Справа № 641/53/15-а
Суддя: Колодяжна І. М.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-а/641/18/2015 Справа №641/53/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 року Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Колодяжна І.М., розглянувши в порядку скороченого провадження у приміщенні Комінтернівського районного суду м. Харкова адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова про визнання протиправним рішення та зобов,язання вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова, в якому просить: визнати протиправним рішення відповідача , щодо виключення з розрахунку при перерахунку пенсії державного службовця, суми матеріальної допомоги на оздоровлення , матеріальної допомогти для вирішення соціально- побутових питань , індексації заробітної плати відповідно до постанови КМУ №1078 від 17.07.2003 року у загальній сумі 21831 ,11 грн. ;зобов,язати відповідача провести перерахунок пенсії державного службовця з моменту призначення пенсії по інвалідності 2 групи , а саме з жовтня 2009 року , включивши до складу заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення , матеріальної допомогти для вирішення соціально- побутових питань , індексації заробітної плати відповідно до постанови КМУ №1078 від 17.07.2003 року у загальній сумі 21831 ,11 грн. із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу позивача на пенсію у 2009 році та виплатити її у повному обсязі.

Відповідач-Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова подав до суду письмові заперечення, в яких просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Справу розглянуто судом відповідно до п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України в порядку скороченого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом 12 січня 2015 року із вимогами щодо захисту її порушених прав, що мали місце з 2009 року.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, враховуючи дату звернення позивача до суду з адміністративним позовом, шестимісячний строк на звернення до суду з позовом та період, за який позивач просить суд захистити його права, права позивача підлягають захисту з 12 липня 2014 року.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод і інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Зазначені положення кореспондують нормам ст. 162 КАС України, які визначають повноваження суду при вирішенні справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Як вбачається з приписів частин 2, 3 ст. 99 КАС України строк звернення до суду, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Однак позивачем не було надано доказів поважності пропуску строку для звернення до адміністративного суду з позовом про зобов`язання здійснити виплату пенсії за період з 01.01.2009 року по 11 .07. 2014 року.

Таким чином, позов ОСОБА_1 за період з 01.01.2009 року по 11.07.2014 року згідно приписів ст. 100 КАС України підлягає залишенню без розгляду.

Згідно ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в Комінтернівського району м. Харкова та отримує пенсію державного службовця за віком відповідно до ЗУ « Про державну службу».

Згідно з наданими позивачкою довідками про складові заробітної плати Харківської обласної державної адміністрації від 28.03.2014 року за №0677/13 та Територіальної державної інспекції з питань праці в Харківській області від 24.12.2014 року за №01-19/8929 , вбачається ,що заробітна плата ОСОБА_1 , графа «інше» включає матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, матеріальну допомогу на оздоровлення, індексацію заробітної плати , як складові заробітної плати.

На всі виплати, що включені в довідки нараховані внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Позивач не згодна з розміром нарахованої їй пенсії, оскільки вважає її заниженою, у зв'язку з тим, що в розрахунок пенсії не були включені данні, які зазначені в довідках про складові заробітної плати, а саме: матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення, індексація заробітної плати..

Позивач 29 грудня 2014 року звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова з заявою про перерахунок пенсії .

Листом УПФ України в Комінтернівському районі м. Харкова від 29.12.2014 року позивачу відмовлено у перерахунку пенсії .

За змістом статті 37 ЗУ «Про державну службу», пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною другою статті 33 ЗУ «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР "Про оплату праці" (далі - Закон № 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно частини 1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини 2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів

Враховуючи встановлені обставини у справі, суд приходить до висновку, що матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, матеріальну допомогу на оздоровлення, індексацію заробітної плати слід врахувати при перерахунку пенсії позивача, оскільки всі ці виплати входили до складової заробітної плати ОСОБА_1 та на них нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

На підставі викладеного та керуючись статями 2, 9, 10,11,17,18,23,69-71,87,94,122,158-163,167 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова в здійснені ОСОБА_1 перерахунку призначеної пенсії державного службовця з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати .

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням складових заробітної плати : матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати , згідно з довідками Харківської обласної державної адміністрації від 28.03.2014 року за №0677/13 та Територіальної державної інспекції з питань праці в Харківській області від 24.12.2014 року за №01-19/8929 з 12 липня 2014 року .

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова про зобов'язання здійснити певні дії за період з 01.01.2009 року по 11.07.2014 року залишити без розгляду.

Постанова підлягає негайному виконанню в частині присудження виплати пенсій у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова , прийнята у скороченому провадженні , крім випадків її оскарження в апеляційному порядку , є остаточною.

Суддя - І. М. Колодяжна