Справа № 235/2624/13-а
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2015-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Філь О.Є.
Суддя-доповідач - Яковенко М.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2015 року справа №235/2624/13-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Яковенко М.М., суддів Ханової Р.Ф., Гайдара А.В.,

при секретарі судового засідання: Куленко О.Д.

за участю:

позивача, представників позивача: Луганський О.А., Луганська Л.І., Рамазанов Р.Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10 грудня 2014 року у справі № 235/2624/13-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області, третя особа: Публічне акціонерне товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про визнання дій протиправними, скасування рішень від 05.07.2012 року, 28.03.2013 року, 01.06.2013 року, зобов`язання здійснити нарахування і виплату пенсії по інвалідності в розмірі фактичних збитків згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10 грудня 2014 року у задоволенні позовних вимог (з урахуванням їх уточнень) ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області про визнання дій протиправними, скасування рішень від 05.07.2012 року, 28.03.2013 року, 01.06.2013 року, зобов`язання здійснити нарахування і виплату пенсії по інвалідності в розмірі фактичних збитків згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - відмовлено. (арк..справи 6-8 т.3)

Позивач не погодився з вказаною постановою суду першої інстанції і подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати в зв`язку з порушенням норм матеріального права, прийняти нову постанову, якою задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі (11-18 т.3).

В судовому засіданні позивач та його представники наполягали на задоволенні апеляційної скарги та просили задовольнити вимоги.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явились, хоча повідомлялись про час та місце розгляду справи. Від третьої сторони надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутність.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та його представників, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в місті Красноармійську та Красноармійському районі, як отримувач пенсії інваліда ЧАЕС ІІІ групи із захворювання, отриманого при ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ( арк.справи 7, 8).

Вказана пенсія призначена відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796 (далі - Закон 796). При призначенні та наступних перерахунках пенсії була врахована заробітна плата позивача за період його роботи з 24.07.86 по 28.08.86 р. по ліквідації аварії на ЧАЕС. Нарахування та виплата пенсії ОСОБА_1 . Управлінням проводилась на підставі довідки №243 від 26.02.2004 р. ( арк.справи 81) ВП "Кіровські електричні мережі", правонаступника Красноармійського енергонагляду ПЕО "Донбасенерго", яке у 1986 р. відрядило свого працівника ОСОБА_1 в зону ліквідації аварії на ЧАЕС.

02.02.12 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Управління із заявою про проведення перерахунку пенсії урахуванням оновлених документів за період роботи в зоні ЧАЕС в серпні 1986 р. із наданням довідки від 26.01.2012 року. Згідно розпорядження Управління від 04.04.12 р. такий перерахунок пенсії по інвалідності в розмірі фактичних збитків зроблений, але в наступному - рішенням Управління від 05.07.12 р. це розпорядження скасовано до результатів проведення перевірки на підприємстві бухгалтерських документів про нараховані та виплачені суми заробітку, які зазначені в довідці про заробітну плату ВП "Кіровські електричні мережі» від 26.01.12 р. №1 ( арк.справи 18).

09.11.12 р. повторно звертався позивач до Управління із заявою про перехід на пенсію по інвалідності з наданням оновлених документів від підприємства за період роботи у 1986 в зоні ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, рішенням від 28.03.13 р. Управління відмовило йому в перерахунку пенсії ( арк.справи 40).

Відповідно до ст. 54 Закону 796 пенсія по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. Таким чином, при перерахунках вже призначеної пенсії інваліда ЧАЕС, або особи, що отримує пенсію по втраті годувальника інваліда ЧАЕС можуть бути враховані лише ті суми з оплати труда, які були виплачені ліквідатору під час його роботи в зоні відчуження, але з якихось причин при попередньому призначенні чи перерахунку пенсії не були надані в ПФУ і не враховані. Але підприємство, яке відрядило працівника в зону ЧАЕС, через 26 років надало довідку від 16.10.12 р., за якою сума оплати за роботу в зоні відчуження із якої визначається пенсія складає 1100.20 грн. ( арк.справи ).

Разом з цим, ВП "Кіровські електричні мережі" своїм листом №86 від 15.02.13 р. визнає, що розрахунок зарплати в сумі 1100, 20 руб. ОСОБА_1 за період знаходження в зоні ЧАЕС з 24.07.86 по 28.08.86 р. надати неможливо, так як первинний документ розрахунку не збережений (том 1 арк.справи 42, том 2 арк.справи 118).

Відсутність первинних документів на підприємстві підтверджується актами зустрічної перевірки № 129 від 23.08.12 р. та № 27 від 15.02.13 р. (арк.справи 91, 113).

За цими актами підприємство погоджується з наступними висновками, що донарахування зарплати підприємством за роботу ОСОБА_1 за період роботи з 24.07.86 по 28.08.86 р. проведено лише в 2012 р. відповідно до розрахункової відомості №1 від 26.01.12р.; донарахування 2012 р. (тобто і виплата) заробітної плати за період перебування в зоні відчуження з 24.07.86 по 28.08.86 р. не проведено, вказана сума 1100,20 руб. нарахована як винагорода.

Така складова заробітної плати як винагорода відсутня. Оплата в кратному розмірі, яка проводилась в 1986-1990 роках за рахунок коштів державного бюджету колишнього СРСР. У зв`язку з цим донарахування в теперішній час сум оплати в кратному розмірі в зоні відчуження не тільки не підлягає сплати з бюджету держави Україна чи з коштів підприємства, а і, як було встановлено, не проведено взагалі і підприємство лише декларує можливість його проведення.

Інші виплати (доплата за роботу в нічний час, надурочні, премії) - то вони проводились за рахунок коштів підприємства. Якщо такі виплати донараховані в теперішній час, то вони повинні бути виплачені працівнику з виплатою податків та страхових внесків, які фактично не виплачені.

Премії за роботу в зоні відчуження виплачувалися у відповідності до діючих на той час на підприємствах системи преміювання, з урахуванням постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 05.06.86 р. №665-195 (відповідної постанови РМ УРСР та УРРПС від 10.06.86 р. №207-7). Ці акти передбачали преміювання працівника в розмірах, які були визначені в діючих на той час положеннях про преміювання на підприємстві. КЗпП визначено, що "премії не нараховані своєчасно і виплачені за результатами розгляд трудового спору, враховуються у складі заробітку за місяці, коли вона повинна була бути виплачена." Таким чином, преміальні виплати на користь позивача могли би бути враховані за якийсь попередній період, але тільки якщо такі суми були би підтверджені рішеннями суду або КТС і про це було би зазначено в таких рішеннях. В 2012 році такі рішення на користь ОСОБА_1 не приймались і позивачем не надавалися. Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 р. №100 (зі змінами) п.3 розділу Ш встановлено: "Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату". В зазначеному випадку підприємство лише декларує можливість донарахування премії своєму колишньому працівнику за період його роботи в 1986 році без фактичного його проведення.

Крім того, премія повинна була бути нарахована в розмірах, визначених діючим на той час на підприємстві (в установі, організації) положення про преміювання. При цьому, підстав для підвищення на 60 % розмірів премії всім працівникам немає.

Якщо розрахунки з працівником на підприємстві не було проведено своєчасно, всі донарахування (не тільки премії) проводяться при наявності табеля робочого часу (в оригіналі) за період роботи в зоні відчуження завіреного підприємством, що відповідати за проведення конкретних робіт в зоні відчуження, чи іншого документу первинного бухгалтерського обліку, складеного у рік виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно п.6 Порядку 1210: "В усіх випадках, премія передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, та Укрпрофради від 10 червня 1986 р. № 207-7 що була визначена умовами праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи..., після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку.

Пункт 7 Порядку 1210: "Пенсії, призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали в зоні відчуження в 1986-1990 роках призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи... за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, що підставою у підприємства для видачі довідки про зарплату ОСОБА_1 в сумі 1100,21 крб. за період перебування в зоні відчуження з 24.07.86 р. по 28.08.86 р. є розрахункова відомість Красноармійського МРОЕ, тобто самого підприємства, які суду надав позивач (том 1 арк.справи 13-15). При цьому підприємство не надає реального підтвердження обрахунку зарплати та вільно визначає складові зарплати та її суму. Суд першої інстанції обґрунтовано не приймає до уваги зазначену відомість, як належну підставу для надання довідки позивачу на суму 1100,20 грн., оскільки така сума винагороди є в розрахунковій відомості за вересень 1986 р. Крім того, як правильно звертає увагу суд першої інстанції, що в аналогічній розрахунковій відомості підприємства за жовтень 1986 р. за 23 робочих дні ОСОБА_1 також вказується винагорода в сумі 940,12 руб.

