Справа № 810/6839/13-а
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/6839/13-а Головуючий у 1-й інстанції: Лиска І.Г. Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
У Х В А Л А

Іменем України

22 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду в складі:

Головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Кобаля М.І., Кучми А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Суб'єкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_3 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області (відповідач), в якому просив визнати Акт перевірки № 4287/17-10/НОМЕР_1 від 26 листопада 2009 року таким, що суперечить вимогам чинного законодавства, а також скасувати податкові повідомлення-рішення № /0 від 04 грудня 2009 року та № /0 від 04 грудня 2009 року.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2010 року у справі №2а-6072/10/1070 в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2010 року апеляційну скаргу СПД-ФО ОСОБА_3 задоволено частково, постанову Київського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2010 року скасовано в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про визнання акту перевірки № 4287/17-10/НОМЕР_1 від 26 листопада 2009 року таким, що суперечить вимогам чинного законодавства, із закриттям провадження у справі, в решті постанову Київського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2010 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19 листопада 2013 року, касаційну скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_3 задоволено частково, Постанову Київського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2010 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2010 року змінено в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення № /0 від 04 грудня 2009 року з направленням справи в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції, в решті ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2010 року залишено без змін.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2014 року адміністративний позов - задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить Постанову суду першої інстанції скасувати та постановити по справі нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити. Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції було не правильно застосовано норми матеріального права та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у справі доказами, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку СПД-ФО ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 липня 2006 року по 30 червня 2009 року.

За результатами перевірки складено Акт № 4287/17-10/ НОМЕР_1 від 26 листопада 2009 року «Про результати документальної планової виїзної перевірки дотримання вимог податкового законодавства суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3 за період з 01.07.2006 року по 30.06.2009 року», де зазначено встановлені під час перевірки порушення податкового законодавства, а саме порушення позивачем пункту 7.1 статті 7, підпункту 6.3.2 пункту 6.3 статті 6, статті 9, пункту 19.2 статті 19 Закону України від 22 травня 2003 року № 889-IV «Про податок з доходів фізичних осіб» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 889-IV), статей 13, 14 Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 13-92 «Про прибутковий податок з громадян» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), у зв'язку з неправомірним наданням податкової соціальної пільги працівнику без оформлення відповідної заяви, неутриманням податку з доходів фізичних осіб з виплаченого фізичним особам доходу за придбаний товар, а також заниженням податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності в розмірі 25 986,34 грн.

На підставі зазначеного Акту перевірки відповідачем прийнято, податкове повідомлення-рішення № /0 від 04 грудня 2009 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб в розмірі 25986,34 грн.

Вирішуючи спір, колегія суддів звертає увагу на таке.

Відповідно до підпункту 9.12.1 пункту 9.12 статті 9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», оподаткування доходів, отриманих фізичною особою від продажу нею товарів (надання послуг, виконання робіт) у межах її підприємницької діяльності без створення юридичної особи, а також фізичною особою, яка сплачує ринковий збір, здійснюється за правилами, встановленими спеціальним законодавством з цих питань, з урахуванням норм цього пункту.

Згідно з абзацами 1, 3, 8 статті 2 Указу Президента України від 03.07.1998 № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» (далі - Указ №727/98), суб'єкти малого підприємництва-фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку.

У разі коли фізична особа-суб'єкт малого підприємництва здійснює кілька видів підприємницької діяльності, для яких установлено різні ставки єдиного податку, нею придбавається одне свідоцтво і сплачується єдиний податок, що не перевищує встановленої максимальної ставки.

Доходи, отримані від здійснення підприємницької діяльності, що обкладається єдиним податком, не включаються до складу сукупного оподатковуваного доходу за підсумками звітного року такого платника та осіб, що перебувають з ним у трудових відносинах, а сплачена сума єдиного податку є остаточною і не включається до перерахунку загальних податкових зобов'язань як самого платника податку, так і осіб, які перебувають з ним у трудових відносинах, включаючи членів його сім'ї, які беруть участь у підприємницькій діяльності.

Пунктом 4 Указу № 727/98 форма та порядок видачі Свідоцтва про право сплати єдиного податку встановлюються Державною податковою адміністрацією України і є єдиними на всій території України.

Для переходу на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єкт малого підприємництва подає письмову заяву до органу державної податкової служби за місцем державної реєстрації.

Колегія суддів зауважує, що положеннями Указу № 727/98 не передбачено обов'язку суб'єкта малого підприємництва, який бажає перейти на спрощену систему оподаткування, обирати вичерпний перелік видів підприємницької діяльності, якими він планує займатися.

Разом з цим, преамбулою Указу № 727/98 в редакції Закону України від 25 березня 2005 року № 2505-IV «Про Державний бюджет України на 2005 рік та деякі інші законодавчі акти України» установлено, що з 01 липня 2005 року до прийняття Закону України «Про спрощену систему оподаткування» даний Указ застосовується з урахуванням того, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва не поширюється на: суб'єктів підприємницької діяльності, які провадять діяльність у сфері грального бізнесу (в тому числі діяльність, пов'язану із влаштуванням казино, інших гральних місць (домів), гральних автоматів з грошовим або майновим виграшем, проведенням лотерей (у тому числі державних) та розіграшів з видачею грошових виграшів у готівковій або майновій формі), здійснюють обмін іноземної валюти; суб'єктів підприємницької діяльності, які є виробниками підакцизних товарів, здійснюють господарську діяльність, пов'язану з експортом, імпортом та оптовим продажем підакцизних товарів, оптовим та роздрібним продажем підакцизних пально-мастильних матеріалів; суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють: видобуток та виробництво дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення; оптову, роздрібну торгівлю промисловими виробами з дорогоцінних металів, що підлягають ліцензуванню відповідно до Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності».

