Справа № 804/18680/14
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2014-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ільков В.В.
ОСОБА_2 (далі - позивача) звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Держземагентства у Криворізькому районі Дніпропетровської області (далі - відповідач), третя особа: Криворізька міська рада (далі - третя особа), в якому просить:
- зобов'язати Управління Держземагентства у Криворізькому районі Дніпропетровської області видати ОСОБА_3 - витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, належну їй на праві власності з урахуванням внесених у нього змін.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.11.2014р. відкрито провадження у справі.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що позивач звернулась до Управління Держземагентства у Криворізькому районі Дніпропетровської області із заявою про видачу витягу із Державного земельного кадастру про земельну ділянку, належну їй на праві власності. У отриманому витягу зазначено про те, що земельна ділянка перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_3 1/25, що суперечить правовстановлюючим документам. Невідповідність відомостей у правовстановлюючих документах щодо земельної ділянки відомостям, що містяться у Державному земельному кадастрі щодо земельної ділянки порушує право позивача як власника земельної ділянки.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, надав до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку з тим, що на його адресу не надходила позовна заява, проте, судом зазначене клопотання було відхилено у зв'язку із необґрунтованістю - у матеріалах справи міститься повідомлення про вручення поштового відправлення з копією ухвали про відкриття провадження, судовою повісткою та позовною заявою з додатками уповноваженій особі - відповідача 28.11.2014 року.
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, 12.12.2014р. надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Крім того, 20.11.2014р. представником третьої особи до суду були надані письмові пояснення, у яких зазначено про те, що оскаржувані витяги з Державного земельного кадастру видані позивачу відповідачем реалізуючи функції територіального підрозділу центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів.
За таких обставин суд, керуючись положеннями ст.128 КАС України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін у порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи та подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд встановив таке.
На підставі договору дарування від 10.01.1995 року, посвідченого державним нотаріусом завідуючою сьомою Криворізькою державною нотаріальною конторою Умріхіною К.А. та зареєстровано з реєстрі за № 1-117 (договір зареєстрований Криворізьким міським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під № 14/2ПВ, сторінка 245, запис № 545) та на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.05.1994 року, виданого шахтою «Батьківщина» ВО «Кривбасруда», згідно із розпорядженням за № 149, свідоцтво зареєстроване Криворізьким міським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під № 14/2ПВ сторінка № 245, позивачу ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить 1/4 частина домоволодіння, яке розташовані за адресою: АДРЕСА_1.
Рішенням Криворізької міської ради від 25.01.2012р. за №932 (додаток № 9) співвласникам житлового будинку по АДРЕСА_1 передана у спільну часткову власність земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1 га.

Рішенням міської ради від 30.01.2013р. за №1758 були внесені зміни до рішення Криворізької міської ради від 25.01.2012р. за №932, у додаток № 9 згідно з якими земельна ділянка, що розташована за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 0,1 га розподіляється між співвласниками домоволодіння, відповідно до цього рішення 1/3 частина земельної ділянки надана позивачеві ОСОБА_2.

Зазначений факт також підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (серія САЕ № 932077 від 10.04.2013 року).

Відповідно Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 2257132 від 10.04.2013 року, позивачу ОСОБА_3 належить 1/3 частина у спільній частковій приватній власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1

28.03.2014 року позивач ОСОБА_3 звернулася до відповідача - управління Держземагенства України у Криворізькому районі Дніпропетровської області, із заявою про видачу витягу з Державного земельного кадастру на належну їй земельну ділянку, що розташована за адресою АДРЕСА_2, для подальшого розпорядження нею.

На замовлення № ЗВ-014, управлінням Держземагенства України у Криворізькому районі Дніпропетровської області сформовано та надано ОСОБА_3 Витяг з Державного земельного кадастру від 28.03.2014р. за № НВ-014 з відомостями на земельну ділянку з кадастровим номером :06:024:0005, за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно вказаного Витягу, у відомостях про реєстрацію права власності, земельна ділянка по АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 у спільній частковій власності, зазначена у частці 1/25, що суперечить вищезазначеним правоустановчим документам (рішенню Криворізької міської ради від 25.01.2012 №932, Свідоцтву про право власності).

