Справа № 820/15723/14
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2015-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

"16" січня 2015 р. Справа № 820/15723/14

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Чиркіної А.А.,

за участю: представника позивача Розовенко А.П.,

представника третьої особи (ПАТ "Регіон-банк") Стеценко Г.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" до Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору,: публічне акціонерне товариство "Регіон-банк" та ОСОБА_3, про визнання протиправною та скасування постанови, зобов'язання не вчиняти дії, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "ФІДОБАНК" (позивач) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (відповідач або Київський відділ ДВС), у якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженню за №24612372 від 19.03.2012 в частині накладення арешту на автомобіль марки МАZDА 6, 2005р.в., колір-чорний, кузов НОМЕР_1, тип - легковий седан-В, зареєстрований РЕВ МВ №1 ДАІ УМВС України в Харківській обл. 24.03.2006, реєстраційний НОМЕР_2;

- зобов'язати Київський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції не обтяжувати новим арештом автомобіль марки МАZDА 6, 2005р.в., колір-чорний, кузов НОМЕР_1, тип - легковий седан-В, зареєстрований РЕВ МВ №1 ДАІ УМВС України в Харківській обл. 24.03.2006, реєстраційний НОМЕР_2.

Ухвалою суду від 06.11.2014 здійснено заміну позивача - публічне акціонерне товариство "ФІДОБАНК" - його правонаступником - товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія".

Позовні вимоги обґрунтовуються наступним.

Позивач повідомив, що 24 березня 2006 р. між ОСОБА_3 та Акціонерним Банком «Факторіал-Банк», правонаступником АБ «Факторіал-Банк» та ВАТ «СЕБ Банк» є ПуАТ «СЕБ Банк», найменування якого в подальшому було змінено на ПуАТ «ФІДОБАНК» укладено Договір кредиту №099-п/06 (далі Кредитний договір).

Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору, Кредитодавцем приймається застава рухомого майна, про що укладається договір застави з ОСОБА_3

24 березня 2006 р. у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, ОСОБА_3 укладено договір застави та передано в забезпечення виконання зобов'язання перед ПУАТ «ФІДОБАНК» автомобіль марки МАZDА 6, 2005р.в., колір-чорний, кузов НОМЕР_1, тип - легковий седан-В, зареєстрований РЕВ МВ №1 ДАІ УМВС України в Харківській обл. 24.03.2006, реєстраційний НОМЕР_2, який належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, виданого тим же РЕВ тоді ж (далі предмет застави).

Позивач повідомив, що 02.09.2014 ПУАТ «ФІДОБАНК» частково ознайомився з виконавчим провадженням за №24612372 та дізнався, що Київським відділом ДВС Харківського МУЮ накладено арешт на автомобіль МАZDА 6, (2005), чорний, ДНЗ: НОМЕР_4, НОМЕР_5 24.03.2006 - предмет застави та автомобіль LEXUS ES 350, (2007), чорний ДНЗ: НОМЕР_6, НОМЕР_7 28.04.2007, що належить ОСОБА_3

Позивач зазначив, що статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не с заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту.

Позивач повідомив, що на адресу ПуАТ «ФІДОБАНК» не надходило жодних повідомлень про проведення державним виконавцем заходів примусового характеру, спрямованих на звернення стягнення на предмет застави.

У зв'язку із зазначеним позивач вважає, що дії державного виконавця по зверненню стягнення на предмет застави з метою задоволення вимог за виконавчими провадженням суперечать вимогам статті 54 Закону України «Про виконавче провадження». Оскільки, відповідно до ч.1 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя.

Частиною 3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів.

Позивач зазначив, що у заставу вказане майно було передане відповідно до Кредитного Договору від 24 березня 2006р., а рішення, в межах якого звертається стягнення, постановлено 16.07.2009, тобто після 24 березня 2006 року. Отже, право застави виникло раніше винесення судом рішення про стягнення заборгованості, що додатково підкреслює незаконність дій державного виконавця по зверненню стягнення на предмет застави.

Позивач повідомив, що відповідачем було накладено обтяження на майно боржника ОСОБА_3 та не повідомлено про це заставодержателя ПУАТ «ФІДОБАНК».

Позивач посилається на ст. 19 Закону України «Про заставу», відповідно до якої за рахунок заставленого майна Заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Позивач зазначив, що заставодержателем, тобто ПУАТ «ФІДОБАНК», не пред'явлено вимог матеріального характеру до Відповідачів, не ініційовано процедуру звернення стягнення на предмет застави.

Таким чином, позивач вважає, що звернення стягнення на предмет застави в межах виконавчого провадження №24612372 порушує встановлену Законом України «Про виконавче провадження» процедуру та порушує першочергове право заставодержателя на задоволення його вимог за рахунок предмета застави.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у письмових поясненнях (а.с.153-155).

У судовому засіданні та поданих до суду письмових запереченнях (а.с.57) представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на те, що державний виконавець при прийнятті оскаржуваної постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що встановлені законодавством України.

Представник відповідача повідомив, що реєстрація АБ «Факторіал-Банк» обтяження рухомого майна - автомобіль МАZDА 6, 2005р.в., кузов НОМЕР_1, реєстраційний НОМЕР_2, шляхом внесення відповідних відомостей до державного реєстру обтяжень рухомого майна, була здійснена 30.03.2006. Строк дії зазначеного реєстраційного запису (у графі «термін дії») встановлено до 29.03.2011 (п'ять років).

На момент здійснення державним виконавцем Київського відділу ДВС відповідних пошуків у реєстрі (в рамках проведення виконавчих дій щодо накладення арешту на автомобіль згідно Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.03.2012), не було виявлено зареєстрованих обтяжень стосовно автомобіля МАZDА 6, 2005р.в., кузов НОМЕР_1, реєстраційний НОМЕР_2.

Отже, в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна станом на дату винесення постанови про накладення арешту вже був відсутній запис про обтяження зазначеного автомобіля, що в свою чергу виключає наявність пріоритету ПАТ "ФІДОБАНК", і у державного виконавця не було правових підстав для повідомлення ПАТ "ФІДОБАНК" про накладення арешту на автомобіль.

Крім того, Інструкцією про проведення виконавчих дій (п. 5.З.З.), передбачено, що для підтвердження своїх вимог заставодержатель надає державному виконавцю договір застави, кредитний договір або інший договір, який підтверджує основне зобов'язання, документи, які підтверджують виконання боржником зобов'язань перед заставодержателем (платіжне доручення, квитанція тощо про сплату відповідних сум), розрахунки, які підтверджують вимоги заставодержателя, та інші документи на підтвердження таких вимог.

Як повідомив представник відповідача, жодних документів щодо заявлених прав на заставне майно з боку ПАТ "ФІДОБАНК" на адресу ДВС на момент винесення постанови про накладення арешту на автомобіль ОСОБА_3 не надходило, підтвердження щодо наявності заборгованості ОСОБА_3 саме перед ПАТ «Фідобанк» надані також не були, як і документи, які б підтверджували правонаступництво ПАТ «Фідобанк» після АБ «Факторіал-Банк».

З урахуванням вищенаведеного, доводи ПАТ «Фідобанк» представник відповідача вважає безпідставними та необґрунтованими.

Ухвалою суду від 06.11.2014 залучено АКРБ "Регіон-банк" та ОСОБА_3 до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. Відповідно до ухвали суду від 10.12.2014 здійснено заміну третьої особи АКРБ "Регіон-банк" на публічне акціонерне товариство "Регіон-банк" (ПАТ "Регіон-банк").

У судовому засіданні та наданих до суду письмових поясненнях (а.с.128-129) представник ПАТ "Регіон-банк" просив суд відмовити в задоволенні позову повністю у зв'язку з його безпідставністю.

Третя особа ОСОБА_3 належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, проте до суду повернулись конверти із судовими документами з поміткою "за закінченням терміну зберігання".

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, у судове засідання 16.01.2015 свого представника не направив, про причини неявки суду не повідомив.

Згідно з ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи зазначене, суд розглянув справу за відсутності ОСОБА_3 та представника відповідача на підставі наявних у ній доказів.

Суд, заслухавши представників сторін та представника ПАТ "Регіон-банк", дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступне.

24 березня 2006 р. між ОСОБА_3 та Акціонерним Банком «Факторіал-Банк», правонаступником АБ «Факторіал-Банк» та ВАТ «СЕБ Банк» є ПуАТ «СЕБ Банк», найменування якого в подальшому було змінено на ПуАТ «ФІДОБАНК», укладено Договір кредиту №099-п/06 (далі Кредитний договір).

Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору, Кредитодавцем приймається застава рухомого майна, про що укладається договір застави з ОСОБА_3

24 березня 2006 р. у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, ОСОБА_3 укладено договір застави та передано в забезпечення виконання зобов'язання автомобіль марки МАZDА 6, 2005р.в., колір-чорний, кузов НОМЕР_1, тип - легковий седан-В, зареєстрований РЕВ МВ №1 ДАІ УМВС України в Харківській обл. 24.03.2006, реєстраційний НОМЕР_2, який належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, виданого тим же РЕВ тоді ж (далі предмет застави).

Реєстрація АБ «Факторіал-Банк» обтяження рухомого майна - автомобіль МАZDА 6, 2005р.в., кузов НОМЕР_1, реєстраційний НОМЕР_2, шляхом внесення відповідних відомостей до державного реєстру обтяжень рухомого майна, була здійснена 30.03.2006; строк дії зазначеного реєстраційного запису (у графі «термін дії») встановлено до 29.03.2011, що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №7011872, виданим 30.03.2006 (а.с.19-20).

Постановою державного виконавця Київського відділу ДВС від 19.03.2012 у ВП №24612372 при примусовому виконанні виконавчого листа №2-1840/09/02, виданого 16.07.2009 Київським районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_3 на користь АКРБ "Регіон-банк" суми заборгованості у розмірі 427568,96грн, на підставі статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" накладено арешт на автомобіль арешт на автомобіль МАZDА 6, (2005), чорний, ДНЗ: НОМЕР_4, НОМЕР_5 24.03.2006 та автомобіль LEXUS ES 350, (2007), чорний ДНЗ: НОМЕР_6, НОМЕР_7 28.04.2007, що належать ОСОБА_3, та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_3, лише в межах суми боргу (а.с.62).

За визначенням ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" (далі - державні виконавці).

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. (Частина 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження".)

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Згідно з ч. 3 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети.

Обтяження на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №24612372 зареєстровано 23.05.2012 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, про що зазначено у витягах із вказаного реєстру №36149743 від 23.05.2012 (а.с.63-64) та №45770529 від 03.12.2014 (а.с.130-132).

У витязі з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №45770529 від 03.12.2014 (а.с.130-132) також міститься запис про реєстрацію 29.10.2014 приватного обтяження на підставі договору відступлення права вимоги №1 від 20.05.2014, ПАТ "ФІДОБАНК", ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія", на об'єкт: МАZDА 6, колір-чорний, НОМЕР_1, реєстраційний НОМЕР_2; обтяжувач - ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія", боржник - ОСОБА_3.

Відповідно до заочного рішення Київського районного суду м.Харкова від 01.10.2010 у справі №2-4247/10/06 розірвано договір кредиту №099-п/06 між ОСОБА_3 та Акціонерним банком «Факторіал-Банк»; стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Публічного акціонерного товариства „СЕБ Банк" 139766 (сто тридцять дев'ять тисяч сімсот шістдесят шість) грн. 06коп. - заборгованість за кредитним договором.

Згідно з ч. 2 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Відповідно до статті 593 Цивільного кодексу України право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про заставу» заставою може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча або майбутня вимога, що не суперечить законодавству України, зокрема така, що випливає з договору позики, кредиту, купівлі-продажу, оренди, перевезення вантажу тощо. Застава може мати місце щодо вимог, які можуть виникнути у майбутньому, за умови, якщо є угода сторін про розмір забезпечення заставою таких вимог. Застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов'язання.

Таким чином, оскільки забезпечене заставою кредитне зобов'язання припинено розірванням судом кредитного договору, посилання позивача на порушення його прав як заставодержателя за цим кредитним договором безпідставні.

За визначенням ст.. 2 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет - переважне право обтяжувача відносно права іншої особи на те ж саме рухоме майно.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

Оскільки обтяження державного виконавця у вигляді арешту рухомого майна - вказаного автомобіля на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у ВП №24612372 зареєстровано 23 травня 2012 року, саме це обтяження і має вищий пріоритет.

Як зазначалось раніше, приватне обтяження ПАТ «Фідобанк», ТОВ «ФК»Довіра та гарантія» зареєстровано 29.10.2014 на підставі договору відступлення права вимоги №1 від 20.05.2014.

Крім того, згідно зі ст. 20 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо обтяжувач відступив іншій особі права за правочином, на підставі якого виникло обтяження, ця особа набуває всі відступлені права стосовно предмета обтяження, включаючи встановлений пріоритет за умови, що відомості про заміну обтяжувача були внесені до Державного реєстру протягом п'яти днів із дня відступлення прав.

З матеріалів справи вбачається, що право вимоги позивача виникло на підставі договору відступлення права вимоги №1 від 20.05.2014, а обтяження зареєстровано 29.10.2014.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що оскаржувана постанова Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженню за №24612372 від 19.03.2012 в частині накладення арешту на автомобіль марки МАZDА 6, 2005р.в., колір-чорний, кузов НОМЕР_1, тип - легковий седан-В, зареєстрований РЕВ МВ №1 ДАІ УМВС України в Харківській обл. 24.03.2006, реєстраційний НОМЕР_2 - прийнята державним виконавцем з дотриманням законодавства України та вимог ч.3 ст.2 КАС України, а тому позовні вимоги в частині визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови суд вважає необґрунтованими.

Щодо позовних вимог про зобов'язання Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції не обтяжувати новим арештом автомобіль марки МАZDА 6, 2005р.в., колір-чорний, кузов НОМЕР_1, тип - легковий седан-В, зареєстрований РЕВ МВ №1 ДАІ УМВС України в Харківській обл. 24.03.2006, реєстраційний НОМЕР_2 - суд зазначає, що питання накладення арешту на майно боржника Законом України "Про виконавче провадження" віднесено до повноважень державного виконавця та знаходиться поза компетенцією суду.

Як наслідок, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.2, 11, 71, 86, 159-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" до Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору,: публічне акціонерне товариство "Регіон-банк" та ОСОБА_3, про визнання протиправною та скасування постанови, зобов'язання не вчиняти дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

У повному обсязі постанову складено 21.01.2015.

Суддя Р.В. Мельников