Справа № 2а-219/12
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2015 року м. Київ К/800/17504/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Головчук С.В.,
Ліпського Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Бродівському районі Львівської області про перерахунок пенсії,

за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Бродівському районі Львівської області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2013 року,

встановив:

У листопаді 2010 року ОСОБА_4 звернулася з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Бродівському районі Львівської області (далі - УПФ) про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням підвищення до пенсії дітям війни за 2007 - 2009 роки в сумі 3426 грн та за 10 місяців 2010 року - 1405,40 грн.

Позов обґрунтувала тим, що вона належить до соціальної категорії «дитина війни», у зв'язку з чим має право на підвищення розміру призначеної їй пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 6 Закону України від 18 листопада 2004 року № 2195-ІV «Про соціальний захист дітей війни» (далі - Закон № 2195-ІV).

Постановою Бродівського районного суду Львівської області від 25 жовтня 2012 року позов задоволено частково: зобов'язано УПФ провести перерахунок та виплату недоплаченого підвищення пенсії на користь ОСОБА_4 в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, як це передбачено статтею 6 Закону № 2195-ІV з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 30 травня 2010 року по 30 листопада 2010 року.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2013 року скасовано постанову суду першої інстанції, а позов задоволено частково. Позовні вимоги ОСОБА_4 про зобов'язання нарахувати щомісячну державну соціальну допомогу за період з 1 січня 2007 року по 29 травня 2010 року включно залишено без розгляду. Зобов'язано УПФ нарахувати та виплатити підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком на користь ОСОБА_4 починаючи з 30 травня 2010 року по 31 жовтня 2011 року із врахуванням статті 6 Закону № 2195-ІV та статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі УПФ просить скасувати судове рішення апеляційного суду та відмовити в задоволенні позову. Посилається на постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530, від 6 липня 2011 року № 745.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна задоволенню не підлягає.

Оскільки судове рішення оскаржується відповідачем в частині задоволених позовних вимог, то колегія суддів перевіряє його законність та обґрунтованість лише в цій частині.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 отримує пенсію за віком та належить до категорії громадян, яким встановлено статус дитини війни, тому має право на державні соціальні гарантії, передбачені чинним законодавством.

Відповідно до статті 6 Закону Закон № 2195-ІV дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» будь-яких змін до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», які б зменшували розмір виплат дітям війни, не вносилось.

У 2010 році підвищення до пенсії позивачу виплачувалось відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», якою встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірах, встановлених цією постановою.

Згідно з частиною четвертою статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, що має вищу юридичну силу.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 5 своєї постанови від 1 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», судам при розгляді справи необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Відтак, виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що в період з 30 травня по 31 жовтня 2010 року застосуванню підлягає саме Закон № 2195-ІV, відповідно до статті 6 якого, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, а не згадана постанова Кабінету Міністрів України.

При цьому, допущена в резолютивній частині постанови апеляційного суду описка про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу по ту ж дату 2011 року, не може бути підставою для скасування спірного рішення, оскільки мотивувальна частина містить чітке обґрунтування та правильні висновки щодо обрахунку підвищення до пенсії саме по 31 жовтня 2010 року, як і ставив питання позивач у своєму позові. Зазначена неточність може бути усунута судом у порядку статті 169 КАС України.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Бродівському районі Львівської області залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К.
Головчук С.В.
Ліпський Д.В.