У зв'язку з чим, позивач звернулась до відповідача з проханням внести зміни до відомостей Державного земельного кадастру щодо розміру належної її частки у праві спільної часткової власності на земельну ділянку з кадастровим номером :06:024:0005, за адресою: АДРЕСА_1.

Листом від 08.05.2014 року за №2423/10 відповідачем, з посиланням на норми Закону України «Про державний земельний кадастр» було відмовлено позивачу у внесені змін до державного земельного кадастру. У обґрунтування відмови відповідачем зазначено про те, що внесення будь-яких змін, доповнень та/або виправлень у відомостях про проведену державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень виходить за межі повноважень управління та/або державного кадастрового реєстратора.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Також, частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони у тому числі на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру регламентовано Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 р. №3613-VI (далі - Закон України «Про Державний земельний кадастр»).

Згідно з ч.1 ст.38 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості Державного земельного кадастру надаються державними кадастровими реєстраторами, зокрема, у формі витягів з Державного земельного кадастру про об'єкт Державного земельного кадастру.

Частиною7 ст.38 Закону України «Про Державний земельний кадастр» встановлено, що для отримання відомостей Державного земельного кадастру заявник або уповноважена ним особа подає Державному кадастровому реєстратору: заяву за формою, встановленою Порядком ведення Державного земельного кадастру; документ про оплату послуг за надання витягу з Державного земельного кадастру (крім випадків, визначених цим Законом в день надходження повідомлення та не пізніше наступного дня повідомляє про це заінтересованих осіб); документ, який підтверджує повноваження діяти від імені заявника (у разі подання заяви уповноваженою особою заявника). Державний кадастровий реєстратор протягом десяти робочих днів з дати реєстрації заяви надає заявнику документ, передбачений частиною першою цієї статті, або надає мотивовану відмову у наданні такого документа. Форми витягу, довідки з Державного земельного кадастру, повідомлення про відмову у наданні відомостей, а також порядок обліку заяв і запитів про отримання відомостей Державного земельного кадастру встановлюються Порядком ведення Державного земельного кадастру.

Відповідно до п. 162 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 р. № 1051 (далі - Порядок ведення Державного земельного кадастру) відомості Державного земельного кадастру надаються державними кадастровими реєстраторами у формі: 1) витягу з Державного земельного кадастру про об'єкт Державного земельного кадастру; 2) довідки, що містить узагальнену інформацію про землі (території), за формою згідно з додатком 41; 3)викопіювання з кадастрової карти (плану) та іншої картографічної документації Державного земельного кадастру.

Пунктом 166 Порядку ведення Державного земельного кадастру встановлено, що для отримання витягу з Державного земельного кадастру, довідки, що містить узагальнену інформацію про землі (території), викопіювання з кадастрової карти (плану) та іншої картографічної документації Державного земельного кадастру, засвідченої копії документа Державного земельного кадастру та витягу з нього заявник або уповноважена ним особа за дорученням власника земельної ділянки, або нотаріус відповідно до пункту 17 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат» під час вчинення правочину щодо земельної ділянки подає Державному кадастровому реєстраторові: 1) заяву за формою згідно з додатком 42; 2) документ, що підтверджує оплату послуг з надання витягу з Державного земельного кадастру або довідки, що містить узагальнену інформацію про землі (території), або викопіювання з кадастрової карти (плану) та іншої картографічної документації Державного земельного кадастру, або засвідченої копії документа Державного земельного кадастру та витягу з нього (крім випадків, визначених пунктом 165 цього Порядку); 3)документ, який підтверджує повноваження діяти від імені заявника (у разі подання заяви уповноваженою заявником особою).

