Справа № 162/1271/14-а
Суддя: Глинянчук В. Д.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 162/1271/14-а
Провадження № 2-а/162/2/2015
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року смт Любешів.

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Глинянчука В.Д.,

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

встановив:

До суду звернувся ОСОБА_1 просив визнати бездіяльність відповідача протиправною, зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області у межах строку звернення до адміністративного суду по 02 серпня 2014 року виплатити недоплачені основну та додаткову пенсії відповідно до статей 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон № 796-ХІІ) у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та 75 % мінімальної пенсії за віком щомісячно за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно.

Свої вимоги мотивував тим, що він має статус особи, яка постраждала від наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії, є інвалідом ІІ групи захворювання, щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, пенсіонером по віку. Вважає, що відповідач не виплачував йому пенсії у визначеному законодавством розмірі.

Ухвалою від 21 листопада 2014 року по справі відкрито скорочене провадження.

Відповідач позов не визнав. У своїх запереченнях управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі покликається на рішення Конституційного Суду України № 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року, № 15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року щодо визнання конституційним можливості зміни розміру соціальних виплат із додержанням принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави із метою забезпечення добробуту всіх громадян. Відповідно до статті 20 Закону України "Про Кабінет Міністрів України", Положення про Пенсійний фонд України Кабінет Міністрів України забезпечує проведення державної соціальної політики та затверджує бюджет пенсійного Фонду України. Таким чином, Уряд України є органом, який забезпечує проведення державної соціальної політики, а Пенсійний Фонд - орган, який її реалізовує, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету. Згідно з пунктом 6-7 Прикінцевих положень Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" в редакції Закону № 1622-VII Верховна Рада України зокрема встановила, що положення статей 39, 50, 54 Закону № 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України тощо. Розміри виплат громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлено постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року з наступними змінами. Позивачу відповідні суми нараховані та виплачені. Позивач перебуває на обліку у відповідача як пенсіонер по віку, а тому не отримує державної пенсії як потерпілий від Чорнобильської катастрофи. Крім цього, звертає увагу суду, що визначений статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) мінімальний розмір пенсії за віком у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, використовується виключно для обрахунку пенсій відповідно до цього Закону. Відтак, законодавчий механізм вирахування мінімальної пенсії за віком в цілях Закону № 796-ХІІ відсутній.

У зв'язку з неможливістю прийняття законного та обґрунтованого рішення ухвалою від 15 грудня 2014 року продовжено розгляд справи за загальними правилами КАС України.

Від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог: ОСОБА_1 відкликав свої вимоги в частині зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити державну пенсію відповідно до статті 54 Закону № 796-ХІІ; натомість з мотивів, викладених у позовній заяві, просить зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області нарахувати та виплатити підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру відповідно до статті 39 Закону № 796-ХІІ.

Позов ОСОБА_1 в частині вимог про зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити державну пенсію відповідно до статті 54 Закону № 796-ХІІ залишено без розгляду.

На призначену дату судового розгляду сторони не з'явились, подавши відповідні клопотання.

На підставі частини 1 статті 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Аналізом законодавства, доказів по справі встановлено наступне.

ОСОБА_1 віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і постійно проживає в АДРЕСА_1, є пенсіонером по віку.

Позивачу встановлена ІІ група інвалідності у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з аварією на ЧАЕС.

На підставі частини 2 статті 71 КАС України, суд визнає доведеною викладену у заяві про уточнення позовних вимог обставину, що позивач є непрацюючим пенсіонером.

Відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 106 від 23 липня 1991 року, розпорядженням Кабінету Міністрів України № 17 від 12 січня 1993 року, село Бірки Любешівського району Волинської області віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

Закон № 796-ХІІ визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Статтями 39, 50 Закону № 796-ХІІ в редакції від 06 червня 1996 року встановлювалось, що особам-непрацюючим пенсіонерам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалідам ІІІ групи, які проживають у зоні гарантованого добровільного відселення, призначалась доплата до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Законом України "Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України" статті 39, 50 Закону № 796-ХІІ викладено в новій редакції, яка рішенням Конституційного Суду України № 10рп-/2008 від 22 травня 2008 року визнана неконституційною.

Отже, відповідно до статті 152 Конституції України статті 39, 50 Закону № 796-ХІІ у період спірних правовідносин діяли в редакції від 06 червня 1996 року.

Разом з тим, відповідно до Законів № 4282-VI від 22 грудня 2011 року, № 5515-VI від 06 грудня 2012 року норми і положення статей 39, 50 Закону № 796-ХІІ у 2012 та 2013 роках застосовувалися у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України.

Рішенням Конституційного Суду України № 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року цю законодавчу практику визнано такою, що відповідає Конституції України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року з наступними змінами порівняно з статтями 39, 50 Закону № 796-ХІІ у редакції від 06 червня 1996 року визначено нижчі розміри пенсійних виплат.

Однак відповідачем не враховано, що Кабінету Міністрів України надавалось право встановлення розміру соціальних виплат особам, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, Законами № 4282-VI від 22 грудня 2011 року, № 5515-VI від 06 грудня 2012 року виключно на 2012 та 2013 роки. Починаючи з 01 січня 2014 року відповідної законодавчої норми не було. Вказане положення прийнято Законом України № 1622-VII від 31 липня 2014 року і набрало чинності 03 серпня 2014 року.

Таким чином, встановлено, що відповідач при нарахуванні та виплаті позивачу додаткової пенсії, доплати до пенсії у період, який є предметом судового розгляду, керувався лише підзаконними нормативно-правовим актом, не враховуючи при цьому положень статей 39, 50 Закону № 796-ХІІ. Така практика не відповідає визначеним Конституцією України принципам правової визначеності, ієрархічності дії нормативно-правових актів тощо. Закони України мають вищу юридичну силу перед підзаконними актами, якими зокрема є постанови Кабінету Міністрів України.

Суд вважає необхідним захистити права та інтереси позивача шляхом зобов'язання відповідача здійснити перерахунок додаткової пенсії, доплати до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інваліду ІІ групи, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення. При цьому суд не визначає конкретні суми нарахування, оскільки це є повноваженнями органів Пенсійного фонду України. Проте вказує, що при розрахунку додаткової пенсії слід керуватись положеннями частини 1 статті 28 Закону № 1058-IV, адже іншого механізму визначення мінімального розміру пенсії за віком законодавством не встановлено.

Суд розцінює як стилістичну помилку позивача його вимогу про визнання бездіяльності відповідача протиправною. Адже в цьому випадку мали місце дії (відповідачем здійснювались пенсійні виплати у заниженому розмірі). Зазначене, проте, не впливає на суть спірних правовідносин.

Право позивача підлягає поновленню в межах визначеного частиною 2 статті 99 КАС України строку з врахуванням дати здачі позову до суду.

В силу положень пункту 1 частини 1 статті 256 КАС України рішення суду підлягає до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись статтями 6, 11, 94, 158-163, 183-2 КАС України, суд

постановив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової пенсії як постраждалому від Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інваліду ІІ групи, щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на радіоактивно забрудненій території у зоні добровільного гарантованого відселення, у період з 17 травня по 02 серпня 2014 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області у період з 17 травня по 02 серпня 2014 року включно здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 відповідно до вимог статті 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", додаткову пенсію як постраждалому від Чорнобильської катастрофи категорії 1, інваліду ІІ групи, щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, у розмірі 75 % від мінімальної пенсії за віком. Перерахунок та виплату додаткової пенсії здійснити, виходячи з положень частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з врахуванням виплачених сум.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області у період з 17 травня по 02 серпня 2014 року включно здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 відповідно до вимог статті 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" доплату до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на радіоактивно забрудненій території у зоні добровільного гарантованого відселення, у розмірі двох мінімальних заробітних плат з врахуванням виплачених йому сум.

Постанову у межах суми стягнення за один місяць звернути до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У випадку подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або з набранням законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії через Любешівський районний суд.

Копія апеляційного скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя В.Д. Глинянчук