Справа № 808/4615/14
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 січня 2015 рокусправа № 808/4615/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Мельника В.В. Юхименка О.В.

за участю секретаря судового засідання: Лащенка Р.В.,

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2 (довіреність від 03.03.2014)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2014 року у справі №808/4615/14 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області Казанчук А.В., Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання незаконним та скасування наказу, -

встановив:

У липні 2014 року ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся з адміністративним позовом до начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області Казанчук А.В. (далі -Відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - Відповідач-2), в якому просив поновити строк звернення до суду та визнати незаконним та скасувати наказ Відповідача-1 № 110-о від 10.04.2014 року «Про непроходження щорічного оцінювання».

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що оскаржуваним наказом Позивачу, який обіймає посаду начальника Управління Пенсійного фонду України в Пологівському районі Запорізької області, було протиправно зменшено надбавку за високі досягнення у праці та виконання особливо важливої роботи на 20 % у зв'язку з не проходженням ним співбесіди щодо проведення щорічної оцінки. Зазначає, що він не відмовлявся від проходження щорічної оцінки та жодні докази на підтвердження небажання проходження співбесіди відсутні, в той же час, ним було подано заяву щодо забезпечення об'єктивного, неупередженого проведення його оцінювання з огляду на відсутність у ОСОБА_1 довіри до заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області Камянченка С.А., який мав проводити відповідне оцінювання. Разом з тим, Відповідачем-1 не було здійснено жодних заходів щодо належного проведення шорічного оцінювання. При цьому, Позивачем піднімалося питання проведення оцінювання за участі начальника Головного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та іншого його заступника Жмурко С.О. та подавався лист, яким повідомлялося Відповідача-1 про те, що він не відмовляється від проведення оцінювання. Зазначає, що приписи чинного законодавства не забороняють проведення оцінювання державного службовця за його відсутності, у зв'язку з чим винесення оскаржуваного наказу з огляду на ніби-то відмову Позивача у проходженні співбесіди є протиправним. (а.с.2-8)

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2014 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 було відмовлено повністю.

Рішення суду обґрунтовано тим, що невиконання Позивачем наказу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо обов'язкового проходження щорічної оцінки є порушенням трудової дисципліни, у зв'язку з чим йому було правомірно зменшено надбавку за високі досягнення у праці та за виконання особливо важливої роботи. При цьому проведення такої оцінки саме заступником начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області передбачено чинним законодавством. (а.с.140-142)

Не погодившись з даною постановою, ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2014 року скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити його адміністративний позов у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що приписами чинного законодавства взагалі не передбачено відповідальність за не проходження державним службовцем його атестації, співбесіди, оцінювання, як не передбачено і обов'язкової участі державного службовця в процедурі вищевикладених діянь. Звертає увагу на те, що судом першої інстанції не було досліджено належним чином обставини, внаслідок яких Позивач заперечував проти того, що оцінку його діяльності здійснював саме Камянченко С.А. Зазначає, що його недовіра до вказаної особи зумовлена, зокрема, наявністю його адміністративних позовів до посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в тому числі і до Камянченка С.А., з питань підготовки та проведення атестації ОСОБА_1 Про вказані обставини Позивач неодноразово повідомляв начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, яким жодних дій щодо сприяння проведення щорічного оцінювання ОСОБА_1 будь-якою іншою особою вжито не було. (а.с.153-159) .

Заперечень на апеляційну скаргу до суду не надходило.

У судовому засіданні апеляційної інстанції Позивач - ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити із підстав, у ній зазначених.