Згідно п. 167 Порядку ведення Державного земельного кадастру, заява про надання відомостей з Державного земельного кадастру з доданими документами подається заявником або уповноваженою ним особою особисто або надсилається рекомендованим листом з описом вкладення та повідомленням про вручення. Державний кадастровий реєстратор надає протягом десяти робочих днів з дати реєстрації заяви заявникові документ, передбачений пунктом 166 цього Порядку, або вмотивовану відмову в наданні такого документа.

При цьому, відповідно до п. 168 Порядку ведення Державного земельного кадастру, відмова у наданні відомостей з Державного земельного кадастру надається у формі повідомлення у разі, коли: 1) у Державному земельному кадастрі відсутні запитувані відомості; 2) із заявою про надання відомостей з Державного земельного кадастру звернулася неналежна особа; 3) документи подані не в повному обсязі та/або не відповідають вимогам, встановленим законом. Повідомлення про відмову у наданні відомостей надається за формою згідно з додатком 43.

Відповідно ст. 86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитися у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (ч.1 ст.116 ЗК України, в редакції на час прийняття рішення про передачу земельної ділянки). Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування, (ч.2 ст.116 ЗК України, в редакції на час прийняття рішення про передачу земельної ділянки).

Положеннями ст. 125 ЗК України встановлено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

За змістом статей 194, 195, 196 ЗК України, державна реєстрації прав фізичних та юридичних осіб на земельні ділянки є складовою частиною державного земельного кадастру, оскільки його призначенням є забезпечення необхідною інформацією з метою регулювання земельних відносин, завданням, у тому числі є забезпечення повноти відомостей про всі земельні ділянки, земельно-кадастрової інформації та її достовірності.

Згідно з абзацом третім Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державний земельний кадастр" у разі якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки; невідповідність меле земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам; невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель, її дійсній площі у зв'язку із зміною методів підрахунку (округлення); присвоєння декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів), такі помилки за згодою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель.

У відповідності до вимог ст. 5 Закону України «Про Державний земельний кадастр» ведення Державного земельного кадастру здійснюється шляхом: створення відповідної державної геодезичної та картографічної основи, яка визначається та надається відповідно до цього Закону; внесення відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру; внесення змін до відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру; оброблення та систематизації відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру. Державний земельний кадастр ведеться на електронних та паперових носіях. У разі виявлення розбіжностей між відомостями на електронних та паперових носіях пріоритет мають відомості на паперових носіях. Внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону.

За приписами ст.ст. 6,7 Закону України «Про Державний земельний кадастр» ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. До повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин, належать, зокрема , ведення та адміністрування Державного земельного кадастру; здійснення підготовки земельно-кадастрової документації; внесення до Державного земельного кадастру на надання відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, територій Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, районів, сіл, селищ, міст; здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні; ведення поземельних книг та надання витягів із Державного земельного кадастру про земельні ділянки; створення документів Державного земельного кадастру.

Згідно ст. 9 вищевказаного Закону, внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюється державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних ресурсів. Державний кадастровий реєстратор, зокрема, здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам. Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій. Державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюються Державним кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки.

Також за п.4, п. 5 Порядку № 1051 встановлено, що ведення Державного земельного кадастру здійснює Держземагенство та його територіальні органи. Держателем Державного земельного кадастру є Держземагенство. Функції адміністратора Державного земельного кадастру виконує визначене Держземагенством за погодженням з Мінполітики державне підприємство, яке належить до сфери управління Держземагенства. До складу Держземагенства та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України «Про Державний земельний кадастр» та цим Порядком.

З аналізу наведених норм, можна дійти висновку, що державна реєстрація земельних ділянок, внесення відомостей до Державного земельного кадастру, присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам та внесення змін до відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру, виправлення помилок при веденні Державного земельного кадастру віднесено до повноважень Державного кадастрового реєстратора, який діє у складі територіальних органів Держземагенства. Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, вилучення таких відомостей, а також відмову у внесенні або наданні відомостей.

