Справа № 760/20377/14-а
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

27 січня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді суддівБорисюк Л.П., Петрика І.Й., Собківа Я.М.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 04 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 04 грудня 2014 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії УПФУ в Солом'янському районі м. Києва щодо не включення до стажу державної служби ОСОБА_4 при обчисленні розміру його пенсії по інвалідності ІІ групи, відповідно до Закону України «Про державну службу» періоду його служби в Жовтневому РУВС м. Києва, Жовтневому районному відділі податкової поліції (міліції) у м. Києві та податковій міліції ДПІ у Солом'янському районі м. Києва з 10.05.1994 по 26.05.2003.

Зобов'язано УПФУ в Солом'янському районі м. Києва здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_4, починаючи з 19.03.2014 із зарахуванням до стажу його державної служби періоду його роботи з 10.05.1994 по 26.05.2003 в Жовтневому РУВС м. Києва, Жовтневому районному відділі податкової поліції (міліції) у м. Києві та податковій міліції ДПІ у Солом'янському районі м. Києва.

Відповідач, не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини першої ст. 183-2 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 перебуває на обліку в УПФУ в Солом'янському районі м. Києва та одержує пенсію по інвалідності ІІ групи, відповідно до Закону України «Про державну службу», яка призначена без врахування періоду його служби в Жовтневому РУВС та податковій міліції м. Києва на посадах середнього начальницького складу, та відповідно, без нарахування надбавки за вислугу років.

З довідки Головного управління Міндоходів України у м. Києві за № 282/04 від 06.12.2013, а також записів у трудовій книжці ОСОБА_4 встановлено, що в період з 10.05.1994 по 26.05.2003 позивач працював на посадах середнього начальницького складу в Жовтневому РУВС, Жовтневому районному відділі податкової поліції УПП ДПА у м. Києві та Головному відділі податкової міліції ДПІ у Солом'янському районі м. Києва.

У вересні 2013 року позивач звернувся до УПФУ в Солом'янському районі м. Києва із заявою про призначення йому пенсії державного службовця по ІІ групі інвалідності, однак відповіді від відповідача отримано не було.

02.04.2014 позивач повторно звернувся до відповідача на що отримав відмову, оформлену листом від 30.04.2014 № 6000/09/Б-392, мотивуючи її тим, що згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення стажу державної служби» від 03.05.1994 № 283, проходження служби в податковій поліції Державної податкової адміністрації не зараховується до стажу державної служби.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, колегія суддів виходить з наступного.

Загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, визначає Закон України «Про державну службу».

Відповідно до статті 1 цього Закону, державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Відповідно до частини другої статті 9 зазначеного Закону, регулювання правового становища державних службовців, що працюють в апараті органів прокуратури, судів, дипломатичної служби, митного контролю, служби безпеки, внутрішніх справ та інших, здійснюється відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено законами України. Із наведеної норми вбачається, що правове становище державних службовців, які працюють в апараті інших органів, може регулюватися іншими спеціальними законами. При цьому Закон України «Про державну службу» застосовується до таких службовців в частині, яка не врегульована спеціальними законами.

Спеціальним законом, що визначає статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності, є Закон України від 04 грудня 1990 року № 509-XII «Про державну податкову службу в Україні» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 509-XII).

Посадовою особою органу державної податкової служби за правилами частини першої статті 15 Закону № 509-XII може бути особа, яка має освіту за фахом та відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Державною податковою адміністрацією України. Посадові особи органів державної податкової служби підлягають атестації, після якої таким особам присвоюються спеціальні звання.

Зазначеною статтею Закону № 509-XII також установлено умови, за яких особи не можуть бути службовцями податкових органів, які кореспондуються із вимогами статей 5, 12 Закону України «Про державну службу» щодо обмежень, пов'язаних із прийняттям на державну службу та її проходженням.

Статтею 6 цього Закону визначено, що видатки на утримання органів державної податкової служби визначаються Кабінетом Міністрів України і фінансуються з державного бюджету.

Таким чином, посадові особи державної податкової служби, яким за наслідками атестації присвоєно спеціальні звання, займають посади в державних органах щодо практичного виконання завдань і функцій держави (зокрема у сфері податкової політики), одержують заробітну плату за рахунок державного бюджету, а отже, перебувають на державній службі та є державними службовцями.

Законом № 509-XII не врегульовано питання пенсійного забезпечення посадових осіб державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, тому при вирішенні таких питань підлягають застосуванню положення Закону № 3723-ХІІ, зокрема стаття 37, за правилами якої на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку.

Абзацами другим та третім пункту другого Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283, передбачено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової та контрольно-ревізійної служби, а також на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання.

Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», а відтак, позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 04 грудня 2014 року - залишити без задоволення.

Постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 04 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Борисюк Л.П.

Судді: Петрик І.Й.

Собків Я.М.