Справа № 822/37/15
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/37/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіМатущака В.В.
при секретаріГук В.В.
за участі:представників відповідачів:Овчарук К.Є., Фомової Т.М., Крепак Ю.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_6 до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому , Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області , Управління державної казначейської служби України у м. Хмельницькому про скасування рішення та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про скасування рішення та стягнення коштів.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у січні 2012 ним придбано автомобіль марки Volkswagen Touareg та 24 січня 2012 року сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 3% від вартості автомобіля, який склав 5846,19 грн. У лютому 2012 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в місті Хмельницькому з заявою про повернення коштів, сплачених при постановці на облік придбаного автомобіля, на що отримав відмову у зв'язку з відсутністю підстав для такого повернення.

Посилаючись на те, що збір стягнуто незаконно, просив суд визнати протиправною та скасувати відмову Управління Пенсійного фонду України в місті Хмельницькому у поверненні коштів, стягнути з Управління Пенсійного фонду України в місті Хмельницькому сплачений збір у сумі 5846,19 грн.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.03.2012 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29.05.2012 рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про стягнення сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при придбанні автомобіля скасовано та в цій частині ухвалено нове, яким позов задоволено частково: стягнуто з Державного бюджету України суму сплаченого збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування при відчуженні легкових автомобілів у розмірі 5846,19 грн. У решті судове рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.11.2014 касаційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області, задоволено частково. Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.03.2012 та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29.05.2012 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Як зазначено у даній Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 19.11.2014 стягуючи з Державного бюджету України на користь позивача суму сплаченого збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування при відчуженні автомобіля, апеляційний суд не звернув увагу та не врахував, що виплата таких коштів проводиться через територіальні управління Державного казначейства України. Головне управління Державного казначейства України у Хмельницькій області було залучено до участі у справі як третя особа, проте ухвалюючи рішення по суті позовних вимог суди попередніх інстанцій не звернули увагу, що рішення у справі впливає на їхні права, свободи, інтереси та обов'язки.

Так, на виконання вищезазначеної ухвали Вищого адміністративного суду України від 19.11.2014 в під час розгляду справи було допущено в якості відповідачів Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області та управління Державної казначейської служби України у м. Хмельницькому.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання про зміну позовних вимог, згідно якого позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення УПФУ України у м. Хмельницькому про відмову у поверненні коштів у сумі 5846,19 грн., сплачених 24.01.2012 в якості збору на обов'язкове пенсійне страхування, а також просить стягнути з УПФУ у м. Хмельницькому, Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області та управління Державної казначейської служби України у м. Хмельницькому суму сплаченого збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування при відчуженні легкових автомобілів у розмірі 5846,19 грн. Просив розгляд справи проводити без його участі.

Представник відповідача - Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області, в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала суду письмові заперечення, в яких вказує, що органи Казначейства є лише органами, які або виконують рішення суду на підставі виконавчих документів або, на етапі досудового розгляду справи, повертають кошти виключно за поданням контролюючого органу, самостійним правом або обов'язком щодо повернення коштів органи Казначейства не наділені. Зазначає, що оскільки не вчиняло жодних протиправних дій, які б могли призвести до порушення прав та інтересів позивача, відтак заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_8 щодо стягнення коштів у сумі 5846,19 грн. та залученні його до розгляду у справі у якості відповідача..

Представник відповідача - управління Державної казначейської служби України у м. Хмельницькому в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, пояснивши, що відповідно до платіжного доручення №2660 від 19.07.2012 позивачу перераховано суму сплаченого збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування при відчуженні легкових автомобілів у розмірі 5846,19 грн.

Представник відповідача - УПФУ у м. Хмельницькому в судовому засіданні поклалася на думку суду.

Заслухавши пояснення представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивач у січні 2012 став власником легкового автомобіля VoIkswagen Touareg, кузов № НОМЕР_1, реєстраційний державний номер НОМЕР_2.

При проведенні державної реєстрації купленого автомобіля в 1-му ВРЕР м. Хмельницький У ДАІ УМВС України в Хмельницькій області позивач сплатив збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 5846,19 грн., на спеціальний рахунок ГУ ДКУ у Хмельницькій області.

07.02.2012 позивач звернулася до управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому із заявою про повернення безпідставно сплачених коштів, як збір на обов'язкове державне пенсійне страхування при придбанні легкового автомобіля.

За результатами розгляду звернення позивача, відповідачем було надіслано позивачу лист №2156/04 від 08.02.2012, у якому зазначено, що підстав для повернення коштів сплачених при реєстрації автомобіля не має, посилаючись на Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" та п. 12 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 року № 1740.

Досліджуючи правомірність спірної відмови УПФУ у м. Хмельницькому, суд звертає увагу на таке.

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначається Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 року № 400/97-ВР.

Пунктом 7 статті 1 даного Закону, якою визначено виключний перелік осіб - платників збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, передбачено, що платниками збору є юридичні та фізичні особи при відчуженні легкових автомобілів, крім легкових автомобілів, якими забезпечуються інваліди, та тих автомобілів, які переходять у власність спадкоємцям за законом.

Відповідно до пункту 12 "Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій" платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій з відчуження легкових автомобілів є підприємства, установи та організації всіх форм власності, а також фізичні особи, які набувають право власності на легкові автомобілі шляхом: купівлі легкових автомобілів, у тому числі у виробників або торгівельних організацій (крім випадків забезпечення автомобілями інвалідів згідно із законодавством); міни; дарування (безоплатної передачі); успадкування (крім випадків успадкування легкового автомобіля за законом); з інших підстав, передбачених законодавством.

Згідно частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

У роз'ясненні Пленуму Верховного Суду України, яке міститься в Постанові від 01.11.1996 року № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" зазначено, що судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу, зокрема постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, накази та інструкції міністерств і відомств, підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Таким чином, оскільки положення Порядку № 1740 щодо платників збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при відчуженні автомобіля суперечать положенням Закону № 400/97-ВР, застосуванню підлягаю положення п. 7 ст. 1 Закону № 400/97-ВР, в силу якого платником зазначеного збору є продавець автомобіля.

Статтею 3 Закону № 400/97-ВР визначено, що платники збору, визначеними пунктами 5 - 7, 9 і 10 статті 1 цього Закону, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування сплачують на рахунки з обліку коштів спеціального фонду державного бюджету, відкриті в управліннях Державного казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі. Ці кошти в установленому порядку зараховуються до спеціального фонду державного бюджету і використовуються згідно із законом про Державний бюджет України.

Сплата позивачем збору на обов'язкове державне пенсійне страхування до бюджету підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 7 ч. 3, 7 Положення про Державну казначейську службу України затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року N 460/2011 Казначейство України здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Казначейство України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (у разі їх утворення).

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Бюджетного кодексу України, Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач позбавлений обов'язку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при придбанні легкового автомобіля, а відповідачем неправомірно відмовлено в поверненні коштів.

Щодо вимоги позивача про стягнення з УПФУ у м. Хмельницькому, Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області та управління Державної казначейської служби України у м. Хмельницькому суму сплаченого збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування при відчуженні легкових автомобілів у розмірі 5846,19 грн. суд зазначає наступне.

В матеріалах справи міститься заява позивача від 27.06.2012 про видачу виконавчого листа, де зазначено, що представником позивача 07.07.2012 отримано виконавчий лист по справі №2270/1835/12.

Встановлено, що 09.07.2012 позивачем було подано заяву про прийняття до примусового виконання виконавчий лист по справі №2270/1835/12 від 07.07.2012. Документи були прийняті до виконання рішення та відповідно до п.19 Постанови КМУ від 03.08.2011 №845 "Про затвердження порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників" безспірне списання коштів державного та місцевого бюджетів і їх перерахування на рахунок , зазначений у виконавчому документі про стягнення надходжень бюджету або у заяві про виконання рішення про стягнення надходжень бюджету, здійснюється органами казначейства з відповідного рахунку, на який такі кошти зараховані, шляхом оформлення розрахункових документів.

Так, відповідно до платіжного доручення №2660 від 19.07.2012 з рахунку НОМЕР_3 на рахунок НОМЕР_4 позивачу перераховано суму сплаченого збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування при відчуженні легкових автомобілів у розмірі 5846,19 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у заявленій позовній вимозі щодо стягнення з УПФУ у м. Хмельницькому, Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області та управління Державної казначейської служби України у м. Хмельницькому суму сплаченого збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування при відчуженні легкових автомобілів у розмірі 5846,19 грн., оскільки відсутні підстави для повторного стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що позовна вимога в частині визнання протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про відмову у поверненні коштів у сумі 5846,19 грн., сплачених ОСОБА_6 24.01.2012 в якості збору на обов'язкове пенсійне страхування є обґрунтованою, відповідає чинному на момент сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при придбанні легкового автомобіля законодавству, підтверджуються матеріалами справи, а тому її слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 71, 158 - 163, 255 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про відмову у поверненні коштів у сумі 5846,19 грн., сплачених ОСОБА_6 24.01.2012 в якості збору на обов'язкове пенсійне страхування.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 31 січня 2015 року< Час виготовлення >

Суддя/підпис/В.В. Матущак
"Згідно з оригіналом" Суддя В.В. Матущак