Інших обмежень щодо видів підприємницької діяльності, під час здійснення яких не може застосовуватись спрощена система оподаткування, обліку та звітності, чинним на час виникнення спірних правовідносин законодавством не передбачено.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивач відповідно до Наказу ДПА України «Про затвердження Свідоцтва про сплату єдиного податку та Порядку його видачі» від 29.10.1999 № 599 зі змінами та доповненнями 30.12.2005 одержав свідоцтво про сплату єдиного податку серії НОМЕР_2 на 2006 з видом діяльності - монтаж системи опалення термін дії якого - 2006 рік. В звітах суб'єкта малого підприємництва за 3-4 квартал 2006 зазначено види діяльності: торгівельно-закупівельна, надання послуг по монтажу внутрішніх комунікацій.

Згідно заяви про застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності № 4469/Б від 14.12.2006 позивач з 01.01.2007 підприємницьку діяльність здійснював за спрощеною системою оподаткування, обліку та звітності на підставі свідоцтва про сплату єдиного податку серії НОМЕР_3 від 22.12.2006 із зазначеними видами діяльності: оптова та роздрібна торгівля, надання послуг по монтажу внутрішніх комунікацій.

Відповідно заяви про застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності № 6183/Б від 14.12.2007 позивач з 01.01.2008 підприємницьку діяльність здійснював за спрощеною системою оподаткування, обліку та звітності на підставі свідоцтва про сплату єдиного податку серії НОМЕР_4 від 24.12.2007 із зазначеними видами діяльності: оптова та роздрібна торгівля, надання послуг по монтажу внутрішніх комунікацій.

Згідно заяви про застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності №7142/Б від 04.12.2008 позивач з 01.01.2009 здійснював діяльність за спрощеною системою оподаткування на підставі свідоцтва про сплату єдиного податку серії Е №210009 від 19.12.2008 із зазначеним видами діяльності: торгівельно-закупівельна діяльність, надання послуг по монтажу внутрішніх комунікацій.

Матеріалами справи підтверджується, що продаж продукції - опалювальних котлів суб'єктом підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_3 здійснювалася на підставі договорів комісії, укладених з постачальниками продукції.

Таким чином, проаналізувавши викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що висновок відповідача про завищення позивачем податку з доходів від здійснення підприємницької діяльності, який ґрунтується на не пов'язаності отриманих позивачем в 2006 році доходів від торгівельної діяльності з видами підприємницької діяльності СПД-ФО ОСОБА_3, вказаними у свідоцтві про сплату єдиного податку та про те, що такі доходи неправомірно оподатковувати за єдиним податком є протиправними.

Разом з цим, стосовно висновків податкового органу про перевищення позивачем граничної норми виручки колегія суддів зауважує, що статтею 1 Указу № 727/98 встановлено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується для суб'єктів малого підприємництва-фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень.

З матеріалів справи вбачається та уже відзначалося колегією суддів, позивач у 2006-2007 роках здійснював діяльність на підставі договорів комісії, а дохід, за умовами вказаних договорів, становив 1% від загальної ціни проданої продукції.

Так, згідно наданих договорів та платіжних доручень, які містяться в матеріалах справи, позивачем було перераховано у 3-му кварталі 2006 року до ЗАТ «Агроресурс» - 226190,00грн., до СПД ОСОБА_3. - 64600,00 грн. 18 коп.

Сума отриманих позивачем коштів за умовами договорів комісії становить 2 907,30 грн. за такими розрахунком: 226190,00 грн. + 64600,00 грн. = 290730,00 грн., і з цієї суми позивач отримав 1% доходу всього 2 907,30 грн., а не 539491,20 грн.

У 2007 році дохід позивача становив також не суму, що визначена в Акті - 529982,00грн. (10-й арк.. Акту 5-й абаз.), адже до Акту увійшли суми, що не є доходом позивача, і це стверджується також договорами комісії на продаж продукції № 25-3(К) із ЗАТ «Агроресурс», № 11/09/06(К) із ПП ОСОБА_3., і платіжними дорученням, в кількості 25 шт. на загальну суму 485265,00 грн., які наявні в матеріалах справи.

Сума отриманих позивачем коштів за умовами договорів комісії і згідно поданих платіжних доручень становить 4 852,65 грн. за такими розрахунком, з 485265,00 грн. позивач отримав 1% доходу всього 4852, 65 грн., а не 529982,00 грн.

Крім цього, у 2006 році з суми доходу позивача на 79040,80 грн., останнім повернуто у 3-му кварталі 40000 грн. помилково зарахованих коштів, які згідно ст. 1 Указу № 727/98 не вважаються виручкою, адже ці кошти є помилково зараховані на поточний рахунок підприємця і повернуті.

З огляду на викладене вище та проаналізувавши норми законодавства України, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, колегія суддів прийшла до висновку, що включення органом податкової служби до складу оподатковуваної виручки і транзитних коштів, отриманих підприємцем від договорів комісії законодавчо не обґрунтовано, а тому виручкою є лише комісійна винагорода підприємця, а не вся сума, що поступила йому на рахунок.

Таким чином, судова колегія апеляційної інстанції вважає, що висновки відповідача про перевищення позивачем граничної норми виручки є протиправними та документально не підтвердженими, а отже, податкове повідомлення-рішення від 04.12.2009 року №/0 є безпідставним та підлягає скасуванню.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області на Постанову Київського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2014 року - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді М.І. Кобаль

А.Ю. Кучма

.

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Кобаль М.І.

Кучма А.Ю.