Справа № 164/1973/14-а
Суддя: Хомич В. І.
Дата ухвалення: 2015-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №164/1973/14-а

Номер провадження 2-а/162/766/2015

23 січня 2015 року смт. Любешів

Любешівський районний суд в складі

головуючого - судді Хомича В.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі про визнання незаконними дій управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі щодо нарахуванння пенсії за віком згідно Закону України "Про державну службу" та зобов"язання перерахувати пенсію і проводити її виплату із врахуванням даного перерахунку,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області про визнання дій відповідача незаконними та зобов'язання провести перерахунок і виплату пенсії.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона з 02 квітня 2004 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області, отримує пенсію за віком на підставі ст. 37 Закону України "Про державну службу" з урахуванням зниження пенсійного віку, передбаченого ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"від 28 лютого 1991 року №797. 30.09.2014 року та 05.11.2014 року позивач зверталася до відповідача із заявами про перерахунок пенсії, оскільки управлінням Пенсійного фонду України в Маневицькому районі при призначенні їй пенсії в заробіток (дохід) для обчислення пенсії не були враховані отримані нею суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, премії до професійних свят, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. У проведенні перерахунку пенсії позивача відповідно до поданих нею вищевказаних заяв відповідачем було відмовлено. Вказані дії відповідача вважає неправомірними, оскільки їй нараховується та виплачується пенсія в розмірі, що не відповідає діючому законодавству. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд визнати дії управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області щодо проведення нарахування і виплати їй пенсії, як державному службовцю, та зобов'язати провести перерахунок та виплату їй пенсії, врахувавши в заробіток (дохід) для обчислення пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, премію до професійних свят, з яких сплачувались внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 02.04.2004 року та в подальшому проводити нарахування і виплату пенсії щомісячно, із врахуванням даного перерахунку, виходячи із 87 відсотків суми заробітної плати, що були застосовані при призначені пенсії.

Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 20 листопада 2014 року відкрито скорочене провадження в даній справі. 04 грудня 2014 року ухвалою Маневицького районного суду Волинської області розгляд даної справи було вирішено проводити за загальними правилами, встановленими КАС України.

Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 23 січня 2015 року розгляд даної справи було вирішено проводити в порядку письмового провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання на розгляд справи не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача управлінння Пенсійного фонду України в Маневицькому районі в судове засідання не з"явився, але від начальника управління надійшло клопотання про розгляд даної адміністративної справи за відсутності відповідача. В поданому запереченні позовні вимоги не визнали, вказали, що пенсія позивачу нараховується та виплачується відповідно до вимог діючого законодавства, а тому у задоволенні позову просили відмовити за безпідставністю. Зазначили, що позивач з 02.04.2004 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області, отримує пенсію за віком на підставі ст. 37 Закону України "Про державну службу". Пенсія ОСОБА_1 була обчислена із врахуванням посадового окладу, надбавки за ранг та вислугу років на час звернення за призначенням пенсії та середньомісячної суми премії за 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією на підставі представлених позивачем довідок № 508 та № 680 від 05.04.2004 року та довідки № 540 від 12.05.2004 року. В подальшому, ОСОБА_1 згідно поданих нею заяв проводились перерахунки пенсії з 01.11.2004 року, 01.05.2007 року та 01.02.2008 року. Відповідно до ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" перерахунок пенсії державним службовцям проводиться у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям та у зв'язку з набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця. В таких випадках перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії. Останнє підвищення розміру заробітної плати було 1.02.2008 року, а тому відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії. Крім того, згідно ст. 37 Закону України "Про державну службу" визначення заробітної плати для обчислення пенсії державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій" передбачено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України „Про державну службу", визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією за будь-які 60 календарних місяців роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. У разі зміни структури заробітної плати з одночасним підвищенням посадових окладів працівникам апарату органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів виплати, одержані особою за період до зміни структури заробітної плати, включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до абзацу першого цього пункту без коригування згідно з пунктом 2 цієї постанови. Згідно ст. 33 Закону України „Про державну службу", заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі, інших надбавок. Індексація, матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань не є складовими заробітної плати державного службовця. Враховуючи вищевикладене, вважають, що підстав для проведення позивачу перерахунку пенсії із заробітної плати з врахуванням індексації та матеріальних допомог немає.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що адміністративний позов є підставним і підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 02 квітня 2004 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області, отримує пенсію за віком на підставі ст. 37 Закону України "Про державну службу", яка призначена з врахуванням зниження пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та є працюючим державним службовцем. Пенсія ОСОБА_1 була обчислена із врахуванням посадового окладу, надбавки за ранг та вислугу років на час звернення за призначенням пенсії та середньомісячної суми премії за 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією на підставі представлених позивачем довідок № 508 та № 680 від 05.04.2004 року, № 540 від 12.05.2004 року. 30.09.2014 року та 05.11.2014 року позивач зверталася до відповідача із заявами про перерахунок пенсії, оскільки управлінням Пенсійного фонду України в Маневицькому районі при призначенні їй пенсії в заробіток (дохід) для обчислення пенсії не були враховані отримані нею суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, премій до державних свят, професійних свят, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. У проведенні перерахунку пенсії позивача відповідно до поданих нею вищевказаних заяв відповідачем було відмовлено, оскільки індексація, матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань не є складовими заробітної плати державного службовця, про що повідомлено листами № 3638/07-39 від 09.10.2014 року та № 134/М-01 від 10.11.2014 року.

Згідно довідки Головного управління юстиції у Волинській області № 850 від 04.09.2014 року та довідки територіального управління Державної судової адміністрації у Волинській області № 392 від 05.09.2014 року про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією, що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", до складових заробітної плати позивача, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, входили інші виплати, зокрема, матеріальна допомога на оздоровлення, премії до державних, професійних свят, індексація заробітної плати, які не були враховані управлінням Пенсійного фонду України в Маневицькому районі в заробіток (дохід) для обчислення пенсії ОСОБА_1.

Згідно ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.ст. 3, 6, 22, 64 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Лише в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов'язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення…

Згідно ч. 1-3 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції на час призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям виплачується за рахунок держави. На одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Пенсія державному службовцю виплачується у повному розмірі незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Згідно ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до ч. 1-2, 6-7 ст. 33 Закону України "Про державну службу" оплата праці державних службовців повинна забезпечувати достатні матеріальні умови для незалежного виконання службових обов'язків, сприяти укомплектуванню апарату державних органів компетентними і досвідченими кадрами, стимулювати їх сумлінну та ініціативну працю. Заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст.ст. 1, 2 Закону України „Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавствавиплати, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Тобто, в структуру заробітної плати входять основна та додаткова заробітна плата, а також інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Положення ст. 33 Закону України "Про державну службу" визначають умови оплати праці державних службовців, а не умови їх пенсійного забезпечення, а тому якщо державний службовець під час перебування на державній службі отримував грошову винагороду, інші виплати, на які нараховувалися страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, то зазначений розмір цієї винагороди та виплат повинні бути враховані і при обчисленні пенсії державного службовця.

Аналіз положень ст.ст. 33, 37 Закону України "Про державну службу" дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати входили до системи оплати праці державного службовця.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", якою врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсії, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України „Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: 1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону; 2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України „Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Оскільки на індексацію заробітної плати, матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, премії до державних, професійних свят були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та вказані виплати включаються до складу заробітної плати державного службовця, тому відповідач повинен враховувати їх і при призначенні відповідної пенсії.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

В даному випадку при вирішенні спірних правовідносин перевагу у застосуванні мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, зокрема, ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а не положення Законів України "Про державну службу" та " Про оплату праці", які до спірних правовідносин є загальними.

Аналогічні правові позиції висловлені Верховним Судом України в постановах від 20 лютого 2012 року та 28 травня 2013 року.

Згідно ч. 1, 2 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Крім того, представником відповідача не враховано, що згідно ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Всупереч зазначеним нормам КАС України представником відповідача не було подано відповідних доказів в обгрунтування заперечень на заявлені позивачем вимоги.

Відповідно до ст.ст. 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про: 1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; 2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії… При вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії… Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що слід визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області щодо проведення нарахування і виплати ОСОБА_1 пенсії, як державному службовцю, без врахування в заробіток (дохід) для обчислення пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, премії до професійних свят, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та зобов'язати провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, як державному службовцю, врахувавши в заробіток (дохід) для обчислення пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, премії до професійних свят, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 18 травня 2014 року", з урахуванням виплачених сум, та виходячи із 87 відсотків суми заробітної плати, які були застосовані при призначенні та подальших перерахунках її пенсії.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 7-14, 71, 86, 94, 104, 158-163, 167, 186, 244-2 КАС України, Законом України "Про державну службу", Законом України "Про оплату праці", Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.ст. 3, 6, 8, ч. 2 ст. 19, ст. 22, ч. 1 ст. 46, ст. 64 Конституції України, ППВС України № 9 від 1.11.1996 року „Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", ППВС України № 8 від 13.06.2007 року „Про незалежність судової влади", суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області щодо проведення нарахування і виплати ОСОБА_1 пенсії, як державному службовцю, без врахування в заробіток (дохід) для обчислення пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, премії до державних, професійних свят, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, як державному службовцю, врахувавши в заробіток (дохід) для обчислення пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, премії до державних, професійних свят, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 18 травня 2014 року", з урахуванням виплачених сум, та виходячи із 87 відсотків суми заробітної плати, які були застосовані при призначенні та подальших перерахунках її пенсії.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Любешівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі якщо постанову було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Головуючий: /підпис/ В.І.Хомич

З оригіналом вірно.

Суддя Любешівського

районного суду В.І.Хомич