Справа № 806/5786/14
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

806/5786/14

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року Житомир справа № 806/5786/14

категорія 11.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шимоновича Р.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області до відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції про визнання дій та постанови протиправними та її скасування,-

встановив:

Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області (далі - Житомирська ОДПІ) звернулась до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції (далі - ВДВС Житомирського РУЮ), у якому просить визнати неправомірними дії державного виконавця ВДВС Житомирського РУЮ; визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про відмову у відкритті виконавчого провадження від 10.12.2014 № ВП 45740750. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірна постанова та дії відповідача суперечать вимогам Закону України "Про виконавче провадження".

Представник позивача на адресу суду надіслала клопотання, в якому просила розглядати справу в письмовому провадженні. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача подала до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. Також, надала письмові заперечення проти позову, за змістом яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні, відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Встановлено, що 10.12.2014 державним виконавцем ВДВС Житомирського РУЮ прийнято постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) з примусового виконання виконавчого листа №999/13 виданого 05.03.2013 Житомирським окружним адміністративним судом про стягнення з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Перемога" на користь Державної податкової інспекції у Житомирському районі Житомирської області Державної податкової служби заборгованість у сумі 2380,00 грн (а.с. 5).

Не погодившись із даною постановою та діями державного виконавця при її прийнятті, Житомирська ОДПІ звернулась до суду з даним позовом.

Перевіряючи спірну постанову на відповідність вимогам частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, при прийнятті постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 10.12.2014 № ВП 45740750 державний виконавець ВДВС Житомирського РУЮ керувався пунктом 8 частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження". Крім того, у мотивувальній частині спірної постанови, відповідач посилається на статтю 3 Закону України "Про виконавче провадження" та статті 95-99 Податкового кодексу України.

Так, частиною 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі – Закон) встановлено, що у випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються органами доходів і зборів, банками та іншими фінансовими установами. Рішення зазначених органів можуть виконуватися відповідно до закону також іншими органами, установами, організаціями, посадовими особами та громадянами.

До набрання чинності Податковим кодексом України, примусове виконання рішень по стягненню податкового боргу покладалось на державну виконавчу службу, а з 01.01.2011 порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95 - 99 Податкового кодексу України.

Відповідно до абзацу 1 пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно із пунктом 95.4 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Механізм виконання судових рішень про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу передбачений главою 12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 N 22.

Відповідно до пункту 12.4 Інструкції, стягувач для стягнення коштів оформляє не менше ніж у трьох примірниках інкасове доручення (розпорядження) за формою, наведеною в додатку 24 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції. У реквізиті "Призначення платежу" інкасового доручення (розпорядження) стягувач зазначає назву, дату видачі та номер (якщо він присвоєний) судового рішення. Судове рішення, на підставі якого оформлено інкасове доручення (розпорядження), банку не подається. Банк, що обслуговує стягувача, приймає інкасові доручення (розпорядження) протягом 10 календарних днів з дати їх складання, а банк платника - протягом 30 календарних днів з дати їх складання. Стягувач доставляє інкасове доручення (розпорядження) в банк платника самостійно (через працівника стягувача, рекомендованим або цінним листом тощо).

Якщо ж достатні для погашення податкового боргу кошти відсутні, контролюючий орган, відповідно до абзацу 2 пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, звертається до суду з позовом про надання дозволу на погашення всієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Таке погашення здійснюється на підставі зазначеного рішення суду та прийнятого на його підставі рішення органу доходів і зборів шляхом продажу майна платника податків на публічних торгах та/або торгівельними організаціями в порядку, визначеному пунктами 95.7 - 95.21 статті 95 Податкового кодексу України.

Отже, в розумінні Податкового кодексу України, органами стягнення за судовими рішеннями про стягнення з юридичних осіб податкового боргу, які здійснюють процедуру їх примусового виконання, є контролюючі органи, визначені цим Кодексом, тобто Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області.

Процедура погашення податкового боргу є самостійною процедурою, яка регулюється окремими нормами, а саме: Податковим кодексом України, а не законодавством про виконавче провадження, відтак органи державної виконавчої служби до неї не залучаються.

Матеріали справи підтверджено, що позивач звернувся до відповідача із заявою про примусове виконання виконавчого листа, виданого на виконання постанови суду від 02.01.2013, тобто після набрання чинності Податковим кодексом України.

З огляду на викладене, а також враховуючи, що чинне законодавство передбачає окремий порядок примусового виконання судових рішень про стягнення податкового боргу, який регулюється окремими нормами Податкового кодексу України, а не законодавством про виконавче провадження, суд приходить до висновку, що у Житомирської ОДПІ були відсутні підстави для звернення до ВДВС Житомирського РУЮ із заявою про примусове виконання судового рішення від 02.01.2013, оскільки необхідності здійснення виконавчого провадження за цим судовим рішенням немає.

Згідно із пунктом 8 частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що державний виконавець ВДВС Житомирського РУЮ при прийнятті постанови від 10.12.2014 (ВП № 45740750), якою позивачу відмовлено в прийняті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №999/13, виданого 05.03.2013 Житомирським окружним адміністративним судом, діяла на підставі Закону та у межах своїх повноважень, а тому позовні вимоги щодо визнання протиправними дій та скасування даної постанови є безпідставними.

За таких обставин, суд відмовляє Житомирській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області у задоволенні позову до відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції про визнання дій неправомірними та скасування постанови від 10.12.2014.

Керуючись статтями 86, 128, 158-163, 181, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

У задоволенні позовних вимог Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області - відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Р.М.Шимонович