Справа № 194/1390/14-а (2-а/194/120/14)
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 січня 2015 рокусправа № 194/1390/14-а (2-а/194/120/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Сафронової С.В. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового засідання: Надточія В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2014 року у справі №194/1390/14-а (2-а/194/120/14) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та спонукання до перерахунку пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

17 липня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської області, в зв'язку з перерахунком з 16 вересня 2008 року ОСОБА_1 - протиправними (незаконними). Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 16 вересня 2008 року, з урахуванням вимог абз. 2, 3 частини 1 статті 28 та частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та провести відповідні доплати, виходячи з нового розміру пенсії.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що під час перерахунку пенсії 16 вересня 2008 року відповідач не вірно перерахував та встановив йому розмір пенсії з 16 вересня 2008 року застосувавши не вірний індивідуальний коефіцієнт середньої заробітної плати.

Постановою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована доводами, викладеними у адміністративному позові.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просив її задовольнити та скасувати постанову суду першої інстанції, представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської області з 15 жовтня 1998 року і отримував пенсію по інвалідності внаслідок трудового каліцтва відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З 27 грудня 2001 року на підставі особистої заяви, Управлінням Пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської області позивача було переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

На підставі особистої заяви позивача від 27.02.2004 року № 549 було здійснено перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітку та збільшенням стажу, з урахуванням довідки про заробітну плату від 23.02.2004 року № 409 за період роботи з 01.10.1991 року по 30.09.1996 року відповідно до ст.43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати після перерахунку склав 3,95359.

Відповідно до заяви від 12.05.2006 року № 1539 було здійснено перерахунок пенсії відповідно до ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням стажу та заробітної плати після останнього перерахунку.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для розрахунку пенсії позивача було врахована заробітна плата за період з 01 жовтня 1991 року по 30 вересня 1996 року та з 03 листопада 2000 року по 30 квітня 2006 року. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати після проведення оптимізації склав 2,80698. Середній розмір заробітної плати для обчислення пенсії визначений із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2005 рік складав 2064,73 грн.

В подальшому перерахунок пенсії позивачеві з 01.01.2008 року за матеріалами пенсійної справи проводився відповідачем з урахуванням ч.4 розділу 3 «Прикінцеві положення» Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів в Україні» . При цьому середній розмір заробітку ОСОБА_1 для обчислення пенсії склав з розрахунку: 2,80698*928, 81 (середня заробітна плата по Україні на момент перерахунку) = 2607 грн. 15 коп.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року №327 розмір пенсії перераховано за матеріалами пенсійної справи з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2007 рік (1197, 91 грн.) Після проведеного перерахунку середній розмір заробітної плати для обчислення розміру пенсії становить 3362,51 грн. (2,80698*1197,91).

Таким чином розмір пенсії позивача з 01 травня 2012 року становить 2690,01 грн.

Суд апеляційної інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 8 Закон України "Про підвищення престижності шахтарської праці" мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 % середньої заробітної плати шахтаря, але не менш, як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсії за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Статтею 10 зазначеного Закону передбачено, що дія ст.8 цього Закону поширюється також на пенсіонерів, пенсія яким була призначена до набрання чинності цим Законом.

Отже, для визначення середнього заробітку, що застосовується для визначення розміру пенсії особи, на яку поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" (шахтаря), слід керуватися загальними правилами, визначеними відповідними законами.

Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" регулюються відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Перерахунок пенсії в зв'язку із збільшенням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України та страхового стажу регулюється ст.42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", частина 4 якої передбачає, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через 2 роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсій здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону.

Тобто, правила частини першої статті 40 при перерахунку пенсії, застосовуються виключно з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід).

Частина перша статті 40 передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року.

Як вбачається з матеріалів справи, під час проведення перерахунку пенсії з 01 травня 2006 року для розрахунку пенсії позивача було врахована заробітна плата за період з 01 жовтня 1991 року по 30 вересня 1996 року та з 03 листопада 2000 року по 30 квітня 2006 року. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати після проведення оптимізації склав 2,80698.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року №327, пенсії, призначені (перераховані) до 2008 року із застосуванням показників середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2005-2006 роки відповідно до Законів України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей) та із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за 2003-2006 роки відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", перераховуються із застосуванням показників відповідно середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік та середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за 2007 рік.

Таким чином, середній розмір заробітної плати для обчислення розміру пенсії становить 3362,51 (2,80698*1197,91), а розмір мінімальної пенсії позивача відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» становить 2690,01 грн. (3362,51*80%).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку щодо відсутності протиправних дій відповідача при здійсненні перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1

Разом з тим, розглядаючи адміністративну справу, суд першої інстанції не вірно вирішив питання про строки поновлення порушених прав, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що за захистом своїх прав позивач звернувся 17 липня 2014 року.

В той же час, згідно до ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст..17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, справа "Стаббігс та інш. проти Великобританії" рішення від 22.10.1996р., "Девеер проти Бельгії" рішення від 27.02.1980р.).

З огляду на вказане, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 16 вересня 2008 року по 16 січня 2014 року підлягають залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанова суду - скасуванню частково у зв'язку з порушенням норм процесуального права.

Керуючись п.4 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст.202, п.4 ч. 1 ст. 157, ст.205, ст.206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2014 року у справі №194/1390/14-а (2-а/194/120/14) в частині відмови у задоволенні позовних вимог за період з 16 вересня 2008 року по 16 січня 2014 року - скасувати та прийняти нову ухвалу.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання дій протиправними та зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 16 вересня 2008 року по 16 січня 2014 року - залишити без розгляду у зв'язку із пропуском строку звернення до суду.

В решті постанову Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2014 року у справі №194/1390/14-а (2-а/194/120/14) - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

В повному обсязі ухвалу складено 30 січня 2015 року.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: Л.М. Нагорна