Справа № 1570/706/2012
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

21 січня 2015 р.м.ОдесаСправа № 1570/706/2012

Категорія: 7.1 Головуючий в 1 інстанції: Стеценко О. О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка В.О.,

при секретарі Голбан К.В.,

за участю представників відповідача Фурдуй Л.В. та Краснощок О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 травня 2012 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рені-Лайн» до Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

24.01.2012р. ТОВ «Рені-Лайн» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції Північно-західного регіону Чорного моря про визнання протиправним та скасування рішення №10/04 від 15.02.2012 року про тимчасову заборону (зупинення) господарської діяльності.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає спірне рішення ДЕІ протиправним, оскільки він провадить свою господарську діяльність, пов'язану з утворенням відходів, без будь-яких порушень вимог Закону України «Про відходи».

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 22 травня 2012 року адміністративний позов ТОВ «Рені-Лайн» - задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Державної екологічної інспекції Північно-західного регіону Чорного моря №10/04 від 15.02.2012 року «Про тимчасову заборону (зупинення) з 15 лютого 2012 року господарської діяльності ТОВ «Рені-Лайн» на території ДП «Ренійський морський торгівельний порт» з надання послуг по перевантаженню зернових та олійних вантажів, під час якої утворюються відходи різних класів небезпеки».

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, представник Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря 27.06.2012 р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми процесуального і матеріального права та просив скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22.05.2012 року, прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, виступи представників апелянта та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для їх задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач - ТОВ «Рені-Лайн» () зареєстроване Ренійською районною державною адміністрацією Одеської області 01.02.2002р. (свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 №244570).

Також, ТОВ «Рені-Лайн» є суб'єктом спеціальної економічної зони «Рені», що підтверджується відповідним свідоцтвом, виданим Ренійською РДА, зареєстрованим 30.08.2002 року під №5.

У грудні 2011 року, на підставі наказів №838 і №840 від 08.12.2011р., направлення на проведення перевірки від 08.12.2011 року та повідомлення про проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства №5153/04 від 11.11.2011 року, державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря Солов'янковою О.О., Спусканюк М.Д., із залученням громадського інспектора з охорони довкілля Фурдуй Л.В., була проведена планова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ «Рені-Лайн», за результатами якої було складено Акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства.

Вказаною перевіркою, зокрема, було встановлено, що господарська діяльність позивача, яка пов'язана з утворенням відходів, ведеться без наявності лімітів на обсяги утворення та розміщення відходів, що є порушенням вимог ст.ст.17,32 Закону України «Про відходи» та «Порядку розроблення, затвердження і перегляду лімітів на утворення та розміщення відходів» (затв. Постановою КМУ №1218 від 03.08.1998р.).

В подальшому, на підставі цього Акту перевірки уповноваженою особою відповідача прийнято рішення №10/04 від 15.02.2012 року, яким з 15.02.2012 року було тимчасово заборонено (зупинено) господарську діяльність ТОВ «Рені-Лайн»на території ДП «Ренійський МТП» з надання послуг по перевантаженню зернових та олійних вантажів, під час якої утворюються відходи різних класів небезпеки.

Так, у даному рішенні відповідач зазначив, що ТОВ «Рені-Лайн» здійснює на території Ренійського МТП господарську діяльність з надання послуг по перевантаженню зернових та олійних вантажів без одержання від спеціально уповноважених органів виконавчої влади у сфері поводження з відходами документів дозвільного характеру, а саме - лімітів на утворення та дозволу на розміщення відходів, чим порушує приписи ст.ст.17,32 Закону України «Про відходи».

Не погодившись в вказаним вище рішенням інспекції позивач оскаржив його до суду.

Вирішуючи справу по суті та задовольняючи позов, суд 1-ї інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог та відповідно, з протиправності рішення відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обґрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про відходи», Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.1998р. №1218.

Правові, організаційні та економічні засади діяльності, пов'язаної із запобіганням або зменшенням обсягів утворення відходів, їх збиранням, перевезенням, зберіганням, обробленням, утилізацією та видаленням, знешкодженням та захороненням, а також з відверненням негативного впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров'я людини на території України визначено Законом України «Про відходи» від 05.03.1998р. №187/98-ВР, відповідно до ст.1 якого, «відходи» - це будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення. «Зберігання ж відходів» - це тимчасове розміщення відходів у спеціально відведених місцях чи об'єктах (до їх утилізації чи видалення); розміщення відходів - зберігання та захоронення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи об'єктах; спеціально відведені місця чи об'єкти - місця чи об'єкти (місця розміщення відходів, сховища, полігони, комплекси, споруди, ділянки надр тощо), на використання яких отримано дозвіл уповноважених органів на видалення чи здійснення інших операцій з відходами; видалення відходів - здійснення операцій з відходами, що не призводять до їх утилізації; операції поводження з відходами - збирання, перевезення, зберігання, сортування, оброблення (перероблення), утилізація, видалення, знешкодження і захоронення відходів.

Крім того, частиною 4 ст.33 Закону України «Про відходи» передбачено, що зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності спеціальних дозволів, у яких визначені види та кількість відходів, загальні технічні вимоги, заходи безпеки, відомості щодо утворення, призначення, методів оброблення відповідно до встановлених лімітів та умови їх зберігання.

Відповідно до приписів ч.2 ст.55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», розміщення відходів дозволяється лише за наявності спеціального дозволу на визначених місцевими радами територіях у межах установлених лімітів з додержанням санітарних і екологічних норм способом, що забезпечує можливість їх подальшого використання як вторинної сировини і безпеку для навколишнього природного середовища та здоров'я людей.

А у відповідності до ч.5 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007р. №877-V, повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається лише за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.

Згідно з п.п.«в» п.4 «Порядку обмеження, тимчасової заборони (зупинення) чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій і об'єктів у разі порушення ними законодавства про охорону навколишнього природного середовища» (затв. Постановою ВР України №2751-XII від 29.10.1992р.), діяльність підприємств обмежується або тимчасово забороняється (зупиняється) у разі перевищення ними лімітів використання природних ресурсів, порушення екологічних нормативів, екологічних стандартів, а також вимог екологічної безпеки, зокрема використання природних ресурсів без відповідних дозволів.

Відповідно ж до п.п.«ж» ч.1 ст.20 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» №1264-XII, до компетенції спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів і його органів на місцях належить обмеження чи зупинення (тимчасово) діяльності підприємств і об'єктів, незалежно від їх підпорядкування та форм власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів, впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин.

Як видно зі змісту п.1 «Положення про морські екологічні інспекції» (затв. Наказом міністерства екології та природних ресурсів України №429 від 04.11.2011р.), Державна екологічна інспекція Північно-Західного регіону Чорного моря є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, діє у складі Держекоінспекції України і їй підпорядковуються. А згідно з п.п.«л» п.4.2. цього ж Положення №429, Державна екологічна інспекція Північно-Західного регіону Чорного моря здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами-нерезидентами вимог законодавства про поводження з відходами. При чому, на підставі п. 6.15 цього Положення, відповідач має право приймати рішення про обмеження чи зупинення (тимчасово) діяльності підприємств і об'єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин, за винятком суб'єктів підприємницької діяльності (інвесторів), що провадять свою діяльність відповідно до законодавства про угоди щодо розподілу продукції.

Згідно з п.«а» ч.1 ст.32 Закону України «Про відходи», забороняється вести будь-яку господарську діяльність, пов'язану з утворенням відходів, без одержання від спеціально уповноважених органів виконавчої влади у сфері поводження з відходами лімітів на обсяги утворення та розміщення відходів.

Відповідно до п.«л» ч.1 ст.18 цього ж Закону, до компетенції Кабінету Міністрів України у сфері поводження з відходами належить встановлення порядку розроблення, затвердження і перегляду лімітів на утворення та розміщення відходів.

Так, Постановою Кабінету міністрів України №1218 від 03.08.1998 року було затверджено «Порядок розроблення, затвердження і перегляду лімітів на утворення та розміщення відходів». Згідно із п.10 даного Порядку, місцеві державні адміністрації за погодженням з органами Мінекоресурсів на місцях до 1 лютого поточного року визначають перелік власників відходів, яким необхідно одержати ліміти на утворення та розміщення відходів на наступний рік (крім власників, які звільняються від одержання таких лімітів). А відповідно до п.11 цього ж Порядку, органи Мінекоресурсів на місцях до 1 березня поточного року надсилають на адреси власників відходів повідомлення про необхідність подання на погодження проектів лімітів на утворення та розміщення відходів на наступний рік.

Отже, в зв'язку з викладеним, судова колегія приходить до аналогічного висновку, що отримання лімітів на утворення та розміщення відходів, а також дозволу на розміщення відходів є обов'язковим тільки для тих суб'єктів господарювання, які отримали відповідне повідомлення від органів Мінекоресурсів.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не надано до суду жодних доказів повідомлення органами охорони навколишнього природного середовища ТОВ «Рені-Лайн» про необхідність отримання цим товариством лімітів на утворення та розміщення відходів.

Таким чином, за вказаних обставин, судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, вважає, що у позивача, в даному випадку, був відсутній обов'язок отримувати ліміти на утворення та розміщення відходів, оскільки відходи, які утворюються в процесі його господарської діяльності, враховуються у дозволі на утворення та розміщення відходів ДП «Ренійський МТП».

Отже, на думку суду, позивач не порушив вимоги ст.32 Закону «Про відходи» в частині необхідності отримання дозвільних документів на утворення та розміщення відходів, а тому, відповідно, у відповідача були відсутні належні підстави для тимчасової заборони (зупинення) господарської діяльності ТОВ «Рені-Лайн», передбачені ст.20 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та «Порядком обмеження, тимчасової заборони (зупинення) чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій і об'єктів у разі порушення ними законодавства про охорону навколишнього природного середовища» №2751-XII.

Окрім того, колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що на підставі Акту перевірки 13.01.2012 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря Спусканюк М.Д. відносно директора ТОВ «Рені-Лайн» ОСОБА_5 було складено протокол №100646 про адміністративне правопорушення, передбачене ст.82 КУпАП, на підставі якого, в той же день винесено постанову, якою ОСОБА_5 був визнаний винним у скоєнні цього адміністративного правопорушення.

Проте, як встановлено по справі, ОСОБА_5, не погоджуючись з вказаною постановою від 13.01.2012р. оскаржив її до Ренійського районного суду Одеської області, який, в свою чергу, своєю постановою від 01.03.2012 року (по справі №1523/107/2012) скасував зазначену вище постанова державного інспектора №100646 від 13.01.2012 року про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст.82 КУпАП та на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП взагалі закрив провадження у цій справі.

При цьому, як вбачається з вказаного судового рішення, скасовуючи постанову про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності, Ренійський районний суд, зокрема, зазначив, що господарська діяльність ТОВ «Рені-Лайн», пов'язана з виникненням відходів, була врахована у лімітах на створення і розміщення відходів ДП Ренійський МТП, а тому, ОСОБА_5, як директор ТОВ «Рені-Лайн», не допустив порушень ст.32 Закону України «Про відходи» та «Порядку розроблення, затвердження і перегляду лімітів на утворення та розміщення відходів» №1218.

Відповідно до приписів ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, враховуючи вказані вище обставини та оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, судова колегія вважає, що суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що спірне рішення Державної екологічної інспекції Північно-західного регіону Чорного моря №10/04 від 15.02.2012 року про тимчасову заборону (зупинення) з 15 лютого 2012 року господарської діяльності ТОВ «Рені-Лайн» на території ДП «Ренійський МТП» з надання послуг по перевантаженню зернових та олійних вантажів, під час якої утворюються відходи різних класів небезпеки, є протиправним та дійсно підлягає скасуванню.

До того ж, ще слід зауважити, що відповідно до ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже, за таких обставин, судова колегія, діючи в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.200 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а постанову окружного суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206,254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 травня 2012 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко