Справа № 816/4014/14
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 р.Справа № 816/4014/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бартош Н.С.

Суддів: Бегунца А.О. , Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання Співак О.А.

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12.11.2014р. по справі № 816/4014/14

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, фізична особа - підприємець ОСОБА_2, звернувся до

суду з позовною заявою до Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення № 3/17.1- від 02 жовтня 2014 року про анулювання свідоцтва платника єдиного податку.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.11.2014 р. позовні вимоги задоволено.

Полтавська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Полтавській області, не погодившись із рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12.11.2014 р. з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права при неповному з'ясуванні обставин справи, та винести нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти вимог апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату , час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України оскаржувана постанова переглянута в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа - підприємець 26.09.2003 року, перебуває на обліку в податкових органах, перебуває на спрощеній системі оподаткування з 01.01.2012 року, отримав свідоцтво платника єдиного податку серія НОМЕР_3 18.05.2012 року, належить до платників єдиного податку першої групи. (а.с.9, 14)

Відповідно до вказаного свідоцтва видом господарської діяльності позивача згідно КВЕД-2010 є роздрібна торгівля з лотків на ринках (код 47.89), а місцем провадження господарської діяльності є ринки району.

Фахівцями Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції 26.09.2014 року на підставі рішення керівника податкового органу, оформленого наказом від 24.09.2014 року № 472 "Про проведення фактичної перевірки приватного підприємця ОСОБА_2 (і.к. НОМЕР_1)", та направлень на перевірку від 24.09.2014 року, за адресою с. Маячка Новосанжарського району проведена фактична перевірка ФОП ОСОБА_2 з питань дотримання вимог законодавства щодо укладення трудових договорів та оформлення трудових відносин з найманими працівниками за наслідками якої складено акт обстеження в ході фактичної перевірки № 295/17.1.-НОМЕР_1 . (а.с.29-33)

Перевіркою виявлено порушення з питань, що перевіряються в ході фактичної перевірки: - для перевірки не надано документального підтвердження оформлення трудових відносин між ФОП ОСОБА_2 та громадянами ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Під час проведення перевірки складені акт № 102 відмови від отримання наказу на проведення перевірки та ознайомлення з направленням на проведення перевірки, акт № 103 відмови від підпису акту обстеження місця здійснення діяльності підприємницької в ході фактичної перевірки підприємця ОСОБА_2 (а.с.34-35)

Відповідачем 01.10.2014 року на його запит отриманий Лист Маячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області з інформацією про відсутність на території Маячківської сільської ради, зокрема в селі Маячка офіційного ринку.

Листом від 30.09.2014 року Новосанжарський районний центр зайнятості повідомив Полтавську ОДПІ про відсутність реєстрації станом на 26.09.2014 року трудових договорів між найманими працівниками та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2. (а.с. 38)

Полтавською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Полтавській області 02.10.2014 року винесено Рішення № 3/17.1- про анулювання свідоцтва платника єдиного податку фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (а.с.7-8)

Не погоджуючись із вказаним Рішенням позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що при прийнятті оскарженого рішення відповідач діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з'ясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішення , чим порушено законні інтереси позивача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 291.1. статті 291 Податкового кодексу України правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку визначені нормами Глави 1 Розділу 14 Податкового кодексу України.

За приписами підпункту 1) пункту 291.4. статті 291 Податкового кодексу України до першої групи суб'єктів господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, належать фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб, здійснюють виключно роздрібний продаж товарів з торговельних місць на ринках та/або провадять господарську діяльність з надання побутових послуг населенню і обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 150000 гривень.

Таким чином, умовами перебування платника єдиного внеску на першій групі оподаткування є: не використання праці найманих осіб; здійснення виключно роздрібного продажу товарів з торговельних місць на ринках та/або провадження господарської діяльності з надання побутових послуг населенню; обсяг доходів протягом календарного року не може перевищувати 150000 гривень.

У разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку вказаних вимог анулювання реєстрації платника єдиного податку проводиться за рішенням податкового органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення (пункт 299.11 статті 299 ПК України).

Компетенція податкових органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, зокрема, проведення перевірок платників податків визначена главою 8 Податкового кодексу України.

Так, у відповідності до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно з п. 80.1 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків.

Фактична перевірка, відповідно до вимог підпункту 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 ПК України, може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та, серед іншого, у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Судовим розглядом встановлено, що підставою для призначення перевірки позивача стало отримання відповідачем листа Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 03.09.2014 року № 4523/7-16-31-11-23, яким повідомлено про те, що від гр. ОСОБА_6 на сервіс "Пульс" 02 вересня 2014 року надійшла скарга на можливу бездіяльність працівників Новосанжарського відділення Полтавської ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області щодо не проведення перевірки діяльності ФОП ОСОБА_2

Відповідачем надано витяги з електронної бази "Пульс" податковий напрямок інформаційні картки ЗА-13424 та ЗА-13129, в яких гр. ОСОБА_6 повідомляє про порушення ФОП ОСОБА_2 вимог чинного законодавства, зокрема, щодо використання праці найманих робітників без належного оформлення трудових відносин, а також провадження господарської діяльності у непристосованих до цього місцях.

У зв'язку з отриманням інформації про використання ФОП ОСОБА_2 праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин, відповідачем 24.09.2014 року прийнято рішення, оформлене наказом № 472, про проведення фактичної перевірки дотримання ФОП ОСОБА_2 вимог законодавства щодо укладення трудових договорів та оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). Проведення перевірки доручено завідувачу сектору контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб Полтавської ОДПІ ОСОБА_7 та головному державному ревізору-інспектору сектору контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб Полтавської ОДПІ ОСОБА_8.

З направлень на перевірку від 24.09.2014 року № 000485 та №000486 вбачається, що метою перевірки є дотримання вимог законодавства щодо укладення трудових договорів та оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до пунктів 81.1.-81.3 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу не мають права вимагати у платника податків отримувати витяг із відповідного реєстру про взяття такого платника податків на облік відповідно до вимог цього Кодексу.

Під час проведення перевірки складені Акт № 102 відмови від отримання наказу на проведення перевірки та ознайомлення з направленням на проведення перевірки, що відповідає вимогам пункту 81.1. статті 81 Податкового кодексу України.

Колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції, що доводи позивача про те, що перевірка працівниками податкового органу здійснювалась з грубим порушенням вимог закону, а саме було порушено вимоги статей 80, 81 Податкового кодексу України, в частині підстав для проведення перевірки, є необґрунтованими.

В пункті 2 акті обстеження від 26.09.2014 року зазначено, що "на момент перевірки здійснюється роздрібна торгівля комбікормом для тварин в мішках та на вагу, борошном в мішках, цукром в мішках з автомобіля "Газель", державний номерний знак НОМЕР_2, на території біля виконкому Маячківської сільської ради, с. Маячка Новосанжарського району".

Згідно пункту 2. 1 акту фактична наявність найманих працівників: "на час перевірки на місці здійснення торгівлі знаходились: 1) громадянка, яка назвала себе дружиною фізичної особи - підприємця - ОСОБА_3; 2) громадянин, який на час перевірки виконував функції вантажника та назвався ОСОБА_4. Надавати письмові пояснення зазначені громадяни відмовились".

Також, в акті зазначено, що даною перевіркою виявлено порушення: "для перевірки не надано документального підтвердження оформлення трудових відносин між ФОП ОСОБА_2, та громадянами ОСОБА_3, ОСОБА_4".

Згідно із пунктом 86.5. статті 86 Податкового кодексу України Акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

У разі якщо платник податків (його відокремлені підрозділи) здійснює свою діяльність не за основним місцем обліку платника податків, контролюючий орган, який проводив перевірку, не пізніше трьох робочих днів з дня реєстрації акта (довідки) в цьому органі направляє акт (довідку) до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків. Копія акта (довідки) перевірки з відміткою про реєстрацію в журналі реєстрації актів (довідок) перевірок зберігається у контролюючому органі, який проводив перевірку.

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його законними представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.

Під час перевірки складено акт № 103 відмови від підпису акту обстеження місця здійснення діяльності підприємницької в ході фактичної перевірки підприємця ОСОБА_2, що відповідає вимогам пунктом 86.5. статті 86 Податкового кодексу України.

Разом з цим згідно із залученими представником відповідача копіями супровідного листа та повідомлення про вручення поштового відправлення вказаний акт надіслано на адресу позивача рекомендованим поштовим відправленням 03.10.2014 року та отримано позивачем 04.10.2014, що підтверджується підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення тобто з порушенням строків встановлених абзацом 4 пункту 86.5. статті 86 Податкового кодексу України.

Допитані у якості свідків завідувач сектору контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб Полтавської ОДПІ ОСОБА_7 та головний державний ревізор-інспектор сектору контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб Полтавської ОДПІ ОСОБА_8 повідомили, що вранці 26 вересня 2014 року на власному автомобільному транспорті виїхали на проведення перевірки позивача стосовно обґрунтованості фактів, викладених у заяві ОСОБА_6 Фактично перевірка проводилась в селі Маячка Новосанжарського району Полтавської області. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 здійснили обхід території села Маячка для розшуку можливого місця здійснення торгівлі ФОП ОСОБА_2 та виявили транспортний засіб позивача неподалік від приміщення Маячківської сільської ради на стихійному ринку. Свідок ОСОБА_8 зауважив, що в та біля автомобіля позивача були розкладені товари: борошно та цукор в мішках, ціни на товар та найменування товару були відсутні. В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що спочатку він домовився з ФОП ОСОБА_2 про придбання мішку цукру, на що позивач погодився та зазначив, що вага мішка становить 50 кг, після чого запропонував зважити мішок на вагах, розташованих на іншому торговому місці. Свідок ОСОБА_8 погодився з пропозицією ФОП ОСОБА_2 щодо зважування товару. Зі свідчень ОСОБА_8 слідує, що ОСОБА_2 покликав свого вантажника, який пізніше назвався як ОСОБА_4, який і відніс цукор для зважування. Після зважування вантажник ОСОБА_4 приніс мішок цукру до автомобіля позивача, а ОСОБА_8, як пояснив останній у судовому засіданні, представився позивачу, пред'явив копію наказу та направлення на перевірку для ознайомлення позивачу. ОСОБА_8 зауважив, що позивач отримав копію наказу, проте відмовився від підпису в направленні та ознайомленні з ним. В цей же час до приміщення Маячківської сільської ради під'їхала сільський голова ОСОБА_10 з водієм, на прохання ОСОБА_8 ОСОБА_10 не відмовилась бути свідком та підписала акт відмови ОСОБА_2 в ознайомленні з наказом та направленням на перевірку. Після складання акту відмови від підпису ФОП ОСОБА_2 в отриманні наказу та направлення на перевірку сільський голова ОСОБА_10 зайшла у приміщення Маячківської сільської ради, а її водій поїхав. Свідок ОСОБА_8 зазначив, що ним та завідувачем сектору контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб Полтавської ОДПІ ОСОБА_7 було складено та зачитано акт перевірки ФОП ОСОБА_2, який позивач відмовився отримувати, у зв'язку з чим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 було складено акт відмови від отримання акту перевірки ФОП ОСОБА_2 Свідок ОСОБА_8 зауважив, що він не бачив здійснення торгівлі дружиною позивача ОСОБА_3. ОСОБА_8 також пояснив, що присутні особи: ФОП ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовились надавати пояснення. В той же, час свідок ОСОБА_8 зазначив, що особисто він не бачив, чи здійснював продаж товарів ФОП ОСОБА_2 іншим покупцям.

Свідок - завідувач сектору контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб Полтавської ОДПІ ОСОБА_7 - пояснив суду, що вранці 26 вересня 2014 року ним та головним державним ревізором-інспектором сектору контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб Полтавської ОДПІ ОСОБА_8 в с. Маячка Новосанжарського району біля приміщення Маячківської сільської ради було виявлено стихійний ринок. Після обходу вказаного ринку перевіряючими був помічений автомобіль позивача, до якого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підійшли. Свідок ОСОБА_7 зазначив, що біля автомобіля позивача стояли мішки з товарами, на яких вивішені папірці з цінами. Свідок ОСОБА_7 пояснив, що він та ОСОБА_8 запропонували позивачу продати їм мішок цукру. Позивач погодився продати, та попросив вантажника, якого назвав ОСОБА_4, перенести мішок через дорогу для зважування, оскільки у позивача були відсутні ваги. Після цього, як пояснив свідок ОСОБА_7, він та ОСОБА_8 запропонували позивачу ознайомитись з наказом на перевірку та направленням, підписатись у отриманні вказаних документів. Свідок ОСОБА_7 зазначив, що ОСОБА_2 відмовився від отримання вказаних документів, оскільки вважав наказ на призначення перевірки незаконним. Після цього, за твердженням свідка ОСОБА_7, біля стихійного ринку з'явився голова Маячківської сільської ради, якому ОСОБА_7 запропонував засвідчити відмову ОСОБА_2 від отримання наказу та направлення в акті, який був складений біля автомобіля позивача.

Судова колегія зазначає, що з вищенаведених показань свідків можна дійти висновку, що дії по проведенню фактичної перевірки були розпочаті посадовим особами відповідача до вручення позивачу наказу та направлення на перевірку, що суперечить вимогам пункту 81.1. статті 81 Податкового кодексу України.

За приписами пункту 80.6 статті 80 Податкового кодексу України під час проведення фактичної перевірки в частині дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в тому числі тим, яким установлено випробування, перевіряється наявність належного оформлення трудових відносин, з'ясовуються питання щодо ведення обліку роботи, виконаної працівником, обліку витрат на оплату праці, відомості про оплату праці працівника. Для з'ясування факту належного оформлення трудових відносин з працівником, який здійснює трудову діяльність, можуть використовуватися документи, що посвідчують особу, або інші документи, які дають змогу її ідентифікувати (посадове посвідчення, посвідчення водія, санітарна книжка тощо).

Відповідач зазначив, що ним направлено запит до Новосанжарського районного центру зайнятості та отримано лист від 30 вересня 2014 року № 2920 про те, що трудові договори між ФОП ОСОБА_2 та найманими працівниками не зареєстровано.

Проте, відповідачем не доведено вжиття ним усіх передбачених пунктом 80.6 статті 80 Податкового кодексу України заходів по з'ясованою питань щодо ведення обліку роботи, виконаної працівником, обліку витрат на оплату праці, відомості про оплату праці працівника, а також реалізації наданого ним права використовувати документи, що посвідчують особу, або інші документи, які дають змогу її ідентифікувати (посадове посвідчення, посвідчення водія, санітарна книжка тощо).

Судовим розглядом встановлено, що підставою для винесення спірного рішення стало виявлення органами державної податкової служби під час проведення перевірок порушень платником податку вимог глави 1 розділу 14 Податкового кодексу України. Документами, що підтверджують наявність підстав для анулювання свідоцтва платника єдиного податку є акт фактичної перевірки 295/17.1- від 26 вересня 2014 року.

Інших документальних доказів на підтвердження здійснення позивачем роздрібного продажу товарів на території біля виконкому Маячківської сільської ради в с. Маячки Новосанжарського району поза межами ринку з залученням найманої праці, відповідачем суду не надано.

Згідно пояснень позивача ФОП ОСОБА_2, наданих під час розгляду справи судом першої інстанції, позивач, що не здійснював торгівлю 26.09 2014 року в с. Маячка та не має найманих працівників. Цього дня він зупинився біля Маячківської сільської ради по дорозі в м. Кобеляки Полтавської області, куди він прямував для закупівлі цукру. Необхідність зупинки пояснював тим, що дружина, яка його супроводжувала повинна була зробити йому обов'язковий укол, як хворому на цукровий діабет.

У судовому засіданні 05.11.2014 року були допитана у якості свідка ОСОБА_3, яка пояснила, що її чоловік ОСОБА_2 хворіє діабетом, тому вона постійно перебуває з ним поряд для того, щоб робити йому уколи інсуліну.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 26.09.2014 року зупинились поблизу приміщення Маячківської сільської ради для того, щоб ОСОБА_3 зробила укол ОСОБА_2

Також свідок зауважила, що в день перевірки вона з чоловіком їхала до м. Кобеляки для придбання необхідних товарів для подальшого продажу, та, що в с. Маячка торгівлю ОСОБА_2 не здійснював.

Свідок ОСОБА_3 зазначила, що ОСОБА_2 не має найманих працівників, а ОСОБА_3 не є найманим працівником ФОП ОСОБА_2 Також зазначила, що особи, які проводили перевірку, не зачитували текст акту перевірки. Свідок ОСОБА_3 зауважила, що ОСОБА_4 не є найманим працівником ФОП ОСОБА_2, і що ОСОБА_4 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зустріли вже на ринку поблизу Маячківської сільської ради.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_4 у судовому засіданні також пояснив, що з ОСОБА_2, його давнім другом, зустрівся 26.09.2014 року на стихійному ринку в с. Маячка, не працює взагалі, та не працює у позивача і не є вантажником. Зауважив, що не чув як особи, які представились працівниками податкового органу, зачитували акт.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що висновки акту перевірки та оскаржуваного рішення про здійснення позивачем роздрібного продажу товарів з залученням найманих працівників: громадянки, яка назвала себе дружиною фізичної особи - підприємця - ОСОБА_3; та громадянина, який на час перевірки виконував функції вантажника та назвався ОСОБА_4 є необґрунтованим.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні зазначив, що він не бачив здійснення торгівлі дружиною позивача ОСОБА_3. Також, свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 пояснили, що присутні особи: ФОП ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовились надавати будь-які пояснення під час проведення перевірки.

Допитані судом свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 наполягали на тому, що позивач роздрібну торгівлю не здійснював, вони не є його найманими працівниками та не проводили торгівлю і не виконували будь-які інші функції (вантажника та ін.).

Згідно із визначенням наведеним в підпункті 14.1.222. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України, роботодавець - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ чи її представництво) або самозайнята особа, яка використовує найману працю фізичних осіб на підставі укладених трудових договорів (контрактів) та несе обов'язки із сплати їм заробітної плати, а також нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб до бюджету, нарахувань на фонд оплати праці, інші обов'язки, передбачені законами. Для цілей розділу IV цього Кодексу до роботодавця прирівнюються юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ чи її представництво), постійне представництво нерезидента або самозайнята особа, які нараховують (виплачують) дохід за виконання роботи та/або надання послуги згідно із цивільно-правовим договором у разі, якщо буде встановлено, що відносини за таким договором фактично є трудовими.

Разом з цим відповідачем не доведено, як здійснення роздрібного продажу товарів так і укладання позивачем трудових договорів з найманими працівниками, наявності у позивача обов'язку сплачувати цим особам заробітну плату або наявності факту здійснення такої оплати, тобто наявності ознак за якими позивач можна визначити у якості роботодавця по відношенню до найманих працівників.

Згідно пункту 296.1.1.1 пункту 296.1. статті 296 Податкового кодексу України Платники єдиного податку першої і другої груп та платники єдиного податку третьої та п'ятої групи, які не є платниками податку на додану вартість, ведуть книгу обліку доходів шляхом щоденного, за підсумками робочого дня, відображення отриманих доходів, при цьому працівники податкового органу, як це слідує з акту перевірки не з'ясовували питання ведення позивачем книги обліку доходів та витрат та відображення в ній операцій з реалізації товару.

Крім того самі особи, які були визначені перевіряючими, у якості найманих працівників, і допитані судом в якості свідків, заперечували, як факт здійснення торгівлі позивачем, так і залучення їх позивачем у якості найманих працівників.

Інших документальних доказів на підтвердження факту здійснення позивачем роздрібного продажу товарів з залученням найманих працівників відповідачем не надано.

Згідно рішення керівника податкового органу, оформленого наказом від 24.09.2014 року № 472 "Про проведення фактичної перевірки приватного підприємця ОСОБА_2 (і.к. НОМЕР_1)", фактична перевірка призначена згідно п.п. 80.2.7. пункту 80.2. статті 80 Податкового кодексу України для перевірки отриманої інформації щодо використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та сплати податків.

Як слідує зі змісту норми статті 80 Податкового кодексу України, обставина визначена п.п. 80.2.7. пункту 80.2. статті 80 Податкового кодексу України є самостійною для проведення фактичної перевірки, і може слугувати підставою для її проведення окремо або разом з іншими обставинами. В даному ж випадку ця обставина у наказі на перевірку була визначена у якості самостійної.

Так, за змістом зазначеного рішення керівника податкового органу наказано провести фактичну перевірку дотримання ФОП ОСОБА_2 (і.к. НОМЕР_1) саме вимог законодавства щодо укладення трудових договорів та оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до пункту 86.1. статті 86 Податкового кодексу України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Згідно із висновками акту обстеження в ході проведення фактичної перевірки виявлено порушення з питань, що перевіряються в ході фактичної перевірки, а саме: для проведення перевірки не надано документального підтвердження оформлення трудових відносин між ФОП ОСОБА_2 та громадянами ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Інших порушень під час проведення фактичної перевірки, як це слідує зі змісту акту перевірки посадовими особами податкового органу не встановлено.

Згідно з пункту 299.11. статті 299 Податкового кодексу України, як наведена в графі "висновок" оскаржуваного Рішення № 3/17.1- від 02.10.2014 року у якості підстави для анулювання свідоцтва платника єдиного податку, у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення.

Враховуючи викладене, з огляду на зміст норми пункту 299.11. статті 299 Податкового кодексу України, колегія суддів зазначає, що включення в оскаржуване рішення у якості причини анулювання свідоцтва платника єдиного податку висновку про здійснення позивачем роздрібного продажу товарів з торгівельного місця поза межами ринку, не відповідає, як висновкам акту фактичної перевірки дотримання ФОП ОСОБА_2 вимог законодавства щодо укладення трудових договорів та оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) так і обставин, що перевірялись згідно Наказу від 24.09.2014 року № 472 "Про проведення фактичної перевірки приватного підприємця ОСОБА_2 (і.к. НОМЕР_1)".

З огляду на зазначене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що рішення Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області № 3/17.1- про анулювання свідоцтва платника єдиного податку від 02 жовтня 2014 року протиправне, при його прийнятті відповідач діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з'ясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що підстави для скасування постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 12.11.2014 р. відсутні, оскільки судове рішення прийнято законно та обґрунтовано, з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12.11.2014р. по справі № 816/4014/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бартош Н.С.
Судді Бегунц А.О. Донець Л.О.
Повний текст ухвали виготовлений 26.01.2015 р.