Справа № 522/30883/13-а
Суддя: Погрібний С. О.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/160/15
П О С Т А Н О В А

Іменем УКРАЇНИ

"27" січня 2015 року

Приморський районний суд м. Одеси як адміністративний суд в складі:

Головуючого - судді Погрібного С.О.,

за секретаря судового засідання - Мітяєвої А.В.,

розглянувши в залі суду в м. Одесі у порядку письмового провадження справу адміністративної юрисдикції за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання відповідача бездіяльності протиправною, визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання провести перерахунок пенсії за період з 5 липня 2011 року до моменту постановлення рішення й вирішення спору, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 «12» грудня 2013 року звернувся до цього суду з названим позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо невиконання постанови Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2011 року у справі № 2а/1522/5842/11, зобов'язати відповідача поновити виплату, відповідно до зазначеної постанови Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2011 року раніше призначеної пенсії у розмірі 200 % від мінімальної пенсії за віком та зобов'язати відповідача під час обчислення йому пенсії врахувати премію у розмірі 33,3%, яку позивач отримував до звільнення з військової служби, посилаючись на те, що відповідачем йому було неправомірно припинено виплату розміру пенсії та додаткової пенсії з врахуванням усіх зазначених розмірів та відповідно до постанови Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2011 року.

Протягом вказаного терміну органами Пенсійного фонду України не сплачувались належні, на думку позивача, платежі та, з огляду, на вказане, ОСОБА_1 вважає, що має право на перерахунок пенсії з врахуванням розміру інших належних йому виплат та із застосуванням постанови Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2011 року по адміністративній справі № 2-а/1522/5842/11.

Учасники судового процесу у призначене судове засідання не з'явились, сповіщались належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Попередньо, представник відповідача, скориставшись наданими йому процесуальними правами, висловив правову позицію щодо цього позову, надав суду письмові заперечення проти нього із вимогою відмовити у задоволенні вказаних вимог, вказуючи на те, що постанову Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2011 року по справі № 2-а/1522/5842/11, виконання якої вимагає позивач, скасовано постановою Вищого адміністративного суду України від 15 травня 2014 року, а також на те, що питання здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 вже вирішено в межах іншої судової справи, по якій є постанова Вищого адміністративного суду України.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27 січня 2015 року закрито провадження в частині позовних вимог про перерахунок пенсійних виплат у цій адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов'язання провести перерахунок пенсії за період з 5 липня 2011 року до 15 травня 2014 року.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд дослідив надані сторонами документи, матеріали справи, з'ясував фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінив докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, за результатами чого дійшов наступних висновків та визнає вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 листопада 2011 року Приморським районним судом м. Одеси ухвалено постанову по іншій справі адміністративної юрисдикції №2-а/1522/5842/11 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії суб'єкта владних повноважень та про зобов'язання вчинити певні дії. Цією постановою вимоги ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправними дії управління Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у поновленні виплати раніше призначеної пенсії та додаткової пенсії, зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити виплату раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 з 05 липня 2011 року з урахуванням 200 % від мінімальної пенсії за віком як ветерану війни - інваліду війни, зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити виплату раніше призначеної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю ОСОБА_1 з 05 липня 2011 року з урахуванням 50 % від мінімальної пенсії за віком та зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області врахувати при обчисленні пенсії з 05 липня 2011 року ОСОБА_1 премію у розмірі 33,3 % місячного фонду грошового забезпечення.

Ухвалою колегії суддів Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 серпня 2013 року вказану постанову залишено без змін.

Проте, постановою колегії суддів Вищого адміністративного суду України від 15 травня 2014 року вказані судові рішення судів нижчих інстанцій скасовано, ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведенні перерахунку ОСОБА_1 додаткової пенсії відповідно до вимог статті 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 щомісячну додаткову пенсію як особі, постраждалій від наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інваліду III групи згідно статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку 50% від мінімальної пенсії за віком, встановленої статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 04 липня 2011 року по 23 липня 2011 року, з урахуванням проведених виплат.

Ухвалою колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного суду України від 25 листопада 2014 року вказану постанову суду касаційної інстанції залишено без змін.

В цьому судовому провадженні позивач ОСОБА_1 12 грудня 2013 року звернувся до цього суду з іншим адміністративним позовом, в якому, серед іншого, просив визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо невиконання зазначеної постанови Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2011 року по адміністративній справі № 2-а/1522/5842/11 та зобов'язати її виконати.

Судом встановлено, що на момент постановлення цього судового рішення підстави для виконання вказаної постанови Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2011 року по адміністративній справі № 2-а/1522/5842/11 припинилися, оскільки постановою колегії суддів Вищого адміністративного суду України від 15 травня 2014 року вказану постанову було скасовано та ухвалено нову, інакшу за змістом й правовими наслідками.

Правилами розділу 5 Кодексу адміністративного судочинства України регламентовані процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах. Зокрема, у статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України визначений порядок судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах. Так, частиною 9 зазначеної статті встановлено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду. Таку заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідною постановою суду.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 181 цього Кодексу (ч. 12 ст. 267 КАС України).

Аналіз наведених норм надає підстави дійти висновку, що на суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, покладається обов'язок контролю за виконанням судового рішення. Такий контроль здійснюється як за ініціативою суду (шляхом зобов'язання суб'єкта владних повноважень надати звіт про виконання рішення), так і за ініціативою заінтересованих осіб (шляхом подання ними заяви в порядку та у строки, встановлені ст. 267 КАС України).

Визначення процесуальним законом спеціального порядку контролю за виконанням судового рішення виключає можливість звернення заінтересованої особи до суду в загальному порядку (в порядку позовного провадження).

Єдиним винятком з цього правила є контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах через розгляд судом адміністративних позовів стосовно рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби за правилами статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Втім, такий контроль здійснюється внаслідок звернення до адміністративного суду з новим адміністративним позовом заінтересованої особи і його предметом є перевірка діяльність державної виконавчої служби, але не суб'єкта владних повноважень, яким не виконується судове рішення в адміністративній справі.

Таким чином, вимоги позивача щодо визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо невиконання судового рішення та зобов'язання його виконати підлягають розглядові в порядку судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративній справі.

При цьому, суд знаходить необґрунтованими вимоги позивача щодо того, що ним оскаржувалась бездіяльність органів Пенсійного фонду України щодо невиконання приписів Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» й інших нормативно-правових актів, що регламентують пенсійні виплати (крім того, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27 січня 2015 року закрито провадження в частині цих позовних вимог), тоді як постановою колегії суддів Вищого адміністративного суду України від 15 травня 2014 року в адміністративній справі № 2-а/1522/5842/11 лише підтверджується неправомірність ухилення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від виконання вимог закону, адже зі змісту позовних вимог вбачається, що ОСОБА_1 оскаржено саме невиконання відповідачем постанови Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2011 року по адміністративній справі № 2-а/1522/5842/11.

В частині вирішення позовних вимог про зобов'язання провести перерахунок пенсії за період з 5 липня 2011 року до моменту постановлення рішення й вирішення спору суд дійшов таких висновків.

Суд має врахувати, що на час розгляду цієї судової справи та вирішення спору за такими самими позовними вимогами (у визначеній судом частині позовних вимог) постановлене остаточне рішення судом касаційної інстанції від 15 травня 2014 року, в якому визначено часові та кількісні межі перерахунку пенсії позивача: пенсія підлягала перерахунку з розрахунку 50% від мінімальної пенсії за віком - з 4 липня 2011 року до 23 липня 2011 року.

При цьому, те судове рішення, невиконання якого є предметом інших вимог позивача в цьому провадженні, на час вирішення цього спору є скасованим та втратило юридичну силу. Рішення судів попередніх судових інстанції під час розгляду судової справи № 2-а/1522/5842/11 постановою Вищого адміністративного суду України від 15 травня 2014 року - скасовані.

Таким чином в частині вирішення позовних вимог з питання про зобов'язання провести перерахунок пенсії за період з 4 липня 2011 року й до постановлення рішення Вищим адміністративним судом України від 15 травня 2014 року - провадження у справі закрито у зв'язку з наявністю іншого судового рішення. Проте, названим судовим рішенням не охоплено період вимог, заявлених в цьому провадженні, після постановлення касаційним судом свого рішення від 15 травня 2014 року. Втім, висновки касаційного суду мають преюдиційне значення для вирішення й цього спору, з огляду на що, на додаток до наведених доводів, позов й в цій частині не підлягає задоволенню.

Резюмуючи, суд має констатувати, що в оцінці іншої частини доводів позивача, заявлених та визначених в обґрунтування цього позову, суд має керуватися постановою Вищого адміністративного суду України від 15 травня 2014 року в судовій справі № 2-а/1522/5842/11, що має для цього суду преюдиційне значення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 заявив необґрунтовані вимоги, а також обрав неналежний спосіб захисту порушеного права у зв'язку з невиконанням суб'єктом владних повноважень судового рішення.

Керуючись ст.ст.158-163, 181, 267 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволені позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання відповідача бездіяльності протиправною, визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання провести перерахунок пенсії за період з 5 липня 2011 року до моменту постановлення рішення й вирішення спору - відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (проголошення вступної та резолютивної частини рішення), а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ: С.О. Погрібний

27.01.2015