Справа № 826/16572/14
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 січня 2015 року № 826/16572/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Секретаря Київської міської ради Гереги Галини Федорівни
про визнання довіреностей частково недійсними

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Секретаря Київської міської ради Гереги Галини Федорівни про визнання недійсною з моменту її видання довіреності від 25.04.2014 № 25-кр-311.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржену довіреність видано без встановлення завдання на голосування на загальних зборах акціонерів ПАТ «Холдінгова компанія «Київміськбуд» та без винесення відповідного рішення на пленарне засідання Київської міської ради, тобто з порушенням вимог пп. 29, ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та порушує право позивача, як члена територіальної громади міста Києва на участь у місцевому самоврядуванні гарантоване ч. 1 ст. 3 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідач - секретар Київської міської ради Герега Галина Федорівна - письмових пояснень суду не надала, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце судового вирішення справи.

Згідно з ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у різі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

В судовому засіданні на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Судом неодноразово витребовувалась копія довіреності від 25.04.2014 № 25-кр-311 проте вимоги суду відповідачем не виконано.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва,

ВСТАНОВИВ:

25.04.2014 секретарем Київської міської ради Шерегою Галиною Федорівною видано довіреність № 25-кр-311 на участь в загальних зборах акціонерів ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» заступнику директора Департаменту комунальної власності м. Києва Муляру О.В. в тому числі щодо голосування по питанню розподілу прибутку зазначеної компанії.

Судом встановлено, що ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» є акціонерним товариством, що зареєстроване та діє відповідно до Закону України «Про акціонерне товариство» та не відноситься до підприємств, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва. Територіальна громада міста Києва володіє пакетом акцій ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд».

Згідно з п. 1 Положення про Департамент комунальної власності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 29.12.2012 № 2383 Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент) є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), підпорядковується голові Київської міської державної адміністрації, підзвітний та підконтрольний Київській міській раді.

Відповідно до п. 4 Положення про Департамент комунальної власності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) основними завданнями Департаменту є: здійснення в межах своїх повноважень функцій щодо управління майном комунальної власності територіальної громади міста Києва, Майновими правами та державним майном, акціями (частками, паями), що передані до сфери управління виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації); здійснює у межах своїх повноважень функції по управлінню корпоративними правами територіальної громади міста Києва та державними корпоративними правами щодо підприємств (пакетів акцій), що перебувають у сфері управління виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), бере участь в розробці завдань уповноваженим особам, отримує та аналізує звіти уповноважених осіб по виконанню завдання.

Отже, до завдань Департаменту комунальної власності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) віднесено здійснення управління майном, що перебуває у сфері управління виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Питання участі територіальної громади міста Києва в управлінні ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» не відноситься до виключної компетенції пленарних засідань Київської міської ради.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об'єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

Згідно з ч. 2 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» у разі звільнення з посади сільського, селищного, міського голови у зв'язку з достроковим припиненням його повноважень або його смерті, а також у разі неможливості здійснення ним своїх повноважень повноваження сільського, селищного, міського голови здійснює секретар відповідної сільської, селищної, міської ради. Секретар сільської, селищної, міської ради тимчасово здійснює зазначені повноваження з моменту дострокового припинення повноважень сільського, селищного, міського голови і до моменту початку повноважень сільського, селищного, міського голови, обраного на позачергових виборах відповідно до закону, або до дня відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на чергових місцевих виборах.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ» повноваження Київського міського голови за наявності підстав, передбачених цим Законом, статтею 79 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», можуть бути достроково припинені. Питання про дострокове припинення повноважень Київського міського голови вноситься на розгляд Київської міської ради за ініціативою не менш як половини депутатів від загального складу ради.

Рішенням Київської міської ради від 12.07.2012 № 649/7986 «Про дострокове припинення повноважень Київського міського голови ОСОБА_5.» вирішено взяти до відома факт дострокового припинені повноважень Київського міського голови ОСОБА_5 у зв'язку з його зверненням з особистою заявою до Київської міської рал» про складання ним повноважень Київського міського голови.

Отже, відповідно до частини другої статті 42 та пункту і частини третьої статті 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» заступник міського голови - секретар Київради Герега Галина Федорівна здійснює повноваження Київського міського голови з моменту дострокового припинення повноважень Київського міського голови ОСОБА_5 (пункт 2 рішення Київради від 12.07.2012 № 649/7986).

Враховуючи, що Департамент комунальної власності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) наділений повноваженнями щодо здійснення корпоративних прав, оскільки секретар Київради Герега Галина Федорівна здійснює повноваження Київського міського голови з моменту дострокового припинення повноважень Київського міського голови ОСОБА_5, отже при виданні оскарженої довіреності відповідач діяла відповідно до згадуваних норм Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ».

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що в оскарженій довіреності не визначено завдання на голосування на загальних зборах акціонерів ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд», отже твердження позивача, що завдання не було визначено є необґрунтованим.

Приписами ч. 1 ст. 6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтерес.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суд наголошує, що захист прав здійснюється у разі їх порушення. З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав, то навіть у разі, якщо дії суб'єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає. Звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Об'єктом судового захисту є права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Для розкриття цих категорій необхідно звернути увагу на Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 ЦПК України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року N 18-рп/2004 (справа N 1-10/2004). Системний аналіз, який провів Конституційний Суд України, свідчить, що поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права" має один і той же зміст.

З урахуванням наведених вище міркувань Конституційний Суд України вирішив, що поняття "охоронюваний законом інтерес" треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

На думку суду, захисту в порядку норм ст. 2, 6 КАС України підлягає виключно конкретно визначені та порушені в спірних правовідносинах права.

Під час вирішення справи судом не встановлено порушення відповідачем прав, свобод та інтересів безпосередньо позивача у спірних правовідносинах.

Оскільки при виданні оскарженої довіреності відповідач діяла відповідно до згадуваних норм Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ», враховуючи, що відповідачем при виданні оскарженої довіреності не порушено прав, свобод та інтересів безпосередньо позивача, отже суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Келеберда