Справа № 2а/0270/2443/11
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2014 року м. Київ К/9991/62987/11

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Голубєвої Г.К., Рибченка А.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Немирівському районі Вінницької області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 06.07.2011 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 07.09.2011 у справі № 2а/0270/2443/11

за позовом Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_4

до Державної податкової інспекції у Немирівському районі Вінницької області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Підприємець звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції про визнання протиправним та скасування рішення від 21.03.2011 № , яким позивачеві визначено штрафні (фінансові) санкції у сумі 185 640,00 грн. за порушення вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг". Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю з боку позивача порушень вимог названого Закону.

Постановою суду першої інстанції, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду, позовні вимоги задоволено, визнано протиправним та скасовано оскаржуване рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Не погодившись із судовими рішеннями, відповідач до Вищого адміністративного суду України подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить зазначені судові рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

У поданих запереченнях на скаргу позивач просить її відхилити з мотивів необґрунтованості.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді, перевіривши повноту встановлених обставин справи та правильність їх юридичної оцінки судами, Вищий адміністративний суд України не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Судами встановлено, що фактичною підставою для нарахування Підприємцю фінансових санкцій слугував висновок фахівців державного податкового органу, викладений у акті перевірки від 02.03.2011, про порушення позивачем вимог п. 10 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі - Закон № 265/95-ВР), що полягало у незабезпеченні зберігання контрольних стрічок протягом трьох років в кількості 1 093 штук за період з 02.03.2008 по 01.03.2011.

На підставі вказаного акту перевірки та п. 5 ст. 17 Закону № 265/95-ВР відповідачем прийнято оспорюване позивачем рішення.

Задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій виходили з того, що в діях позивача відсутня вина у недотриманні вимог п. 10 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", що у свою чергу виключає можливість застосування до Підприємця штрафних (фінансових) санкцій.

Так, п. 10 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" передбачено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані друкувати або створювати в електронній формі на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) контрольні стрічки і забезпечувати їх зберігання протягом трьох років.

Абзацом 25 ст. 2 зазначеного вище Закону визначено, що контрольна стрічка це документ, надрукований або створений в електронній формі реєстратором розрахункових операцій, який містить копії надрукованих цим реєстратором розрахункових документів, а для документів в електронній формі додатково фіскальні звітні чеки.

У разі невиконання друку контрольної стрічки або її не зберігання протягом встановленого терміну до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги) за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (п. 5 ст. 17 Закону №265).

За своєю правовою природою зазначені санкції є адміністративно-господарськими у розумінні приписів ст. 238 Господарського кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

На підставі ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

При цьому, слід ураховувати, що елементами правопорушення є вина та наявність причинного зв'язку між самим порушенням та його наслідками. Вважається, що застосування принципу вини як умови відповідальності пов'язане з необхідністю доведення порушення зобов'язання.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у результаті ліквідації аварійних ситуацій у приміщенні ресторану "Троя", де здійснює діяльність позивач, Немирівським комбінатом комунальних підприємств складені акти в яких зафіксовано затоплення водою підсобного приміщення, причиною якого була тріщина у пластиковій трубі, що і призвело до витікання води та ненавмисного знищення побутової техніки, посуду, документів, у тому числі і контрольних стрічок, роздрукованих реєстратором розрахункових операцій - Датекс МР 50, що використовувався позивачем.

Таким чином, суди попередніх інстанцій цілком правомірно дійшли висновку про відсутність в діях позивача основних складових відповідальності, а саме вини та причинного зв'язку між правопорушенням та наслідками, що у свою чергу виключає відповідальність позивача за порушення передбачене п. 10 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Крім того, судами також встановлено, що про факт пошкодження контрольних стрічок Підприємець повідомив Державну податкову інспекцію листом від 07.04.2011.

Правомірно судами попередніх інстанцій також не взято до уваги твердження контролюючого органу, що пошкодженні контрольні стрічки, частина з яких були оглянуті в судовому засіданні під час розгляду справи в суді першої інстанції, мають властивості вологості і термостійкості, а відтак після затоплення контрольні стрічки не можуть бути темно-сірого кольору, оскільки зазначені обставини є лише суб'єктивними твердженнями відповідача та не були підтверджені належними та допустимими доказами.

Також колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає за необхідне зазначити, що Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" не ставить розмірі фінансових санкцій у залежність від кількості нероздрукованих або незбережених фіскальних звітних чеків чи контрольних стрічок, а також від кількості днів, упродовж яких суб'єкт господарювання допустив порушення, про які йдеться у п. 5 ст. 17 Закону № 265/95-ВР.

За таких обставин переглянуті судові рішення першої та апеляційної інстанцій у справі відповідають приписам чинного законодавства, а доводи касаційної скарги визнаються непереконливими.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Немирівському районі Вінницької області відхилити.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 06.07.2011 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 07.09.2011 у справі № 2а/0270/2443/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді Г.К. Голубєва

А.О. Рибченко