Згідно ч.1, 2, 6 ст.16 Закону України «Про державний земельний кадастр», земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.

Відповідно до п.49, 50 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051, поземельна книга ведеться за формою згідно з додатком 8 під час державної реєстрації земельної ділянки, внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про зареєстровані земельні ділянки (в тому числі у разі їх поділу чи об'єднання, а також відновлення їх меж) відповідно до пунктів 107-137 цього Порядку. Дата відкриття поземельної книги є датою державної реєстрації земельної ділянки. Номером поземельної книги є кадастровий номер земельної ділянки. Згідно п.57 Порядку, поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Згідно з ч.ч. 12, 13 ст. 21 Закону України «Про державний земельний кадастр» органи державної влади (крім Верховної Ради України) та органи місцевого самоврядування у строк не пізніше п'яти робочих днів після прийняття рішень про затвердження документації із землеустрою і технічної документації з оцінки земель, яка згідно з цією статтею є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надають центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, відповідно до їх компетенції засвідчені копії вказаних рішень для внесення відповідної інформації до Державного земельного кадастру. Документація із землеустрою і технічна документація з оцінки земель подається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, відповідно до їх повноважень, визначених цим Законом, разом з електронним документом, що містить результати робіт із землеустрою та оцінки земель.

Подання документації із землеустрою до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, для внесення відомостей до Державного земельного кадастру здійснюється розробником такої документації, якщо інше не встановлено договором на виконання робіт із землеустрою (ч. 16 ст. 21 Закону №3613).

Частинами 1-3 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи; власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи; органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності).

Згідно ч. 1 ст. 30 Закону України «Про Державний земельний кадастр» орган, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, одночасно з державною реєстрацією земельної ділянки надає органу державної реєстрації прав інформацію про: державну реєстрацію земельної ділянки (дату державної реєстрації, орган, що здійснив таку реєстрацію); кадастровий номер, площу, місце розташування земельної ділянки; кадастровий план зареєстрованої земельної ділянки в електронній (цифровій) формі.

Відповідно до ч.2 вказаної статті орган державної реєстрації прав одночасно з державною реєстрацією речового права на земельну ділянку надає органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, інформацію про: суб'єкта права власності на земельну ділянку, суб'єкта речового права на земельну ділянку; державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, права користування (сервітут) земельної ділянки, права постійного користування, права оренди (суборенди) земельною ділянкою; права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); права забудови земельної ділянки (суперфіцій); дату державної реєстрації, реєстраційний номер земельної ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно із зазначенням відомостей про її кадастровий номер та орган, що здійснив державну реєстрацію.

Частино 1 ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що орган державної реєстрації прав надає органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, інформацію про: суб'єкта права власності на земельну ділянку; суб'єкта речового права на земельну ділянку; державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, права користування (сервітут) земельною ділянкою, права постійного користування, права оренди (суборенди) земельної ділянки; права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); права забудови земельної ділянки (суперфіцій); дату державної реєстрації, реєстраційний номер земельної ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно із зазначенням відомостей про її кадастровий номер та орган, що здійснив державну реєстрацію.

При цьому згідно ч. 2 вказаної статті орган, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, надає органу державної реєстрації прав інформацію про: державну реєстрацію земельної ділянки (дату державної реєстрації, орган, що здійснив таку реєстрацію); кадастровий номер, площу, місце розташування земельної ділянки; кадастровий план зареєстрованої земельної ділянки в електронній (цифровій) формі. Інформація, одержана від органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, вноситься державним реєстратором під час здійснення державної реєстрації прав на відповідний об'єкт до розділу Державного реєстру прав, який містить відомості про нерухоме майно.

У листі-відповіді на звернення від 18.04.2014 р. Управління Держземагентства у Криворізькому районі Дніпропетровської області зазначає, що в порядку інформаційної взаємодії засобами телекомунікаційного зв'язку Управлінням від реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції отримано відомості про реєстрацію права ОСОБА_3 власності на частину земельної ділянки на АДРЕСА_1 у визначеній частці 1/25, проте в рішенні Криворізької міської ради від 25.01.2012 №932 частка ОСОБА_3 у спільній власності на земельну ділянку становить 1/3.

Відповідно Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 2257132 від 10.04.2013 року, позивачу ОСОБА_3 належить 1/3 частина у спільній частковій приватній власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1

Таким чином, суд приходить до висновку, що державна реєстрація як права власності на земельні ділянки, здійснюється лише за умови державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі. Відомості до кадастру вносяться кадастровим реєстратором.

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру від 28.03.2014р. за № НВ-014 з відомостями на земельну ділянку з кадастровим номером :06:024:0005, за адресою: АДРЕСА_1 у відомостях про реєстрацію права власності, земельна ділянка по АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 у спільній частковій власності, зазначена у частці 1/25, та одночасно 1/3.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки проводиться після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Відомості щодо земельної ділянки внесені як у частці 1/25, так і у частці 1/3.

Адже саме державний кадастровий реєстратор передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки, а орган державної реєстрації прав вже і здійснює державну реєстрацію речового права на земельну ділянку.

Державний кадастровий реєстратор здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі (ч.4 ст.9 Закону України «Про Державний земельний кадастр»).

У відповідності по п. 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі» у разі визнання судом неправомірними дій чи бездіяльності відповідача, суд може зобов'язати його вчинити чи утриматися від вчинення певних дій у спосіб, визначений чинним законодавством, яким може бути захищено/відновлено порушене право. Суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

Відповідно до положень, закріплених статтею 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд, згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, з урахуванням доказів у їх сукупності та висновків суду викладених вище, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню у частині визнання протиправним внесення відомостей до Державного земельного кадастру запису про державну реєстрацію земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2, у спільній частковій власності у визначеній частці 1/25 та зобов'язання Управління Держземагентства у Криворізькому районі Дніпропетровської області розглянути питання стосовно внесення відомостей та змін до Державного земельного кадастру щодо державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :06:024:0005, що належить на праві власності ОСОБА_2 у спільній частковій власності, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, у визначеній частці 1/3, відповідно до рішень виконкому Криворізької міської ради № 932 від 25.01.2012, №1758 від 30.01.2013, Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія САЕ за номером 932077, від 10.04.2013 року, Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку, номер витягу-2257132.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства, згідно з якими, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Виходячи з цього, сплачений позивачем судовий збір, що підтверджується квитанцією, яка міститься в матеріалах справи, підлягає компенсації з Державного бюджету України частково у розмірі 36,54 гривень. Суд відмовляє у частині стягнення витрат на правову допомогу у сумі 1000 грн., так як неможливо встановити об'єми, кількість та види конкретних послуг, за які здійснено оплату позивачем та не надано актів виконаних робіт, наданих послуг.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 11, 71, 86, 94, 160-165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Держземагентства у Криворізькому районі Дніпропетровської області, третя особа: Криворізька міська рада, про визнання протиправним та скасування витягу від 28.03.2014р. за № НВ-014, скасування запису про державну реєстрацію права власності, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним внесення відомостей до Державного земельного кадастру запису про державну реєстрацію земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2, у спільній частковій власності у визначеній частці 1/25.

Зобов'язати Управління Держземагентства у Криворізькому районі Дніпропетровської області розглянути питання стосовно внесення відомостей та змін до Державного земельного кадастру щодо державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :06:024:0005, що належить на праві власності ОСОБА_2 у спільній частковій власності, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, у визначеній частці 1/3, відповідно до рішень виконкому Криворізької міської ради № 932 від 25.01.2012, №1758 від 30.01.2013, Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія САЕ за номером 932077, від 10.04.2013 року, Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку, номер витягу-2257132.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 36,54 гривень.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили на 12.12.2014р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді В.В Ільков В.В.Ільков О.А.Чернецька