Справа № 815/7220/14
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2015-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7220/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року м. Одеса

11:28

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Кравченка М.М.;

за участі:

секретаря судового засідання - Філімоненка А.О.;

представника позивача - ОСОБА_1 (довіреність від 01.12.2014 року);

представник відповідача - не з'явився;

третя особа - не з'явилася,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Реєстраційної служби по місту Котовську та Котовському районі Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, третя особа: ОСОБА_3, про скасування реєстрації права власності та зобов'язання вчинити певні дії, -

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до Реєстраційної служби по місту Котовську та Котовському районі Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, третя особа: ОСОБА_3, в якому просив суд скасувати реєстрацію права власності та внести відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 18.09.2014 року скасовано в повному обсязі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 13.03.2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу 58/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 дійсним та визнання за ОСОБА_3 права власності на 58/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1.

11.12.2014 року представник позивача звернувся до Реєстраційної служби по місту Котовську та Котовському районі Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області із заявою про скасування реєстрації права власності на зазначене житло.

16.12.2014 року відповідач відмовив представнику позивача у внесенні запису про скасування державної реєстрації права приватної власності на об'єкт нерухомого майна житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, за суб'єктом ОСОБА_3

Позивач вважає, що має всі законні підстави для винесення відповідачем рішення про скасування реєстрації права власності та внесення відповідних змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити посилаючись на обґрунтування викладені в позовній заяві (а.с.3).

Представник відповідача та третя особа до судового засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином та своєчасно. (а.с.30). Через канцелярію суду надійшло клопотання від представника відповідача про розгляд справи за його відсутністю (а.с.32)

Суд, з урахуванням думки представника позивача, згідно з ч.4 ст.128 КАС України ухвалив розглянути дану адміністративну справу за відсутності представника відповідача та третьої особи за наявними доказами в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

10.05.2014 року державний реєстратор прав на нерухоме майно Реєстраційної служби по місту Котовську та Котовському районі Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області Великий Павло Віталійович прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та провів державну реєстрацію права власності 58/100 на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_3 (а.с.34).

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень відповідач прийняв на підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 13.03.2014 року по справі № 505/796/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу 58/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 дійсним та визнання за ОСОБА_3 права власності на 58/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.12.2014 року (а.с.12).

Згідно з п.5 ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Апеляційний суд Одеської області своїм рішенням від 18.09.2014 року скасував рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 13.03.2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності, та ухвалив нове рішення, яким відмовив у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності (а.с.7-9).

На підставі цього рішення Апеляційного суду Одеської області 11.12.2014 року представник позивача звернувся до Реєстраційної служби по місту Котовську та Котовському районі Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області із заявою про скасування реєстрації права власності на 58/100 частини житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_3

16.12.2014 року відповідач рішенням № 18045235 відмовив у внесенні запису про скасування державної реєстрації права приватної власності на об'єкт нерухомого майна, житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, за суб'єктом ОСОБА_3 зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.11).

Таку відмову відповідач обґрунтовує тим, що відповідно до Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1141, рішення суду про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень до нього не подано.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.2 ст.72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на матеріали справи суд встановив, що зазначене рішення Апеляційного суду Одеської області набрало законної сили 18.09.2014 року.

Таким чином, на думку суду у ОСОБА_3 немає правових підстав для володіння та користування 58/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1.

Так, відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Таким чином, запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності ОСОБА_3 на 58/100 частини житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, є таким, що не відповідає дійсності. А відтак - рішення № 12940028 від 10.05.2014 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є протиправним та таким, що порушує законні інтереси позивача. А тому належить до скасування.

Згідно з п.41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Під час судового розгляду справи представник відповідача не надав доказів, які б спростовували зазначені вище факти.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд встановив, що рішення № 12940028 від 10.05.2014 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є протиправним та належить до скасування.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України: «Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідно місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його службова або посадова особа».

Відповідно до пп.3 п.9 розділу Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України у разі безспірного списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) Державна казначейська служба України відображає в обліку відповідні бюджетні зобов'язання розпорядника бюджетних коштів, з вини якого виникли такі зобов'язання. Погашення таких бюджетних зобов'язань здійснюється виключно за рахунок бюджетних асигнувань цього розпорядника бюджетних коштів. Одночасно розпорядник бюджетних коштів зобов'язаний привести у відповідність з бюджетними асигнуваннями інші взяті бюджетні зобов'язання.

Водночас п.19 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845 встановлено, що безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів і їх перерахування на рахунок, зазначений у виконавчому документі про стягнення надходжень бюджету та/або заяві про виконання рішення про стягнення надходжень бюджету, здійснюються органами Казначейства з відповідного рахунка, на який такі кошти зараховані, шляхом оформлення розрахункових документів.

З огляду на викладене та з урахуванням принципу пріоритетності законів над підзаконними актами, орган Державної казначейської служби України зобов'язаний стягнути судові витрати із Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання із рахунка суб'єкта владних повноважень - відповідача.

В даному випадку стягнення судових витрат необхідно провести шляхом їх безспірного списання із рахунка Реєстраційної служби по місту Котовську та Котовському районі Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 27, 69-71, 86, 94, 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби по місту Котовську та Котовському районі Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області Великого Павла Віталійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 12940028 від 10 травня 2014 року, яким проведено державну реєстрацію права власності 58/100 на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, за суб'єктом: ОСОБА_3, податковий номер НОМЕР_1, та зобов'язати внести відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

3. Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) суму сплаченого судового збору в розмірі 73 (сімдесят три),08 грн.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 185, частини першої-другої, четвертої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, сторони які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку дану постанову повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через адміністративний суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Повний текст постанови складений 23 січня 2015 року.

Суддя М.М. Кравченко