Справа № 820/19715/14
Суддя: Бездітко Д.В.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

22 січня 2015 р. № 820/19715/14

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бездітка Д.В.,

суддів - Сагайдака В.В., Нуруллаєва І.С.,

при секретарі судового засідання - Ділбарян А.О.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника відповідачів - Акмаєва А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України,

Головного управління юстиції у Харківській області

про скасування наказу, поновлення дії свідоцтва, зобов'язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Арбітражний керуючий ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідачів, Міністерства юстиції України, Головного управління юстиції у Харківській області, в якому, з урахуванням уточнень до позовної заяви, просить суд:

- скасувати пункт 1 Наказу Міністерства юстиції України від 17.11.2014 року № 1923/5 про анулювання Свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) НОМЕР_1 від 22.03.2013 року, виданого ОСОБА_1;

- зобов'язати Міністерство юстиції України (ідентифікаційний номер 00015622) поновити ОСОБА_1 дію Свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) НОМЕР_1 від 22.03.2013 року про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

- зобов'язати Міністерство юстиції України (ідентифікаційний номер 00015622) внести до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України інформацію щодо поновлення ОСОБА_1 дії Свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № НОМЕР_1 від 22.03.2013 року.

Позивач обґрунтовував свої позовні вимоги тим, що наказ про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № НОМЕР_1, виданого 22.03.2013р. ОСОБА_1, повинен був бути винесений протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення, а саме, не пізніше 26 жовтня 2014 року.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в їх задоволенні відмовити. Згідно наданих до суду письмових заперечень пояснив, що рішення про застосування дисциплінарного стягнення було прийнято в межах строків, визначених законом, а отже, наказ Міністерства юстиції України №1923/5 від 17.11.2014 винесено у відповідності до чинного законодавства України та скасуванню не підлягає.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконання приписів доручення Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України від 23.07.2014р. № 13.0.2-32/644, Головним управлінням юстиції у Харківській області у термін з 12.08.2014р. по 14.08.2014р. проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 щодо виконання Розпорядження про усунення порушень від 23.06.2014р. № 8, за результатами якої складений акт перевірки №95 від 26.08.2014р.

Комісією під час проведення позапланової невиїзної перевірки щодо виконання Розпорядження про усунення порушень від 23.06.2014 № 8 встановлено, що розпорядження арбітражним керуючим не виконано в повному обсязі, а саме: комітетом кредиторів не погоджено проект мирової угоди, який був запропонований арбітражним керуючим ОСОБА_1, так як зазначений проект не передбачав погашення вимог кредиторів, а лише їх списання, що не відповідає інтересам кредиторів. Одночасно наданий арбітражному керуючому та погоджений 21.07.2014р. комітетом кредиторів проект мирової угоди не був підписаний арбітражним керуючим та не надано жодних нормативно-правових обґрунтувань причин його не підписання, про що складено Довідку про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 14.08.2014р. № 80.

В вищезазначеному акті перевірки також вказано, що у визначений строк арбітражним керуючим ОСОБА_1 не спростовані висновки Комісії, викладені у Довідці від "14" серпня 2014р. № 80, а саме: не надані до Головного управління юстиції у Харківській області заперечення, пояснення та зауваження щодо непогодження комітетом кредиторів проекту мирової угоди, який був запропонований арбітражним керуючим ОСОБА_1, та який не передбачав погашення вимог кредиторів, а лише їх списання, що не відповідає інтересам кредиторів та щодо не підписання арбітражним керуючим наданого та погодженого 21.07.2014 р. комітетом кредиторів проекту мирової угоди.

В резолютивній частині акту перевірки вказано, що за результатами перевірки арбітражного керуючого ОСОБА_1 встановлено невиконання розпорядження арбітражним керуючим в повному обсязі.

Згодом, 10.09.2014 року Департаментом з питань банкрутства Міністерства юстиції України до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) внесено подання № 213 про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення.

Дисциплінарною комісією 29.09.2014 року прийнято рішення про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого, про що зазначено у протоколі засідання цієї комісії № 19/09/14.

Міністерством юстиції України видано Наказ № 1923/5 від 17.11.2014 року, відповідно до пункту 1 якого анульовано Свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) НОМЕР_1 від 22.03.2013, видане ОСОБА_1.

Суд звертає увагу на те, що позивач по справі в позовній заяві та в усних поясненнях обґрунтовував свої позовні вимоги посилаючись лише на порушення відповідачем вимог ст.107 та ст.109 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» стосовно строків накладення дисциплінарного стягнення. Інших доводів позивач а ні в позові, а ні в усних поясненнях не наводив.

Враховуючи викладене, суд застосовує положення ст. 11 КАС України, а саме розглядає адміністративну справу не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не виходе за межі позовних вимог.

Відповідно ст.107 та ст.109 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Відповідно до ч. 4 ст. 108 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та п. 4 Положення про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11.01.2013 № 81/5 (далі - Положення) рішення про застосування до арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарних стягнень приймає дисциплінарна комісія.

Згідно абз. 2 п. 22 вказаного Положення, строк внесення структурним підрозділом на розгляд Комісії подання про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого, його розгляду Комісією та прийняття рішення щодо застосування дисциплінарного стягнення не може перевищувати двох місяців з дня виявлення проступку та одного року з дня його вчинення.

Отже, днем виявлення проступку є день складення Акту перевірки діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), а днем прийняття рішення про застосування дисциплінарного стягнення є день оформлення протоколу про таке його застосування відповідною Комісією. Міністерство юстиції України як державний орган з питань банкрутства не приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення, воно лише виконує рішення Дисциплінарної комісії про накладення дисциплінарного стягнення, тобто Міністерство юстиції України не приймає рішення про накладення або не накладення дисциплінарного стягнення на арбітражних керуючих.

З цього приводу суд зазначає, що 26.08.2014р. Головним управлінням юстиції у Харківській області складено Акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1, відповідно до якого було зафіксовано факт порушення арбітражним керуючим ОСОБА_1 норм чинного законодавства, 29.09.2014р. Дисциплінарною комісією прийнято рішення про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 Дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

Таким чином, рішення про застосування дисциплінарного стягнення було прийнято в межах строків, визначених законом.

Суд також звертає особливу увагу на те, що позивач по справі в усних поясненнях не заперечував правомірності дій відповідачів щодо викладення в акті перевірки низки порушень чинного законодавства України та не заперечував факту цих порушень.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст.86).

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням вищевикладених обставин, перевіривши оскаржуваний в даній справі наказ Міністерства юстиції України від 17.11.2014 року № 1923/5 про анулювання Свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) НОМЕР_1 від 22.03.2013 року, виданого ОСОБА_1, суд дійшов до висновку, що дії відповідачів з його прийняття не порушують приписи діючого законодавства України, у зв'язку з чим позовні вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України у разі ухвалення судового рішення на користь сторони, яка є суб'єктом владних повноважень, сплачений судовий збір позивачу не повертається.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160,161,162,163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Головного управління юстиції у Харківській області про скасування наказу, поновлення дії свідоцтва, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 27 січня 2015 року.

Головуючий суддя Д.В. Бездітко

суддя В.В.Сагайдак

суддя І.С. Нуруллаєв