Представник Відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, проти задоволення апеляційної скарги заперечував з огляду на необґрунтованість її доводів.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду відповідно до положень ст. 195 КАС України - в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справ підтверджено, що ОСОБА_1 обіймає посаду начальника управління Пенсійного фонду України в Пологівському районі Запорізької області, що підтверджується копією посвідчення НОМЕР_1. (а.с.22)

23.03.2012 р. наказом начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №38-о ОСОБА_1 була встановлена надбавка за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи в розмірі 50%. (а.с.3)

14.02.2014 Пенсійним фондом України видано наказ №19 "Про проведення щорічної оцінки виконання державними службовцями покладених на них обов'язків і завдань у 2013 році". Наказ видано у відповідності до пункту 3 Положення №1922 та Загального порядку проведення щорічної оцінки виконання державними службовцями Пенсійного фонду України покладених на них обов'язків і завдань, затвердженого наказом Пенсійного фонду України від 04.02.2004 № 9 (із змінами), яким визначені правові та організаційні засади проведення оцінки виконання державними службовцями своїх обов'язків і завдань під час щорічного підбиття підсумків, що здійснюються відповідно до Положення №1922 . (а.с.111)

На виконання зазначеного наказу Головним управлінням Пенсійного фонду України видано накази від 20.02.2014 №48-о "Про проведення щорічної оцінки виконання державними службовцями управлінь Пенсійного фонду України в Запорізькій області покладених на них обов'язків і завдань у 2013 році" та від 25.02.2014 №20 "Про затвердження Порядку проведення щорічної оцінки виконання державними службовцями управлінь Пенсійного фонду України в Запорізькій області покладених на них обов'язків і завдань" та затверджено графік проведення співбесід у 2014 році, згідно з яким,зокрема, Позивач мав проходити співбесіду 11.03.2014 року об 11:20 годин, а проведення щорічної оцінки начальників територіальних Управлінь Фонду доручається заступнику начальника головного управління Фонду. (а.с.85-91,102,103-104)

Листом від 28.02.2014 № 1755/01 ОСОБА_1 звернувся із заявою до начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області Казачука А.В. з проханням про забезпечення проведення його оцінювання комісією, члени якої не були задіяні в матеріалах відповідних адміністративних позовів як відповідачі, в розгляді його звернень щодо неправомірних їхніх дій та для унеможливлення фальсифікації при проведенні оцінювання забезпечити аудіо- та відео фіксацію процесу такого оцінювання. Свою вимогу Позивач обґрунтовував тим, що у нього до заступника начальника головного управління Камянченка С.А., який повинен був проводити відповідну співбесіду, не має довіри, та він не бачить по відношенню до нього справедливості, законності, об'єктивності, неупередженості. (а.с.29).

Листом від 06.03.2014 №1642/07 Позивачу була надана відповідь про проведення щорічної оцінки відповідно до графіка, затвердженого наказом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 20.02.2014 №48-о, а саме - 11.03.2014 об 11-20 годині. При цьому повідомлено, що оцінювання державного службовця комісією із використанням аудіо- та відеозапису відповідними порядками не передбачено. (а.с.78-79).

11.03.2014 р. ОСОБА_1 було подано до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області заяву, в якій він зазначав, що його, в порушення приписів чинного законодавства, не було повідомлено про результати розгляду його заяви від 06.03.2014 року також вказав, що вказана заява розглянута не була та жодних заходів задоволення його вимог, у ній викладених, також не вжито. Повідомляв у заяві, що від проведення оцінювання не відмовляється, проте вимагає його проведення об'єктивно та гласно. (а.с.38)

11.03.2014р. заступником начальника до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подано службову записку, відповідно до якої Позивач, знаходячись у його кабінеті 11.03.2014 року, посилаючись на неотримання відповіді на свою заяву від 06.03.2014р., відмовився ознайомитись з копією листа-відповіді на вказану заяву та залишив кабінет без проведення співбесіди. (а.с.72)

Наказом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 14.03.2014 № 89-о призначено повторну дату проведення співбесіди - 20 березня 2014 року. Відповідно до п. 2 вказаного наказу ОСОБА_1 було зобов'язано пройти співбесіду щодо здійснення щорічної оцінки виконання укладених на нього обов'язків і завдань у 2013 році згідно змін до графіку, внесених п.1 наказу. Копія вказаного наказу була отримана Позивачем 17 березня 2014, що підтверджується поштовим повідомленням, наявним у матеріалах справи. (а.с.68-69,71).

