Справа № 2а-3627/10/0270
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2014 року м. Київ К/9991/37997/11

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Голубєвої Г.К., Рибченка А.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2011 у справі № 2а-3627/10/0270

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4

до Державної податкової інспекції у м. Вінниці

про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

Підприємець звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції про скасування рішення від 03.08.2010 № , яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 4 955,00 грн. за порушення Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 04.10.2010 позовні вимоги задоволено повністю, оскаржуване рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій скасовано.

Рішення обґрунтовано висновком про те, що оскільки кошти у розмірі 991,00 грн., які є виручкою за попередній день, зберігалися в приміщенні магазину, а не у касовому ящику, тобто не у місці проведення розрахунків, а тому в діях позивача відсутні ознаки порушення п. 13 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2011 рішення суду першої інстанції скасовано, у позові відмовлено з тих підстав, що кошти у розмірі 991,00 грн. є виручкою за попередній день, яка фактично зберігалась на місці проведення розрахунків, проте яку не було проведено операцію "службове внесення", а отже Підприємцем не було забезпечено відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій.

Не погодившись із судовим рішенням суду апеляційної інстанції, позивач до Вищого адміністративного суду України подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить зазначене судове рішення скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді, перевіривши повноту встановлених обставин справи та правильність їх юридичної оцінки судами, Вищий адміністративний суд України не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що фахівцями контролюючого органу проведено позапланову перевірку господарської одиниці (магазин) Підприємця з питань додержання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, за підсумками якої складено акт від 14.07.2010 № 0184/02/32/2/НОМЕР_2.

У ході зазначеної перевірки фахівцями відповідача встановлено порушення позивачем вимог п. 13 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі - Закон № 265/95-ВР), що полягало у невідповідності готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій (далі - РРО), на суму 991,00 грн.

Такий висновок податкового органу мотивовано тим, що під час перевірки магазину на місці проведення розрахунків виявлено кошти у сумі 1 301,00 грн., натомість сума готівкових коштів, яка зазначена в денному звіті РРО складала 310,00 грн., у зв'язку з чим співробітниками контролюючого органу і було зроблено висновок про невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в поточному звіті РРО.

На підставі акта перевірки Державна податкова інспекція прийняла оспорюване рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Так, відповідно до п. 13 ст. 3 Закону № 265/95-ВР суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Наслідком невиконання цього законодавчого припису є застосування до суб'єктів підприємницької діяльності фінансової санкції у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність (ст. 22 Закону № 265/95-ВР).

Судом апеляційної інстанції правомірно не прийнято до уваги твердження позивача про те, що частина готівкових коштів, суму невідповідності яких було встановлено у ході перевірки, знаходилась у сейфі іншої кімнати.

Відповідно до ст. 2 Закону № 265/95-ВР розрахункова операція це приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

За змістом цієї норми, для наявності розрахункової операції місце отримання засобу платежу повинно співпадати з місцем реалізації товару, за умови використання засобу платежу.

Місце проведення розрахунків визначене як місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з акту перевірки від 14.07.2010, що є носієм доказової бази, та був підписаний продавцем позивача гр. ОСОБА_5 без зауважень, фактично на місці проведення розрахунків (спеціально облаштованих секціях в шухляді - каса) знаходились кошти в сумі 1 301,00 грн. Натомість твердження Підприємця про те, що кошти в сумі 991,00 грн. не знаходились в секціях для розміщення коштів від реалізації товарів (касі), тобто не в місці проведення розрахунків, а в іншому місці, що не має відношення до каси, є безпідставним, та спростовується, зокрема, актом перевірки (а.с. 27-28), додатком до акту перевірки про підтвердження фактичної наявності коштів, що знаходяться на місці проведення розрахунків (а.с. 29) та поясненням продавця позивача гр. ОСОБА_5 (а.с. 30), в якому зазначено, що виручка за попередній день (13.07.2010) в сумі 991,00 грн. фактично знаходилась в касовому ящику, хоча і в іншому відділенні.

Таким чином, суд апеляційної інстанції цілком правомірно дійшов висновку, що кошти в сумі 991,00 грн. фактично знаходилась на місці проведення розрахунків.

Крім того, відповідно до п. 4.5 Порядку реєстрації, опломбування та застосування реєстраторів розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом ДПА України від 01.12.2000 № 614, внесення чи видача готівки з місця проведення розрахунків повинні реєструватись через РРО з використанням операцій "службове внесення" та "службова видача", якщо таке внесення чи видача не пов'язані з проведенням розрахункових операцій.

Отже, у разі вилучення готівки з каси РРО та оприбуткування її в касі підприємства така операція оформлюється як "службова видача", проте у матеріалах справи відсутні докази здійснення позивачем цієї операції на суму невідповідності.

З огляду на викладене та на обставини, встановлені попередніми судовими інстанціями, застосування до позивача штрафних санкцій на підставі ст. 22 Закону № 265/95-ВР є правомірним.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням викладеного передбачених законом підстав для скасування оскаржуваного судового рішення апеляційної інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 відхилити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2011 у справі № 2а-3627/10/0270 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді Г.К. Голубєва

А.О. Рибченко