Справа № 2а/0570/17458/11
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2015 року м. Київ К/9991/38230/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2011 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_5 який діє в інтересах ОСОБА_6 до комунального підприємства "Великоновосілківське районне бюро технічної інвентаризації", третя особа ОСОБА_4 про зобов'язання скасувати реєстрацію права власності,-

в с т а н о в и л а :

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2011 року залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2012 року позов ОСОБА_6 задоволено. Зобов'язано комунальне підприємство "Великоновосілківське районне бюро технічної інвентаризації" скасувати реєстрацію права власності від 11 квітня 2005 року на будівлю прийомного пункту молока, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 в розмірі 100% всієї будівлі.

Не погоджуючись з зазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою та просить їх скасувати, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами та підтверджується наявними у справі матеріалами, рішенням Великоновоселківського районного суду Донецької області від 12.03.2004 року визнано право власності на будівлю прийомного пункту молока за адресою: АДРЕСА_1 в процентному відношенні за ОСОБА_6 - в розмірі 10,4 %, а за ОСОБА_7 - в розмірі 18,2%. Решта частка цієї будівлі за цим рішенням належить іншим фізичним особам. Зазначене рішення набрало законної сили 13.04.2004 р.

Згідно з Інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно, на підставі виписки із рішення суду від 12.03.2004 р. за ОСОБА_7 11.04.2005 р. відповідачем зареєстровано право власності на будівлю прийомного пункту молока, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1

Позивачем 01.09.2011 р. подана скарга начальнику комунального підприємства „Великоновосілківське районне бюро технічної інвентаризації", в якій позивач просив рийняти рішення про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме мано, а саме, на будівлю прийомного пункту молока, яка розташована за вищезазначеною адресою та провести реєстрацію цього майна у відповідності до рішення суду від 12.03.2004 р.

Однак, листом №229 від 19.09.2011 р. комунальним підприємством „Великоновосілківське районне бюро технічної інвентаризації" відмовлено в скасуванні зазначеного рішення про реєстрацію права власності на спірну будівлю за ОСОБА_7 з підстави можливості скасування державної реєстрації на виконання рішення суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з помилковості рішення відповідача про реєстрацію права власності на 100% нерухомого майна за третьою особою, оскільки відповідно до рішення суду третя особа є власником лише 18,2% нерухомого майна.

Колегія суддів погоджується з таким висновком судів першої та апеляційної інстанцій з огляду на їх правомірність та обґрунтованість та вбачає за доцільне зазначити про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ст. 4 цього Закону, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме право власності на нерухоме майно.

Пунктом 5 статті 19 Закону № 1952-ІУ визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. № 7/5, правовстановлювальними документами, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна є, зокрема, рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності.

Як вірно враховано судами, оскільки рішенням Великоновоселківського районного суду Донецької області від 12.03.2004 р., яке набрало законної сили, визнано право власності на спірну будівлю прийомного пункту молока за адресою: в процентному відношенні за ОСОБА_6 в розмірі 10,4 %, а за ОСОБА_7 - в розмірі 18, 2%, решта частка цієї будівлі за цим рішенням належить іншим фізичним особам, тому відповідачем помилково проведена реєстрація права власності за ОСОБА_7 на спірну будівлю прийомного пункту молока у розмірі 100%.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи зазначене, комунального підприємства "Великоновосілківське районне бюро технічної інвентаризації" в спірних правовідносинах діяло не у спосіб, що визначений чинним законодавством України, а відтак вбачаються правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_6

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій вірно встановлені обставини справи, судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається. Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2011 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: