набрав чинності Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» .

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску загальнообов'язкове державне соціальне страхування», платниками єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачав законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (накази послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців); фізичні особи, які забезпечують роботою самостійно, та фізичні особи, які використовують працю інших осіб на ум трудового договору (контракту).

Згідно із пунктом другим розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», з дня набрання чинності цим Законом суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали спрощену систему оподаткування відповідно до Указу Президента України від 03 липня 1998 року №727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва», розділу IV Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року 13-92 «Про прибутковий податок з громадян», нараховують, обчислюють та сплачують єдиний внесок відповідно до цього Закону.

Перереєстрацію платників у зв'язку із прийняттям Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» не передбачено.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», платник єдиного внеску зобов'язаний подавати звітність до територіального органу Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом за погодженням з відповідними фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування центральним органом виконавчої влади у галузі статистики.

На підставі наведених норм, позивач зобов'язаний звітувати до територіального органу Пенсійного фонду, як платник єдиного внеску.

Пунктом 2.1 Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 08.10.2010 року № 22-2, встановлено, що звіт до органів Пенсійного фонду подається особисто фізичною особою, страхувальником або відповідальною особою фізичної особи або страхувальника за місцем взяття на облік в органах Пенсійного фонду.

Пунктом 2.2 Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування визначено, що звіт подається одним із способів: в електронній формі з використанням ЕЦП через центр обробки електронних звітів згідно з Порядком подання звітів до Пенсійного фонду України в електронній формі, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 19.04.2007 року № 7-7, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27.04.2007 за N 436/13703 (звіт на паперових носіях не подається); на паперових носіях, завірених підписом керівника страхувальника та скріплених печаткою (за наявності), разом з електронною формою на електронних носіях інформації;

на паперових носіях, якщо у страхувальника кількість застрахованих осіб не більше п'яти.

Згідно із підпунктом 3.1 Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхувальники, крім зазначених у пунктах цього розділу, а також страхувальники, зазначені в пункті 3.2, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою-підприємцем, якщо виконувані роботи (надані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у свідоцтві про державну реєстрацію його, як підприємця), у частині подання звіту за таких осіб зобов'язані формувати та подавати до органів Пенсійного фонду звіт не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Базовим звітним періодом для них є календарний місяць. Звіт подається за формою згідно з додатком 4 до цього Порядку.

Відповідно до пункту 4 частини 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», територіальний орган Пенсійного фонду застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченою цим Законом, територіальним органом Пенсійного фонду накладається штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто 170,00 грн.).

Враховуючи, що позивачем у визначений термін не було подано до територіального органу Пенсійного фонду звіту за 2011 року за встановленою законом формою, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку про те, що управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області прийняло об ґрунтовне та законне рішення від 24.10.2012 року №1477 про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних санкцій за неподання звітності.

Згідно із пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», у період до перетворення Пенсійного фонду на неприбуткову самоврядну організацію відповідно до пункту 12 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» завдання та функції Пенсійного фонду та його територіальних органів щодо збору та ведення обліку єдиного внеску виконують відповідно Пенсійний фонд та головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах.

Оскільки, нормами Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» на управління Пенсійного фонду України в м. Сєверодонецьку як на орган, який виконує функції Пенсійного фонду, покладено обов'язок по збору та веденню обліку єдиного внеску, то як наслідком є обов'язком ведення та взяття на облік позивача як платника єдиного внеску до Пенсійного фонду.

Отже, суди дійшли вірного висновку, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 безпідставно заявлено вимогу про зобов'язання відповідача як виконавця функцій виконавчої дирекції Пенсійного фонду відповідно утриматися від вчинення певних дій щодо взяття як платника внесків на пенсійне страхування, оскільки це суперечить нормам діючого законодавства.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій, є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Луганського окружного адміністративного суду від 08.04.2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 20.05.2013 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області як органу державної влади, управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області як виконавця функцій виконавчої дирекції Пенсійного Фонду України, управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області як органу, уповноваженого вести облік платників єдиного внеску, забезпечувати збір та ведення обліку страхових коштів, контролювати повноту та своєчасність їх сплати, вести Державний реєстр загальнообов'язкового державного соціального страхування про зобов'язання вчинити певні дії, зобов'язання утриматися від вчинення певних дій та визнання незаконним рішення від 24.10.2012 року № 1477 на суму 170,00 грн. - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз