Справа № 732/1753/14
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2015-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 732/1753/14 Головуючий у 1-й інстанції: Березовський О.Д. Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

23 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О., Губської О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області на постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 18 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області про зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулася до суду даним позовом, в якому просила суд зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах, починаючи з дати звернення за призначенням пенсії - 8 жовтня 2014 року.

Постановою Городнянського районного суду Чернігівської області від 18 грудня 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 183-2 КАС України апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 01.01.1991 року була прийнята на посаду санітарки ізолятора Городнянського обласного дитячого психоневрологічного санаторію згідно наказу № 85 від 30.09.1991 року.

31.12.2000 року позивача звільнено із займаної посади у зв'язку зі скороченням штатів згідно наказу № 56 від 29.12.2000 року на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. 03.05.2001 року ОСОБА_2 знову була прийнята на сезонну роботу у вказану установу на ту ж саму посаду згідно наказу № 12 від 04.05.2001 року.

30.09.2001 року позивача було звільнено із займаної посади на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України у зв'язку із закінченням сезонної роботи згідно наказу № 45 від 28.09.2001 року.

Посилаючись на ту обставину, що діяльність Городнянського дитячого обласного психоневрологічного санаторію була пов'язана з наданням психоневрологічної допомоги та вказуючи, що вона має право на пенсію на пільгових умовах, позивач звернулась до відповідача з заявою про надання їй пенсії на пільгових умовах на підставі п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Листом від 17.04.2014 року територіальне відділення Пенсійного фонду України в Чернігівській області відмовило позивачці у наданні пенсії та роз'яснило, що у подвійному розмірі можливо лише зарахування періодів роботи до 01.10.1991 року по 21.08.1992 року, що не дає їй права на пенсію на пільгових умовах.

У зв'язку з цим ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою про зарахування періодів її роботи в Городнянському обласному дитячому психоневрологічному санаторії у подвійному розмірі.

Постановою Городнянського районного суду Чернігівської області від 23.06.2014, що набрала законної сили 09.09.2014, позовні вимоги задоволено: зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області зарахувати ОСОБА_2 періоди її роботи з 01.10.1991 по 31.12.2000 та з 03.05.2001 по 30.09.2001 в Городнянському обласному дитячому психоневрологічному санаторії у подвійному розмірі.

Постановою Городнянського районного суду Чернігівської області від 23 червня 2014 року, що набрала законної сили 09.09.2014, задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 та зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області зарахувати ОСОБА_2, періоди її роботи з 01.10.1991 року по 31.12.2000 року та з 03.05.2001 року по 30.09.2001 року в Городнянському дитячому обласному психоневрологічному санаторії у подвійному розмірі до її трудового стажу, визнавши неправомірним рішення № 65 від 11.04.2014 року, прийняте комісією створеною при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області ( а.с. 6-8 ).

Постанова Городнянського районного суду Чернігівської області від 23 червня 2014 року фактично виконана у повному обсязі, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження № 114/3 ( номер за ЄДРВП : 44934304 ) ( а.с. 26-34 ).

Судом першої інстанції встановлено, що управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області було зараховано періоди роботи позивача з 01.10.1991 року по 31.12.2000 року та з 03.05.2001 року по 30.09.2001 року в Городнянському дитячому обласному психоневрологічному санаторії у подвійному розмірі до її трудового стажу.

З протоколу № 871 від 10.10.2014 року вбачається, що управлінням Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області розраховано трудовий стаж ОСОБА_2 та становить 37 років 5 місяців17 днів. Страховий стаж за період роботи в Городнянському обласному дитячому психоневрологічному санаторії становить 10 років 1 місяць 6 днів ( а.с. 30 ).

08 жовтня 2014 року ОСОБА_2 повторно звернулась до управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах ( а.с. 41 ).

Листом від 03.11.2014 року за вих. № 34/05/Р-2 відповідач повідомив позивача про зарахування зазначених у рішенні суду періодів роботи у подвійному розмірі, проте відмовив у призначенні пенсії з посиланням на те, що судовим рішенням не було не було зобов'язано управління призначати позивачу пенсію.

Вважаючи відмову відповідача протиправною, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, пільговий стаж позивача підтверджений належним чином, що встановлено в рішенні суду.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно обставин справи між сторонами виник спір щодо підтвердження пільгового стажу роботи позивача на посаді санітарки ізолятора Городнянського обласного дитячого психоневрологічного санаторію, яка відносяться до Списку №2 та дає право на пільгову пенсію.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Відповідно до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно зі ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров'я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров'я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров'я, а також у психіатричних закладах охорони здоров'я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

До списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком ( по старості ) на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10, та в послідуючому до прийнятого списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162, який діяв до 2003 року, включено молодший медичний персонал, до якого входять палатні санітарки, які безпосередньо обслуговують хворих в психіатричних (психоневрологічних) лікувально-профілактичних закладах і відділеннях будинків дитини.

Таким чином, пільговий стаж позивача за періоди її роботи з 01.10.1991 року по 31.12.2000 року та з 03.05.2001 року по 30.09.2001 року в Городнянському дитячому обласному психоневрологічному санаторії року становить більше 10 років та дає право позивачу на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, наявність трудового стажу позивача, що дає право на пільгову пенсію, підтверджено постановою Городнянського районного суду Чернігівської області від 23 червня 2014 року, що набрала законної сили, та має в силу положень ч. 1 ст. 72 КАС України для даної справи преюдиційне значення.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо визнання протиправною відмови відповідача у призначенні пільгової пенсії за віком з підставі не підтвердження пільгового стажу та зобов'язання відповідача призначити пенсію за віком.

Посилання відповідача на не підтвердження трудового стажу позивача спростовується матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення відповідно до норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 196, 183-2, 198, 200, 205, 206, 112, 254 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області залишити без задоволення.

Постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 18 грудня 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді О.О. Беспалов
О.А. Губська

.

Головуючий суддя Парінов А.Б.

Судді: Губська О.А.

Беспалов О.О.