Справа № 344/18814/14-а
Суддя: Бородовський С. О.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/103/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.,

за участі секретаря Гупан Х.М.,

представника позивача ОСОБА_1

відповідача Луцак П.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Івано-Франківськ, Луцака Петра Петровича,-

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до Івано-Франківського міського суду з позовом, в якому вказано, що 22.11.2014 року інспектором взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м. Івано-Франківськ Луцак П.П. була винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, з тих підстав, що позивачем було порушено вимоги дорожнього знаку 15.9(е), а саме здійснено зупинку ближче ніж 30 м. від знака зупинки для маршрутних транспортних засобів. Однак на думку позивача зазначене не відповідає дійсності, оскільки він не порушував вимоги п.15.9(е). Вважає дану постанову незаконною, оскільки зупинився на допустимій відстані від знаку, приблизно на відстані 30 метрів, а тому просить суд скасувати зазначену постанову.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та надав суду пояснення про те, що інспектором ДАІ не було складено схему місця події до протоколу про адміністративне правопорушення, та не було визначено точне місце події.

В судовому засіданні відповідач не визнав позов і надав пояснення про те, що в присутності позивача ним та іншим інспектором було виміряно відстань від автомобіля до забороняючого зупинку знака; відстань становила 9 метрів. Після цього у позивача не було жодних притензій і він добровільно і самостійно прибрав автомобіль із забороненої зони. Стосовно встановлення чіткого місця події інспектор ДАІ надав суду пояснення про те, що місце правопорушення прив`язується до споруд та їх адрес, але в місці вчинення правопорушення розміщені магазини, тому не було об`єктивної можливості зазначити відповідне місце. При цьому зазначення вулиці і місця зупинки маршрутних транспортних засобів є ознаками, які визначають місце події. Крім цього інспектор ДАІ надав суду пояснення про те, що схема складається тільки при ДТП, а в інших випадках не передбачено жодного обов`язку щодо її складення. Так само представник позивача надав суду пояснення про те, що в законодавстві України відсутня правова норма про зобов`язання інспектора ДАІ складати схему у разі фіксації такого виду правопорушень. Також відповідач надав суду пояснення про те, що позивач здійснював фотографування та відеозапис протоколювання правопорушення як і інспектори ДАІ, але на момент складення протоколу не заперечував, що ним було залишено автомобіль на відстані 9 метрів від місця зупинки маршрутних транспортних засобів.

Судом встановлено, що 22.11.2014 року інспектором взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м. Івано-Франківськ Луцак П.П. складено протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача щодо здійснення зупинки ближче ніж 30 м. від знака зупинки для маршрутних транспортних засобів. В протоколі позивач вказав, що з протоколом не згідний, оскільки на його думку він не порушував правила дорожнього руху. Однак будь-якого обґрунтованого заперечення щодо складення протоколу позивач не надав. При цьому в ст. 256 КУпАП для позивача законом передбачена можливість надати обґрунтовані розширені і повні пояснення та заперечення щодо протоколу як в самому протоколі так і на окремому аркуші до нього. Не погоджуючись із протоколом позивач не запросив свідків події, не звертався до працівників ДАІ для забезпечення таких свідків ними.

22.11.2014 року інспектор взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м. Івано-Франківськ Луцак П.П. виніс постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення за здійснення зупинки ближче ніж 30 м. від знака зупинки для маршрутних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол є доказом, який не спростовується поясненнями позивача. Пояснення представника позивача в судовому засіданні були засновані на припущеннях і не спростовували змісту протоколу. Пояснення позивача, зазначені ним в позові, оцінюються судом критично, оскільки позивач є особою, яка безпосередньо зацікавлена в результатах вирішення спору.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою.

Відповідно до ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення за ст. 122 КУпАП протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В п. 1 ст. 69 КАС України вказано, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до п. 2 ст. 69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

В п. 1 ст. 71 КАС України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ст. 76 КАС України пояснення сторін, третіх осіб, їхніх представників про відомі їм обставини, що мають значення для справи, оцінюються поряд з іншими доказами у справі.

Так відповідачем перед судом доведено наявність у нього компетенції щодо складення протоколу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення. Відповідач надав суду пояснення про те, що запитувані позивачем заміри щодо відстані між його автомобілем та знаком зупинки було здійснено. Доказів на спростування вказаної обставини позивач суду не надав. Так само позивач особисто не з`явився в судове засідання для надання пояснень. Представник позивача надав суду пояснення, які йому відомо зі слів позивача, однак представник не був безпосереднім очевидцем події. З огляду на принцип безпосереднього з`ясування судом обставини та рішення Європейського суду з прав людини в справі "Коробов проти України" (Заява № 39598/03) від 21 липня 2011 року вказані пояснення підлягають критичній оцінці.

Відповідно до національного законодавства та практики ЄСПЛ в справах "Танрікулу проти Туреччини" і "Ґюль проти Туреччини" та інших відповідач вжив усі необхідні засоби доказування для фіксування події правопорушення. Вказаний висновок також підтверджується поясненнями відповідача про самостійне і добровільне переміщення позивачем автомобіля у зв`язку із зазначенням йому відстані до місця зупинки маршрутних транспортних засобів і не спростування цього факту представником позивача.

Відповідачем з урахуванням принципу "раціонального сумніву" доведено правові підстави для реалізації наданих йому повноважень, аналогічно цьому в справі ЄСПЛ "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03) від 3 квітня 2008 року вказано, що сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для сумніву, що відповідач діяв неправомірно. Навпаки, відповідно до п. 2 ст. 86 КАС України ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Тому надані в судовому засіданні представником позивача та відповідачем пояснення вказують лише на намагання позивача уникнути несприятливих для нього наслідків у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності, але не вказують на неправомірність дій відповідача. Однак суд не є засобом для сторін та не толерує зловживання ними правом на звернення до суду.

За вказаних обставин позов є необґрунтованим, заснованим на припущеннях а тому не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.171-2 КАС України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Відповідно до зазначеного та на підставі ст.162 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

в позові ОСОБА_3 до Відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Івано-Франківськ, Луцака Петра Петровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення ПС1№513048 від 22/11/2014 р., складеної інспектором Луцаком П.П. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Бородовський С.О.