Справа № 2а-1603/10/2170
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2015-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2015 року м. Київ К/9991/75817/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 25.03.2011

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2011

у справі № 2а-1603/10/2170

за позовом Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення заборгованості,

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області

про скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про скасування рішень ДПІ у Цюрупинському районі Херсонської області в від 24.11.2009 № в частині застосування штрафних санкцій в сумі 26492 грн. та № в частині застосування штрафних санкцій в сумі 26346 грн.

ДПІ у Цюрупинському районі Херсонської області звернулася до суду з позовом про стягнення штрафних санкцій в загальній сумі 53692,7 грн., застосованих до ФОП ОСОБА_2 за рішеннями від 24.11.2009 № та № .

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 03.08.2010 справи за позовами ФОП ОСОБА_2 та ДПІ у Цюрупинському районі Херсонської області об'єднано в одне провадження для спільного розгляду.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 25.03.2011, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2011, у задоволенні позову ФОП ОСОБА_2 відмовлено, позов ДПІ у Цюрупинському районі Херсонської області задоволено повністю.

ФОП ОСОБА_2 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про задоволення його позову та відмову в задоволенні позову ДПІ у Цюрупинському районі Херсонської області. Посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права: п.п. 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстратора розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95 ВР, п. 5 Порядку ведення книги обліку доходів і витрат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1269, ст.ст. 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України судом касаційної інстанції здійснено заміну сторони у справі - Державної податкової інспекції у Цюрупинському районі Херсонської області її правонаступником - Цюрупинською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Херсонській області.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, дослідивши доводи касаційної скарги, матеріали справи, судові рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ДПІ у Цюрупинському районі Херсонської області проведено перевірки господарських одиниць - кіосків НОМЕР_4 та НОМЕР_5, належних ФОП ОСОБА_2 (перебував на загальній системі оподаткування), за результатами яких складено акти від 11.11.2009 № 1342/21/22/23/НОМЕР_3 та № 1341/21/22/23/НОМЕР_3, відповідно.

Зафіксовані в акті від 11.11.2009 № 1342/21/22/23/НОМЕР_3 порушення п.п. 3, 6, 11, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстратора розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95 ВР слугували підставою для застосування до ФОП ОСОБА_2 відповідно до вимог ст. 21 Закону № 265/95-ВР за рішенням від 24.11.2009 № штрафних (фінансових) санкцій в сумі 26917 грн.

Зафіксовані в акті від 11.11.2009 № 1341/21/22/23/НОМЕР_3 порушення п.п. 3, 6, 10, 11, 13 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстратора розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95 ВР слугували підставою для застосування до ФОП ОСОБА_2 відповідно до вимог ст. 21 Закону № 265/95-ВР за рішенням від 24.11.2009 № штрафних (фінансових) санкцій в сумі 26989,7 грн.

ФОП ОСОБА_2 оскаржується:

- рішення від 24.11.2009 № в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 26492 грн. за порушення п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстратора розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95 ВР, що полягало у не веденні обліку товарів в сумі 13246 грн. за місцем їх реалізації;

- рішення від 24.11.2009 № в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 26346 грн. за порушення п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстратора розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95 ВР, що полягало у неведенні обліку товарів у сумі 10173 грн. за місцем їх реалізації.

В обґрунтування касаційної скарги ФОП ОСОБА_2 посилається на те, що законодавством України чітко не встановлено порядку ведення обліку товарних запасів. Зазначає, що Порядком ведення книги обліку доходів і витрат, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1269, та Інструкцією про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю, затвердженою наказом Головної державної податкової інспекції України від 21.04.1993 № 12 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 09.06.1993 за № 64, передбачено обов'язок фізичних осіб-підприємців здійснювати облік товарних запасів шляхом зазначення в Книзі обліку доходів і витрат відомостей про операцій з товарами.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині, що стосується штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до фізичної особи-підприємця за не ведення обліку товарних запасів, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з відсутності у ФОП ОСОБА_2 первинних документів щодо походження товару.

При перевірці правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, правової оцінки встановлених судами обставин суд касаційної інстанції виходить з такого.

Фізичні особи-підприємці, які перебували на загальній системі оподаткування, відповідно до вимог п. 12 ч. 1 ст. 3 та ст. 6 Закону № 265/95-ВР були зобов'язані вести облік товарних запасів у порядку, визначеному законодавством.

Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 11.06.2013 у справі № 21-147а13 за позовом фізичної особи-підприємця до ДПІ у Жовтневому районі м.Харкова ДПС, третя особа - ДПА у Харківській області, про визнання протиправним та скасування рішення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2442 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України є обов'язковими для всіх судів України, які, своєю чергою, зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішеннями Верховного Суду України.

Відповідно до ст. 21 Закону № 265/95-ВР до суб'єктів підприємницької діяльності, що не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Системний аналіз положень пункту 12 частини першої статті 3, статті 6, статті 21 Закону № 265/95-ВР дає підстави для висновку, що цим законом передбачено обов'язок фізичних осіб-підприємців, які перебувають на загальній системі оподаткування та які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, вести облік товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання.

Разом з тим чинним на час виникнення спірних відносин законодавством не конкретизовано порядку обліку товарних запасів саме за місцем їх реалізації.

Згідно з ч.3 ст. 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» суб'єкти підприємницької діяльності, яким відповідно до законодавства надано дозвіл на ведення спрощеного обліку доходів і витрат, ведуть бухгалтерський облік і подають фінансову звітність у порядку, встановленому законодавством про спрощену систему обліку і звітності.

Цей дозвіл фізичним особам, зареєстрованим у встановленому законом порядку як суб'єкти підприємницької діяльності, надано Законом «Про державну підтримку малого підприємництва» від 19.10.2000 № 2063-ІІІ та Указом Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» від 03.07.1998 № 727/98.

Фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності ведуть Книгу обліку доходів і витрат, форма якої була визначена Інструкцією про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю, затвердженою наказом Головної державної податкової інспекції України від 21.04.1993 № 12 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 09.06.1993 за № 64.

Разом з тим форма Книги обліку доходів і витрат, затверджена вищевказаним наказом, не передбачає ведення обліку товарних запасів.

Тому, до документів, що є підставою для оприбуткування (обліку) товару, належать документи щодо походження товару, наприклад: накладні, податкові накладні та товарно-транспортні накладні.

З огляду на встановлені судами попередніх інстанцій обставини про відсутність на час перевірки за місцем реалізації товарів таких документів та на відсутність в касаційній скарзі доводів щодо протилежного, суд касаційної інстанції знаходить правильними висновки судів про правомірне застосування до ФОП ОСОБА_2 штрафних санкцій на підставі ст. 21 Закону № 265/95 ВР.

Зважаючи на викладене та враховуючи межі перегляду справи судом касаційної інстанції, визначені у ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України, касаційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду апеляційної інстанції - без змін.

Враховуючи наведене, касаційна скарга залишається без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 25.03.2011 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2011 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою про перегляд даної ухвали, поданою через Вищий адміністративний суд України у порядку, встановленому статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Н.Г. Пилипчук

Судді Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун