Справа № 826/3181/14
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2015 року м. Київ К/800/31006/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу дочірнього підприємства "Ардал"

на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 березня 2014року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2014 року

у справі №826/3181/14

за позовом до продочірнього підприємства "Ардал" Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2014 року дочірнє підприємство "Ардал" (далі по тексту ДП "Ардал") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві (далі по тексту Інспекція), яким просило визнати протиправною та скасувати постанову Інспекції від 25.02.2014року №88/14/7/26-12/2502/02/1.

Постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 27 березня 2014року у справі №826/3181/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2014 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Обґрунтовуючи свою правову позицію окружний та апеляційний адміністративні суди виходили з відсутності підстав для задоволення позовних вимог, оскільки оскаржена постанова прийнята Інспекцією на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, ДП "Ардал" звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм статей 34, 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», частини 1 статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», просить вищезазначені судові рішення скасувати, ухвали нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Справу розглянуто в попередньому судовому засіданні з врахуванням повноважень суду, встановлених частиною 3 статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і наданої ними правової оцінки обставин у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно припису відповідача від 09.01.2014 року ДП "Ардал" зобов'язано усунути допущені порушення у сфері містобудівного законодавства шляхом приведення до попереднього стану автозаправної станції «ТНК» на пр. Броварському, 3-Б у Деснянському районі м. Києві, в термін до 10.02.2014 року.

Інспекцією проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ДП "Ардал".

В ході проведення перевірки виявлене порушення та складений акт від 11.02.2014 року, згідно якого позивачем не виконано вимоги припису від 09.01.2014 року та не усунуто порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності шляхом приведення до попереднього стану автозаправної станції «ТНК» на пр. Броварському, 3-Б у Деснянському районі м. Києві, чим порушено вимоги пп. «а» п. 3 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Постановою Інспекції від 25.02.2014 року №88/14/7/26-12/2502/02/1 позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз 2 п. 1 ч. 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», та накладено штраф в сумі 12 180 грн.

Переглядаючи судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, з урахуванням доводів касаційної скарги, колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

У відповідності до пп. а п. 3 ч. 4 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Приписи посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю є обов'язковими для виконання.

Згідно абз. 2 п. 1 ч. 6 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", суб'єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу за невиконання приписів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил - у розмірі десяти мінімальних заробітних плат.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами в процесі розгляду справи, ДП "Ардал" припис Інспекції від 09.01.2014 року не був виконаний.

В зв'язку із зазначеним, колегія судів Вищого адміністративного суду України погоджується з правовою позицією судів та вказує, що оскарженою постановою притягнуто позивача до відповідальності за невиконання вимог раніше прийнятого припису від 09.01.2014 року, отже відсутні підстави для скасування законної та обґрунтованої постанови Інспекції від 25.02.2014 року №88/14/7/26-12/2502/02/1.

В касаційній скарзі ДП "Ардал" звертає увагу суду на обставину помилковості висновку органу державного архітектурно-будівельного контролю, викладеного в приписі від 09.01.2014 року, стосовного того, що власником ДП «Ардал» після прийняття в експлуатацію автозаправної станції на ній самовільно виконано будівельні роботи з реконструкції. Однак роботи, які мали місце на автозаправній станції, жодним чином не підпадають під визначення реконструкція, а відносяться до категорії поточний ремонт. Тобто, будівельні роботи з реконструкції не виконувались.

З цього приводу суд касаційної інстанції вказує наступне.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Звертаючи до суду з позовом ДП "Ардал" визначало обсяг порушених права та спосіб їх захисту. На підставі чого, судами правомірно, з урахуванням частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, досліджена оскаржена постанова, їй надано юридичну оцінку.

За приписами частини 2 статті 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

В обґрунтуванні касаційної скарги позивачем фактично стверджується про неправомірність та незаконність припису відповідача від 09.01.2014 року ДП "Ардал", однак в даному спорі підлягала дослідженню постанова Інспекції від 25.02.2014 року №88/14/7/26-12/2502/02/1.

Порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального закону не відбулось.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що Інспекцією правомірно прийнято постанову про притягнення позивача до відповідальності за невиконання вимог припису.

Доводами касаційної скарги зазначені обставини не спростовані.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що адміністративними судами правозастосування відбулось із дотримання норм діючого законодавства та з повним, достовірним, неупередженим та об'єктивним з'ясуванням обставин справи.

Відповідно статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, судова колегія Вищого адміністративного суду України вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених в оскаржуваних судових рішеннях, вони ґрунтуються на вимогах норм матеріального та процесуального законодавства, підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу дочірнього підприємства "Ардал" - відхилити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 березня 2014року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2014 року у справі №826/3181/14 - залишити без змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та у порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: