Справа № 808/8573/14
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/8573/14

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ПОСТАНОВА

29 січня 2015 року (о 15 год. 45 хв.)

Справа № 808/8573/14

м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суду складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря судового засідання Батечко М.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пріма – сервіс» ЛТД

про стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року Державна податкова інспекція в Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області (далі – ДПІ в Шевченківському районі м. Запоріжжя, позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду (далі – суд) із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пріма – сервіс» ЛТД (далі – ТОВ «Пріма – сервіс» ЛТД, відповідач), в якому просить стягнути з відповідача кошти у сумі податкового боргу у розмірі 114 357,52 грн., у тому числі з податку на додану вартість у сумі 20 752,69 грн., пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД та штрафних санкцій за порушення вимог валютного законодавства у сумі 93 604,83 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі – ПК України) та зазначає, що податковий борг відповідача з податку на додану вартість та пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності та штрафних санкцій за порушення вимог валютного законодавства виник в результаті несплати узгоджених сум податкових зобов’язань, визначених відповідачу контролюючим органом за підсумками проведених перевірок, а також самостійного визначення сум податкового зобов’язання, що підлягає сплаті, платником податку. Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, проте борг у добровільному порядку відповідачем не сплачено. На час розгляду справи у суді заборгованість відповідачем не погашена, а тому підлягає примусовому стягненню у судовому порядку. На підставі викладеного, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості.

Ухвалою суду від 04.12.2014 позовну заяву у частині стягнення з відповідача штрафних санкцій за порушення вимог валютного законодавства у сумі 18 054,58 грн. залишено без розгляду

Представник позивача у судове засідання не з’явився, проте 29.01.2015 надав до суду клопотання (вх. № 4533) про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Заперечення проти позову на адресу суду не надходили.

Рекомендоване поштове відправлення, яке містило ухвалу про відкриття провадження в адміністративній справі та судову повістку про виклик, надсилалось відповідачу за його місцезнаходженням, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, було повернуто до суду з відміткою відділення поштового зв’язку «за закінченням терміну зберігання», а відтак на підставі ст.ст. 33, 167 КАС України вважається таким, що було вручено відповідачу.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу по суті без участі сторін, за наявними у справі матеріалами.

У зв’язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі приписів ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ТОВ «Пріма – сервіс» ЛТД (ідентифікаційний код 13626072) є юридичною особою, яка зареєстрована 27.08.1992, що підтверджується Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Посадовими особами ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя проведено позапланову документальну перевірку дотримання вимог валютного законодавства ТОВ «Пріма – сервіс» ЛТД за період з 14.11.2008 по 08.09.2009, за результатами якої складено відповідний акт від 08.09.2009 №105/22-0/13626072. Під час перевірки встановлено порушення відповідачем ст.2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» по контракту від 23.02.2007 №ПС/ЕС-001/2007.

На підставі акту перевірки та з урахуванням виявленого порушення позивачем винесено податкове повідомлення-рішення від 23.09.2009 №00002722/0. За результатами адміністративного оскарження контролюючим органом винесено похідне податкове повідомлення-рішення від 26.04.2010 №00002722/3, яким відповідачу нараховано суму податкового зобов’язання за платежем пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності та штрафних санкцій за порушення вимог валютного законодавства у розмірі 75 550,25 грн. Указане рішення направлено на адресу відповідача 26.04.2010 та вручено уповноваженому представнику 17.05.2010.

Не погоджуючись із прийнятим ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя рішенням відповідач оскаржив його до суду. Так, ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 21.09.2011 у справі № 2а-2492/10/0870 позовну заяву ТОВ «Пріма – сервіс» ЛТД до ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя про визнання нечинним рішень залишено без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст.155 КАС України. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2013, апеляційну скаргу ТОВ «Пріма – сервіс» ЛТД на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 21.09.2011 у справі № 2а-2492/10/0870 залишено без задоволення, ухвалу суду – без змін.

Відповідачем до ДПІ в Шевченківському районі м. Запоріжжя було подано декларації, відповідно до яких підприємством самостійно були визначені податкові зобов'язання з податку на додану вартість:

Посадовими особами ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя проведено документальну невиїзну перевірку своєчасності сплати податку на додану вартість ТОВ «Пріма – сервіс» ЛТД, за результатами якої складено відповідний акт від 16.04.2014 №73/15-03/13626072. Під час перевірки встановлено порушення відповідачем п.57.1 ст.57 ПК України, а саме: несвоєчасна сплата узгоджених податкових зобов’язань, розрахунок штрафних санкцій визначено у додатку №1 до акту. Акт для ознайомлення направлено на адресу відповідача поштою, але повернувся із відміткою відділення поштового зв’язку «за закінченням терміну зберігання».

Матеріалами справи встановлено, що позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме:

- 11.11.2008 відповідачу поштою направлено першу податкову вимогу від 25.10.2008 № 1/681 на загальну суму податкового боргу 64 614,15 грн., яка була отримана відповідачем 18.11.2008;

- 19.12.2008 відповідачу поштою направлено другу податкову вимогу від 11.12.2008 № 2/865 на загальну суму податкового боргу 292 963,86 грн., яка була отримана відповідачем 26.12.2008.

Згідно облікових карток платника податку у відповідача наявний податковий борг у розмірі 96 302,94 грн., у тому числі з податку на додану вартість у сумі 20 752,69 грн., пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД та штрафних санкцій за порушення вимог валютного законодавства у сумі 75 550,25 грн.

У зв’язку з несплатою ТОВ «Пріма – сервіс» ЛТД вищевказаної суми податкового боргу у добровільному порядку ДПІ в Шевченківському районі м. Запоріжжя звернулась із позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми законодавства, суд вважає адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 6.1 ст. 6 ПК України податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 16.1 ст. 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов’язаний, зокрема:

- подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів;

- сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За приписами пп.54.3.2 п. 54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, зокрема, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. (п.57.3 ст.57 ПК України).

При цьому, згідно п.56.1 ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Матеріалами справи встановлено, що ТОВ «Пріма – сервіс» ЛТД до Запорізького окружного адміністративного суду було оскаржено винесене за результатами перевірки податкове повідомлення-рішення, проте ухвалою суду від 21.09.2011 у справі 2492/10/0870, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2013, позовну заяву ТОВ «Пріма – сервіс» ЛТД залишено без розгляду, а отже податковий борг з пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД та штрафних санкцій за порушення вимог валютного законодавства у сумі 75 550,25 грн. є узгодженим, доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Згідно з пп. 14.1.178 п. 14.1 ст. 14 ПК України податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Звітним (податковим) періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал (п. 202.1 ст. 202 ПК України).

Податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (п. 203.1 ст. 203 ПК України).

Платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації (п. 203.2 ст. 203 ПК України).

Не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків (п. 56.11 ст. 56 ПК України).

За приписами п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ТОВ «Пріма – сервіс» ЛТД самостійно були визначені податкові зобов'язання з податку на додану вартість, які в установлені законодавством строки відповідачем сплачені не були.

Як встановлено пп. 54.3.5. п. 54.3. ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.

За змістом пп. 14.1.265 п. 14.1 ст. 14 ПК України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Так, згідно з п. 126.1 ст. 120 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Із матеріалів справи вбачається, що у ході перевірки контролюючим органом встановлено порушення відповідачем термінів сплати податкових зобов’язань з податку на додану вартість, що зафіксовано у акті 16.04.2014 №73/15-03/13626072. За результатом перевірки та з урахуванням виявленого порушення відповідачу нараховано штрафні санкції. Податкове повідомлення-рішення відповідачем ні у адміністративному, ні у судовому порядку не оскаржувалось, а отже є узгодженими, доказів протилежного відповідачем суду надано не було.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. (п. п. 59.3, 59.4 ст. 59 ПК України).

Із матеріалів справи вбачається, що згідно ст. 6 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 №2181-III, чинного на момент надіслання податкових вимог, на адресу відповідача поштою направлено першу податкову вимогу від 25.10.2008 № 1/681 на загальну суму податкового боргу 64 614,15 грн., яка була отримана відповідачем 18.11.2008; а 19.12.2008 відповідачу поштою направлено другу податкову вимогу від 11.12.2008 № 2/865 на загальну суму податкового боргу 292 963,86 грн., яка була отримана відповідачем 26.12.2008.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Суму податкового боргу відповідачем погашено не було, у зв’язку із чим податкова вимога повторно не надсилалась.

За змістом пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податковий борг – сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (пп.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

За змістом п. 95.1 – 95.4 ст. 95 ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На момент розгляду справи в суді податковий борг у розмірі 96 302,94 грн. відповідачем не сплачений, заборгованість перед бюджетом не погашена, доказів протилежного відповідач суду не надав. Проти позову відповідач не заперечив, доводи позивача не спростував.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а ст. 94 КАС України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пріма – сервіс» ЛТД (ідентифікаційний код 13626072) податковий борг, у тому числі:

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні – з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Батрак