Справа № 569/16823/14-а
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Харечко С.П.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"27" січня 2015 р. Справа № 569/16823/14-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В.

Охрімчук І.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "06" листопада 2014 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області про визнання неправомірними дії та рішень, зобов'язання перерахувати розмір пенсії ,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в м. Рівне, в якому просив визнати дії відповідача протиправними та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Рівне здійснити йому перерахунок, донарахування та виплату пенсії як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеній до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інваліду ІІІ групи захворювання, передбаченої ст. 49, 50 ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової щомісячної пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у відповідності до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, визначеному у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 01 січня 2014 року, з урахуванням уже виплачених сум пенсії з наступним перерахунком цих сум відповідно до ст. 67 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 06.11.2014 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне щодо нездійснення перерахунку, призначення та виплати ОСОБА_3 пенсії як особі, постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеній до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інваліду ІІІ групи захворювання, передбаченої ст. 49, 50 ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової щомісячної пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у відповідності до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, визначеному у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 01 січня 2014 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне здійснити перерахунок, донарахування та виплату ОСОБА_3 пенсії як особі, постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеній до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інваліду ІІІ групи захворювання, передбаченої ст. 49, 50 ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової щомісячної пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у відповідності до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, визначеному у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 01 січня 2014 року, з урахуванням уже виплачених сум пенсії з наступним перерахунком цих сум відповідно до ст. 67 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В судове засідання позивач та представник відповідача не з'явилися. Про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в УПФУ в м. Рівне , віднесений до 1 категорії громадян, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи що є інвалідом 3 групи, інвалідність якого пов'язана з аварією на ЧАЕС.

Судом встановлено, що позивач отримує пенсію та додаткову пенсію, передбачені ст.ст. 50, 54 Закону №796-ХІІ, але у розмірах, встановлених постановою КМУ, що підтверджується відповідною довідкою.

Відповідно до ст. 50 Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам I групи - 100 процентів мінімальної пенсії за віком; інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком; інвалідам III групи, хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно вимог статті 54 Закону №796-12 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" розміри пенсій для інвалідів, відносно яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Водночас суми, з яких здійснювався розрахунок виплат позивачу, передбачених Законом № 796-XII, визначалися згідно постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 року "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зазначеною постановою, всупереч вимогам Закону № 796-ХІІ, який встановлює розмір доплати як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати або пенсії, визначеної Законом на час здійснення виплати, установлено конкретні розміри доплат в твердій грошовій сумі та у розмірах до прожиткового мінімуму.

Законом України "Про Державний бюджет на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №719-VII, що набрав чинності з 1 січня 2014 року (п.1 Прикінцевих положень Закону), на момент його прийняття, не встановлювалися обмеження щодо застосування положень Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру вказаних виплат застосуванню підлягає саме ст. ст. 50, 54 Закону №796-ХІІ, а не постанова КМУ за № 1210 від 23.11.2011 року, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Проте судом першої інстанції не встановлено кінцеву дату проведення перерахунку та виплати пенсійних виплат.

Колегія суддів зазначає, що 31.07.2014 року прийнято Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" № 1622-VII, який набрав чинності 03.08.2014 року.

Вказаним Законом прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" доповнено пунктом 6-7, яким встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011 та 25 січня 2012 року №3-рп/2012 суди, під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі й на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України, закону про Державний бюджет на відповідний рік та інших законів України.

Слід зазначити, що частиною другою статті 95 Конституції України визначено, що виключно Законом України про Державний бюджет визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків, а стаття 63 Закону закріплює норму, якою стверджується, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету.

Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Відтак дії відповідача по застосуванню постанови КМУ № 1210 від 23.11.2011 року з 03.08.2014 року є правомірними.

Також суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позивач звернувся до суду з позовом 21.10.2014 року, що підтверджується штампом реєстрації.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

За наведених норм, позовну заяву в частині вимог з 01.01.2014 року по 20.04.2014 року необхідно залишити без розгляду.

Відповідно до п. 4 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог з 01.01.2014 року по 20.04.2014 року та після 02.08.2014 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області задовольнити частково.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "06" листопада 2014 р. скасувати в частині задоволення позовних вимог з 01.01.2014 року по 20.04.2014 року та після 02.08.2014 року.

Позовну заяву за період з 01.01.2014 року по 20.04.2014 року залишити без розгляду.

В задоволенні позову з 03.08.2014 року відмовити.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1, 33000

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області вул.Відінська,41, м.Рівне, 33018

- ,