При первинному призначенні пенсії ОСОБА_1 за його заявою від 01.02.11 р. була надана підприємством вищезгадана довідка №243 від 26.02.2004 р. Підстави вважати цю довідку неправдивою або відкликаною відсутні. За цією довідкою заробіток позивача за роботу в зоні ЧАЕС в липні (9 днів) склав 56,23 руб.; у серпні (28 днів) - 404,55 руб. Таким чином, заробіток позивача за цей період роботи в зоні ЧАЕС є правильним саме за цією довідкою, оскільки він дійсно є заробітком. За довідкою підприємства від 16.10.12 р. ці суми враховані взагалі. Натомість надається інша сума 1100.20 руб., яка є не заробітком, а винагородою, до того ж за інший виплатний місяць - вересень 1986 р.

Як встановлено судом першої інстанції, в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_2 міститься довідка в/ч 83279 від 28.08.1986 р. про період його роботи в зоні відчуження (з 24.07.86 по 28.08.86 р.). Ця довідка містить повну та об`єктивну інформацію, належним чином завірена. Є необґрунтованим з боку Підприємства вибіркове врахування періоду роботи ОСОБА_1 в зоні ЧАЕС лише 12 днів в серпні 1986 р.

Згідно довідці підприємства №1 від 26.01.12 р. загальна сума заробітку ОСОБА_1 для нарахування пенсії є не тільки іншою 1142,62 руб. від суми зазначеної позивачем 1100,20 руб, але й складові за цими довідками різні. Порівняно з довідкою Підприємства за 2004 р. в довідці Підприємства №1 від 26.01.12 р. від 2012 р. на ім`я ОСОБА_1 були введена додаткова доплата за роботу у вихідні дні безпідставно змінені: посадовий оклад; денна тарифна ставка; кратність; розмір збереженого середнього заробітку; розмір премії.

Але при цьому за розрахунково-платіжною відомістю №1 підприємства від 26.01.12 р. за ці ж 12 робочих днів загальна сума заробітної плати складає вже 1253,58 руб. З цих сум виплачено 400,2 руб. За довідкою 2004 р. приблизно ця сума була виплачена за 28 днів роботи, а не 12. Із суми 1253,58 руб. (станом на 1986 р.), не виплаченою позивачу залишилося 853,38 руб. (станом на 2012 р.) І ця сума з 1986 р. за розумінням підприємства перетворилася на 0,9 коп. в 2012 р., які позивач відмовився отримати (том 1 арк.справи 84 )

З огляду на наведене, колегія суддів підтримує висновки суду першої інстанції про відсутність підтвердження законності нарахування та виплати ОСОБА_1 заробітної плати в сумі 1100,20 крб. за період перебування в зоні відчуження з 24.07.86 по 28.08.86 р. відповідно до довідки підприємства №05/2636 від 16.10.12 року.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що після перевірки законності та обґрунтованості Відповідачем ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» щодо видачі відповідних довідок для призначення або перерахунку пенсії позивачу, та виявлення факту їх неправомірності, УПФ України в м.Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області звернулося до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою про відшкодування переплати пенсії з вини підприємства в сумі 11533,92 грн. за надання недостовірних даних, які стали підставою для необґрунтованого збільшення виплати пенсії позивача в лютому - червні 2012 р.

Донецький окружний адміністративний суд своєю постановою по адміністративній справі №805/3154/13-а від 09.04.13 р. задовольнив позовні вимоги Управління, та з`ясував всі обставини щодо законності видачі довідок про нарахування зарплати ОСОБА_1 у 2012 р. Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 30.05.13 р. вказана постанова Донецького окружного адміністративного суду залишена без змін (а.с. 85-91). Крім того, з огляду на Ухвалу Вищого адміністративного суду від 15 травня 2014 року, як постанова суду першої, так і ухвала суду апеляційної інстанції залишена без змін.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність прийнятого судом першої інстанції рішення.

Керуючись статтями 2, 11, 159, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10 грудня 2014 року у справі № 235/2624/13-а - залишити без змін.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний колегією суддів 28.01.2015 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів - з дня складення в повному обсязі.

Колегія суддів М.М.Яковенко

Р.Ф.Ханова

А.В.Гайдар