Справа № 204/2874/14а (2а-204/90/14)
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 січня 2015 рокусправа № 204/2874/14а (2а-204/90/14)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Нагорної Л.М. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Надточія В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2014 року у справі № 204/2874/14а (2а-204/90/14) за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ :

28 квітня 2014 року позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська. Просила: Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська щодо неврахування при обчисленні розміру пенсії державного службовця ОСОБА_2 матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань в сумі 18610 грн. 61 коп., індексації заробітної плати в сумі 13014 грн. 97 коп.; Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська здійснити ОСОБА_2 з 28.03.2014 року перерахунок пенсії державного службовця з урахуванням у складі заробітної плати матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, на які нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі міста Дніпропетровська про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії - задоволено у повному обсязі. Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі в м. Дніпропетровську щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_2 неправомірними. Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії державного службовця на підставі довідки про заробітну плату від 28.03.2014 р. № 35/3 з урахуванням зазначених в ній сум з яких сплачувався єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 28 березня 2014 року та з врахуванням вже здійснених виплат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, позивачу з 28.03.2014 року призначена пенсія державного службовця. Для призначення пенсії позивачем надана довідка від 28.03.2014 року № 35/3, видана головним управлінням статистики в Дніпропетровській області.

Позивачу була призначена пенсія згідно Закону України «Про державну службу».

Для визначення розміру пенсії відповідачеві була видана довідка про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» без урахування матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати (графа «інші виплати», яка була затверджена у формі довідки постановою правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 №5-1, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 18.02.2011 за № 210/18948), з яких сплачувався єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Листом Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська від 22.04.2014 року № Б-32/08/23 «Про розгляд звернення» (згідно ст.15 Закону України «Про звернення громадян») та доданим до нього Витягом з протоколу № 29 від 16.04.2014 року у перерахунку пенсії позивачці відмовлено з посиланням на ст.33 Закону України «Про державну службу», якою встановлено складові заробітної плати державних службовців, та рекомендовано у разі незгоди звернутися до суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та матеріальна допомога на оздоровлення, мають бути враховані при розрахунку пенсії, оскільки на них нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011р. єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується з наступних підстав.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається у розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Тобто, вказаною нормою встановлено, що об'єктом обчислення розміру пенсії при призначенні пенсії для відповідача є сума заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про державну службу» державним службовцям надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законодавством не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу.

У частині першій ст.1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року №108/95ВР встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та матеріальна допомога на оздоровлення, на які нараховувались страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування (після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування») включаються до складу заробітної плати державного службовця, враховуються при обчисленні розміру його пенсії, є правильним, оскільки перевага має надаватись не положенням Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України (постанова від 20.02.2012р. у справі №21-430а11), рішення якого, відповідно до ст.244-2 КАС України, є обов'язковими для виконання усіма судами України.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська - залишити без задоволення

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому ст.212 КАС України.

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: Л.М. Нагорна

Суддя: Д.В. Чепурнов