Справа № 2а-343/11
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2015 року м. Київ К/800/25631/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головчук С.В. (суддя-доповідач),
Ліпського Д.В.,
Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2012 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України Ленінського району м. Полтави (далі - УПФУ Ленінського району м. Полтави) про перерахунок пенсії,

в с т а н о в и л а:

У січні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання неправомірними дій та зобов'язання перерахувати пенсію. В обґрунтування вимог зазначав, що працював на роботах із шкідливими і важкими умовами праці і, після досягнення 55 років, 27 жовтня 2007 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ). Проте, УПФУ Ленінського району м. Полтави відмовило йому у призначенні такої пенсії у 2007 році через відсутність документів, що підтверджують пільговий стаж. У січні 2008 року ОСОБА_4 повторно звернувся до відповідача та надав необхідні документи, що підтверджують його стаж роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, і з 04 квітня 2008 року йому призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2. Посилаючись на те, що пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, просив суд визнати неправомірними дії та зобов'язати УПФУ Ленінського району м. Полтави перерахувати пенсію за період з 27 жовтня 2007 року по 04 квітня 2008 року та виплати заборгованість за вказаний період.

Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 12 травня 2011 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії УПФУ Ленінського району м. Полтави щодо відмови у призначенні ОСОБА_4 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 27 жовтня 2007 року. Зобов'язано УПФУ Ленінського району м. Полтави перерахувати ОСОБА_4 пільгову пенсію відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ та згідно Списку № 2 виробництв, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» з 27 жовтня 2007 року по 04 квітня 2008 року та виплатити пільгову пенсію з 27 жовтня 2007 року по 04 квітня 2008 року, з урахуванням проведених виплат.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2012 року скасовано постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 12 травня 2011 року та прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Зазначає, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, зокрема, Законів України № 1788-ХІІ та від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV). Вказує, що в матеріалах справи є докази, що підтверджують факт звернення позивача до УПФУ Ленінського району м. Полтави саме 27 жовтня 2007 року і останній це не заперечує.

УПФУ Ленінського району м. Полтави у запереченнях на касаційну скаргу посилається на те, що рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, судом правильно встановлені факти, досліджені докази та наведені обґрунтовані висновки. Вказує, що до 04 квітня 2008 року позивач до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії не звертався. Просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що з 02 січня 1975 року по 03 червня 1986 рік ОСОБА_4 працював повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, що підтверджується копією трудової книжки та уточнюючими довідками від 14 березня 2007 року №68/68 та від 09 березня 2010 року № 15 і з 04 квітня 2008 року йому призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ.

У лютому 2010 року позивач звернувся до УПФУ Ленінського району м. Полтави із заявою, в якій просив перевірити правильність дати призначення пенсії, оскільки вважав, що має право на призначення пенсії за Списком №2 з 27 жовтня 2007 року.

Листом від 02 березня 2010 року №06/Г-02 відповідач повідомив йому, що станом на 27 жовтня 2007 року ОСОБА_4 не мав необхідного стажу для призначення такої пенсії. Крім того, із заявою про її призначення позивач звернувся до органу Пенсійного фонду 04 квітня 2008 року, а тому підстави для зміни дати відсутні.

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону №1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до частини 1 статті 83 Закону № 1788-XII, пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку:

а) пенсії за віком та по інвалідності призначаються з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності:

б) пенсії у разі втрати годувальника призначаються з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

Наведений перелік обставин, за яких можливе призначення пенсії з більш раннього строку, є вичерпним.

При цьому статтею 84 Закону № 1788-XII встановлені строки перерахунку призначеної пенсії, зокрема, частиною 1 встановлено, що при виникненні права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15-го числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15-го числа.

Отже, зі змісту наведених норм закону видно, що підставою для призначення або перерахунку призначеної пенсії є відповідна заява.

На час виникнення спірних правовідносин, діяли положення Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок №22-1), згідно з пунктом 5 якого, днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Відповідно до пункту 37 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, відстрочку часу її призначення, перерахунок та відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 4).

Як встановлено апеляційним судом і підтверджено матеріалами справи, із заявою установленої форми про призначення пенсії, ОСОБА_4 звернувся 04 квітня 2008 року (а.с.6). Відомості щодо звернення позивача із заявою такої форми 27 жовтня 2007 року в матеріалах справи відсутні.

Крім того, із листа Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 06 березня 2008 року №1734/02-25 видно, що у січні 2007 року ОСОБА_5 звертався до Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, проте рішенням №17 йому відмовлено у встановленні пільгового періоду роботи.

Враховуючи те, що це рішення позивач у встановленому законом порядку не оспорив і зібравши усі необхідні документи звернувся до УПФУ Ленінського району м. Полтави у квітні 2008 року, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про правомірність дій суб'єкта владних повноважень та відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального чи процесуального законодавства, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін, якщо визнає, що судами не допущено порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

СуддіС.В. Головчук
Д.В. Ліпський
Ю.К. Черпак