Справа № 806/5239/14
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Семенюк М.М.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

"27" січня 2015 р. Справа № 806/5239/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В.

Охрімчук І.Г.,

при секретарі Ковальчук А.О. ,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "16" грудня 2014 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Металопромбаза" до Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення ,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області № від 07.11.2014 року, яким підприємству збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 127810,00 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 31953,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що податковий кредит сформовано у відповідності до чинного законодавства на підставі реальних господарських операцій , що оформлені належними первинними документами.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 16.12.2014 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 07.11.2014 року № .

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Представники позивача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечували. Просили відмовити в задоволенні. Вважають рішення суду законним та обґрунтованим.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи та вимоги апеляційної скарги підтримав. Просив задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд встановив, що уповноваженими особами Коростенської ОДПІ проведено невиїзну позапланову документальну перевірку ТОВ "Металопромбаза" по дотриманню вимог податкового законодавства при взаємовідносинах із ТОВ "Жилбудсервіс" за квітень 2014 року, за результатами якої складено акт № 1410/22-01/37485988 від 20.10.2014 року.

Перевіркою встановлено, що позивачем не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із контрагентом - продавцем - виконавцем, а саме: ТОВ "Жилбудресурс" за період з 01.04.2014 року по 30.04.2014 року; та встановлено порушення п.п. 138.1.1 п. 138.1, п.п.138.2 ст. 138, п.п.139.1.9 п. 139 ст. 139, п.185.1 ст. 185, п. 188.1 ст.188, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ "Металопромбаза" завищено податок на додану вартість за квітень 2014 року на загальну суму 127810,00 грн.

До вказаних висновків відповідач дійшов з підстав непідтвердження господарських відносин, оскільки ТОВ "Жилбудсервіс" не знаходиться за юридичною адресою, відсутні трудові ресурси, що необхідні для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства.

07.11.2014 року Коростенською ОДПІ прийнято податкове повідомлення - рішення № 001572201, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 127810,00 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 31953,00 грн. (а.с.8).

Відповідно до вимог пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

У відповідності до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У відповідності до пп. 201.6., 201.10 ст. 201 ПК України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Суд встановив, що позивач здійснював фінансово-господарські взаємовідносини щодо придбання металопрокату у ТОВ "Жилбудресурс" та надання послуг з організації перевезень вантажів за договором купівлі - продажу № 40314 від 3.03.2014 року та договором про надання послуг № 20414 від 01.04.2014 року (а.с.26-29).

Податок на додану вартість в сумі 127810,00 грн. віднесено до складу податкового кредиту в квітні 2014 року на підставі податкових накладних, копії яких надані до матеріалів справи (а.с. 30-45) та які, відповідно до акту, надавались під час перевірки (а.с.15-16).

Господарські операції оформлені актами здачі - прийняття робіт (надання послуг) (а.с. 46,51), видатковими накладними (а.с.47-50, 52-61), товарно-транспортними накладними (а.с.66-93), платіжними дорученнями (а.с.62-65).

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку.

Так, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Суд встановив, що на момент укладання договорів та на момент їх виконання контрагент позивача був належним чином зареєстрованим, знаходився на обліку в органах державної податкової служби та належним чином зареєстрованим, як платник податку на додану вартість.

Вина та умисел на заволодіння майном держави юридичних осіб у вчиненні таких діянь може бути доведена не інакше, як через встановлення обвинувальним вироком суду обставин щодо наявності вини та названого умислу у фізичних осіб, котрі діяли, як уповноважені особи від імені названих вище юридичних осіб. Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні діяння яке містить ознаки злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. При цьому, вина особи не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В матеріалах справи відсутні будь-які обвинувальні вироки судів, якими б були встановлені обставини щодо наявності вини, умислу (направленого на незаконне заволодіння майном держави) у діях фізичних осіб, котрі діяли, як уповноважені особи від імені названих вище юридичних осіб.

Отже, відповідальність за правильність обчислення, своєчасність сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) і додержання законів про оподаткування повинен нести безпосередньо той платник податків і зборів (обов'язкових платежів), що допустив правопорушення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції. що посилання на акт перевірки ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів м. Києва № 1653/26-55-22-08/37814427 від 16.06.2014 року "Про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з додатковою відповідальністю "Жилбудресурс" щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за квітень 2014 року", відповідно якого товариство не знаходиться за юридичною адресою, відсутні трудові ресурси, що необхідні для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства не є належним доказом про неспроможність контрагента виконати взяті на себе повноваження.

Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 71 КАС України, саме на податкові органи покладається обов'язок надати достатні докази на обґрунтування висновків про порушення платником податків норм податкового законодавства, на підставі яких такому платнику визначено відповідні грошові зобов'язання.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність висновків, викладених в акті перевірки та протиправністю оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято судом першої інстанції з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "16" грудня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "29" січня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з обмеженою відповідальністю "Металопромбаза" вул.Білокоровичське шосе,12-А, м.Коростень, Коростенський район, Житомирська область,11500

3- відповідачу/відповідачам: Коростенська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області вул. Коротуна, 3, м.Коростень,Коростенський район, Житомирська область,11501

- ,