Листами від 20.03.2014 р. № 2096/01 та №2144/01 ОСОБА_1 повідомив Відповідача-1 про неможливість проведення щорічного оцінювання його діяльності як державного службовця посадовими особами Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з огляду на оскарження ОСОБА_1 до адміністративного суду діяльності вказаних осіб. Зазначав, що ним були запропоновані шляхи вирішення даного питання, але Відповідачами вони прийняті не були. (а.с.27,28).

04.04.2014 р. Позивачем було направлено до Відповідача-1 лист № 2522/01, в якому він зазначив, що в ході особистої зустрічі з 03.04.2014 р. з ним ОСОБА_1 ініціювалося питання про проведення його оцінювання заступником начальника Жмурко С.О. за особистої участі начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області Казанчука А.В. Повідомив, що готовий у будь-який зручний час пройти процес оцінювання як державного службовця, але заперечує проти проведення такого оцінювання заступником начальника Камянченка С.А., оскільки не довіряє йому. (а.с.36)

З огляду на вищевикладене та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" 10.04.2014 р. наказом начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №110-о "Про непроходження щорічного оцінювання" Позивачу було зменшено надбавку на 20% та встановлено на рівні 30% за порушення ст.139 Кодексу законів про працю України, ст.10 Закону України "Про державну службу" та непроходження Позивачем співбесіди щодо здійснення щорічної оцінки виконання покладених на позивача обов'язків і завдань у 2013 році. (а.с.12)

Визнання нечинним та скасування вказаного наказу і було предметом судового розгляду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що невиконання Позивачем наказу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо обов'язкового проходження щорічної оцінки є порушенням трудової дисципліни, у зв'язку з чим йому було правомірно зменшено розмір надбавки за високі досягнення у праці та за виконання особливо важливої роботи. При цьому проведення такої оцінки саме заступником начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області передбачено чинним законодавством.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Щодо фактичних обставин справи, встановлених судом першої інстанції, заперечень у сторін не виникало.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про державну службу" основними обов'язками державних службовців є безпосереднє виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасне і точне виконання розпоряджень і вказівок своїх керівників.

Зазначене кореспондується і з приписами статті 139 КЗпП України (обов'язок працівника, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни).

Згідно з пунктом 2 постанови Кабінету міністрів України № 268 від 09.03.2006 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено право керівникам органів, зазначених у пункті 1 цієї постанови, у межах затвердженого фонду оплати праці, установлювати надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, зокрема, керівникам структурних підрозділів, їх заступникам, спеціалістам - у розмірі до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг державного службовця (дипломатичний ранг, класний чин, кваліфікаційний клас, спеціальне звання) та надбавки (винагороди) за вислугу років.

У разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи і порушення трудової дисципліни зазначена надбавка скасовується або розмір її зменшується.

За позицією Позивача - ОСОБА_1, оскаржуваний наказ № 110-0 від 10.04.2014 року, відповідно до якого йому зменшено надбавку до посадового окладу на 20% і встановлено на рівні 30%, є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки ним не допускалось ні погіршення в роботі, ні порушення трудової дисципліни. Щодо несвоєчасного виконання завдань (за наявності такого порушення також можливо зменшення надбавки) також вважає, що і такого порушення ним не допускалось. Адже оцінювання державних службовців є складовою частиною процесу атестації, а жодним із нормативних актів не передбачено відповідальність за не проходження оцінювання, тим більше - не проходження співбесіди при проведенні оцінювання. Вважає, що судом безпідставно залишено поза увагою той факт, що він не відмовлявся від проходження співбесіди та проведення оцінювання, але за наявності, на його переконання, обґрунтованої недовіри до визначеної особи, що має проводити таке оцінювання, висловив своє бажання про проведення оцінювання на інших умовах та іншими особами, ніж тими, про яких зазначено у відповідних наказах по Управлінню. Однак його умови прийняті не були, а знаходячись в Управлінні у визначений у наказі час, він не бачив будь-якої зацікавленості посадових осіб Головного управління щодо проведення співбесіди з ним та оцінювання роботи держслужбовця, тому все зазначене і має бути підставою для скасування оскаржуваного наказу.

За позицією Відповідачів - оскаржуваний наказ є законним та обґрунтованим, оскільки Позивач дійсно не виконав розпорядження керівника (накази ГУ ПФУ статті 139 КЗпП України), ухилився від проходження співбесіди та проведення щорічної оцінки виконання держслужбовцем покладених на нього обов'язків, що в свою чергу є просушенням дисципліни, а отже, і підставою для зменшення надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи.

В той же час, встановлений судом першої інстанції факт, що Позивач, за наявності двох не оскаржених та не скасованих наказів про проведення з ОСОБА_1 співбесід 11 березня 2014 року та 20 березня 2014 року, так і не проходив такі співбесіди, посилаючись на незгоду з визначеною у наказах особою, що мала провести співбесіди та порядком їх проведення, та безпідставне не врахування Відповідачами його бажання проходити щорічне оцінювання за запропонованим особисто ним порядком проведення співбесіди та лише щодо своєї особи, сторонами не спростовано.

Також Позивачем не оспорюється і те, що відповідно до Загального порядку проведення щорічної оцінки виконання державними службовцями Пенсійного фонду України покладених на них обов'язків і завдань, затвердженого наказом Пенсійного фонду України від 04.02.2004 № 9, проходження держслужбовцями у 2014 році співбесід щодо оцінювання виконання ними посадових обов'язків і завдань є обов'язковим.

За таких обставин та з огляду на приписи статті 10 Закону України "Про державну службу" та статті 139 КЗпП України, висновок суду першої інстанції, що безпідставне невиконання Позивачем наказів Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області№48-о від 20.02.2014 та № 89-о від 14.03.2014 про проходження співбесіди щодо здійснення щорічної оцінки виконання покладених на нього обов'язків і завдань у 2013 році, є порушенням трудової дисципліни, що в свою чергу є обґрунтованою підставою для зменшення надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи.

Посилання заявника апеляційної скарги на безпідставне неврахуванням судом, що приписами чинного законодавства взагалі не передбачено відповідальність за не проходження державним службовцем його атестації, співбесіди, оцінювання, як не передбачено і обов'язкової участі державного службовця в процедурі вищевикладених діянь, що проведення оцінювання можливе і без участі держслужбовця та що відповідну процедуру проведення його оцінювання може проводити і керівник Управління (а не визначений ним заступник) призвело до прийняття невірного рішення, визнаються колегією суддів безпідставними та такими, що спростовуються встановленими судом доказами та приписами вищевказаних правових норм.

При цьому колегія суддів зазначає, що Позивач у судовому порядку не оскаржував накази Головного УПФУ про встановлення порядку та графіку проведення співбесіди щодо щорічного оцінювання його роботи за 2013 рік, а тому вказані накази є чинним та обов'язковими для виконання, однак факт виконання Позивачем вказаних наказів судом не встановлено та ОСОБА_1 належними доказами вказані обставини не спростовано. Також слід зазначити, що фактично Позивач обґрунтовує свої вимоги ймовірним порушенням своїх прав, яке може настати через необ'єктивне проведення співбесіди заступником начальника Управління Камянченком С.А., при цьому не спростовує факту, що дійсно мало місце фактичне не проходження оцінювання, порядок та строки якого вказано у не скасованих наказах керівника Управління, та які ним не виконані.

У межах доводів апеляційної скарги підстави для скасування чи зміни судового рішення відсутні.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2014 року у справі №808/4615/14 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України у строки, визначені статтею 212 КАС України.

Повний текст ухвали складено 22 січня 2015 року.

Головуючий: Л.М. Нагорна

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: О.В. Юхименко