Справа № 194/24/15-а
Суддя: Ковальчук В. О.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 194/24/15-а
Провадження № 2-а/194/7/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 року м. Тернівка

Суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Ковальчук В.О., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 08 січня 2015 року звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 23 серпня 2014 року їй була призначена пенсія за віком, а з 23 вересня 2014 року на підставі її особистої заяви її було переведено на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим, позивач зазначила, що розмір назначеної їй пенсії складає менш 50 % пенсії померлого, що суперечить положенням ст. 37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в зв'язку з чим вона звернулась з заявою до УПФ м. Тернівка, на що отримала відповідь, що середній розмір заробітної плати померлого годувальника для обчислення пенсії визначено із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки країни за 2007 рік, який дорівнює 1197 грн. 91 коп., а тому розрахунок її пенсії відповідає нормам чинного законодавства, але вона не згодна з діями відповідача.

Також, позивач зазначила, що ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за вибором.

Окрім того, ОСОБА_1 зазначила, що пенсія за віком їй була призначена вперше, тому вважає, що відповідачем повинно було застосовано ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з врахуванням середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме: 2013, 2012, 2011 роки, а тому середня заробітна плата повинна складати 2700 грн. 98 коп. (2979,46+2752,95+2370,53).

Також, позивач зазначила, що при застосуванні відповідачем середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні за 2013,2012,2011 роки в розмірі 2700 грн. 98 коп. її пенсія за віком значно підвищиться.

В зв'язку з вказаними в позовній заяві обставинами позивач просить визнати дії відповідача противоправними щодо застосування при розрахунку їй пенсії в разі втрати годувальника показника середньої плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої були сплачені страхові внески за 2007 рік та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок призначеної пенсії в разі втрати годувальника, починаючи з 23 вересня 2014 року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої було сплачено страхові внески, за три календарні року, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме: 2013, 2012, 2011 року та провести виплату цих коштів з врахуванням раніше виплачених сум та стягнути з державного бюджету України на її користь судові витрати.

Представник відповідача надав суду заперечення відповідно до змісту, якого просить суд відмовити в задоволенні позову з наступних підстав. Позивач перебуває на обліку УПФ м. Тернівка з 23 серпня 2014 року та отримувала пенсію за віком. Крім того внаслідок ст. 10, ч. 1 ст. 36, п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 19 Конституції України та особистою заяви ОСОБА_1 від 23 вересня 2014 року позивача переведено з пенсії за віком на пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який регулює правовідносини в питаннях призначення даного виду пенсії. Позивачу при переведені з пенсії за віком на пенсію у зв'язку з втратою годувальника було застосовано середньо заробітну плату у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2007 рік. А застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в України з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення проводиться в порядку ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у випадку лише первинного призначення пенсії, а позивачу пенсія за віком вже призначена. Тому вважає дії відповідача такими, що відповідають чинному законодавству України, а позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими.

Суддя, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши повідомленні позивачем та відповідачем обставини, вважає їх достатніми для прийняття рішення з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, ограни державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, суддею встановлено, що предметом адміністративного позову є адміністративні правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем щодо перерахунку призначеної пенсії в разі втрати годувальника.

ОСОБА_1 з 23 серпня 2014 року знаходиться на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської області в зв'язку з призначенням пенсії за віком та з 23 вересня 2014 року на підставі особистої заяви отримує пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

10 грудня 2014 року на звернення позивача відповідач надіслав лист про те, що розмір її пенсії відповідає нормам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно ч.1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» закріплено, що відповідно до цього закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідністю з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

Згідно ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (доход) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (доход) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст. 40 цього закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховується під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, тобто обов'язковою умовою для застосування показника середньої заробітної плати, який враховується під час призначення попередньої пенсії та не проведення нового розрахунку з ініціативою (бажанням) особи, яка має право на пенсію, що повинно бути зазначено у заяві про призначення пенсії.

Тому суддя, дійшов до висновку, що дії УПФ України в м. Тернівка Дніпропетровської області щодо призначення та відмови в здійснені перерахунку пенсії ОСОБА_1, не відповідають чинному законодавству України, оскільки пенсію позивачу призначено вперше.

Разом з тим, посилання відповідача на відсутність підстав для застосування позивачу ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є такими, що не відповідають дійсності. Крім того, такі дії відповідача є протиправними та порушують законні права позивача на отримання відповідної суми пенсії з огляду на вищевикладене.

З урахуванням наведеного, суддя вважає за необхідне позов задовольнити повністю та визнати противоправними дії відповідача щодо відмови в застосуванні при розрахунку їй пенсії в разі втрати годувальника показника середньої плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої були сплачені страхові внески за 2007 рік та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок призначеної пенсії в разі втрати годувальника, починаючи з 23 вересня 2014 року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої було сплачено страхові внески, за три календарні року, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме: 2013, 2012, 2011 року та провести виплату цих коштів з врахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалено на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Тому суддя, вважає за необхідне стягнути з Державного бюджету України на користь позивача понесені по справі судові витрати у розмірі 73 грн. 08 коп.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9,10,36,37,45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 2, 11, 69, 71, 94, 99, 104, 158-159, 162, 163,183-2 КАС України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської області щодо застосування при розрахунку ОСОБА_1 пенсії в разі втрати годувальника, показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої було сплачено страхові внески за 2007 рік.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок призначеної пенсії в разі втрати годувальника, починаючи з 23 вересня 2014 року із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої було сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2013, 2012, 2011 роки, та провести виплату цих коштів з врахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору суму в розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Тернівський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня отримання її копії, з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: В.О.Ковальчук