Справа № 156/1337/14-а
Суддя: Нєвєров І. М.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 156/1337/14-а
Номер провадження: 2-а/156/1/15
рядок статзвіту 2.19.6
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2015 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Нєвєрова І.М. за участю секретаря Киці Л.Ф.

представника позивача Колєсова М.Г.

представника відповідача Тимощука Ю.Є.

представників третіх осіб,

які не заявляють самостійних

вимог на предмет спору ОСОБА_3,ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Іваничі справу за адміністративним позовом приватного підприємства «Універсам» до Іваничівської селищної ради Волинської області , третіх осіб , які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Державного підприємства «Волинський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», відділу Держземагенства в Іваничівському районі про визнання протиправним та нечинним з дати прийняття рішення Іваничівської селищної ради Волинської області VI скликання від 27 травня 2014 року № 29/3 «Про затвердження технічної документації з нормативно-грошової оцінки земель смт. Іваничі»;

В С Т А Н О В И В :

ПП «Універсам» звернулося до суду з адміністративним позовом до Іваничівської селищної ради про визнання протиправним та нечинним з дати прийняття рішення Іваничівської селищної ради Волинської області VI скликання від 27 травня 2014 року № 29/3 «Про затвердження технічної документації з нормативно-грошової оцінки земель смт. Іваничі». Позов обгрунтову тим, що ПП «Універсам» є землекористувачем земельних ділянок селища Іваничі Волинської області та на підставі чотирьох Договорів оренди землі орендує у відповідача земельні ділянки загальною площею 54,6918 га. Орендна плата визначена в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земель. 27 травня 2014 року Іваничівською селищною радою за № 29/3 прийнято рішення про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель смт. Іваничі, відповідно до якої попередня нормативна грошова оцінка землі збільшена приблизно у 3,6 рази, що безпосередньо вплине на майнові права підприємства, оскільки внаслідок прийняття нової нормативно грошової оцінки зростає розмір орендної плати . Незаконність та протиправність оскаржуваного рішення полягає в тому, що була порушена встановлена законом процедура його прийняття, не в повній мірі рішення відповідає формі для подібного виду рішень , в основу технічної документації з нормативної грошової оцінки земель смт. Іваничі лягли недостовірні дані, не було проведено інвентаризацію земель, що призвело до суттєвого та необґрунтованого завищення вартості земель, при розробці технічної документації було допущено ряд грубих помилок в розрахунках основних показників, недостатньо прозоро проведено грошову оцінку земель смт. Іваничі. А також те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням порядку його прийняття як регуляторного акта, зокрема , відповідачем не було повідомлено належним способом про оприлюднення проекту регуляторного акту , а саме не надруковано відповідне повідомлення, що унеможливило отримати належну інформацію про регуляторний акт, зокрема, про строки та спосіб надання пропозицій та зауважень від фізичних та юридичних осіб , їх об'єднань. Просить визнати його протиправним та нечинним з дати прийняття. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з вищенаведених підстав. Представник відповідача Іваничівської селищної ради в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснивши, що регуляторний акт законний і не підлягає скасуванню, оскільки існує лише дві обставини, коли регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом , це коли відсутній аналіз регуляторного впливу або проект регуляторного акта не був оприлюднений. Вказані вимоги Іваничівською селищною радою були виконані і ніяких порушень допущено не було. Представники третіх осіб вважають, що підстав для скасування рішення не має. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, представників третіх осіб,дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Частина 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових або службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Положеннями ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Пунктом 7 частини першої статті 3 КАС України визначено поняття суб'єктів владних повноважень, до яких належать орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Організаційно-правові засади діяльності органів місцевого самоврядування встановлені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні». Відповідно до частини першої статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" Іваничівська селищна рада є органом місцевого самоврядування .Так, згідно ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", визначений чіткий перелік питань, які відносяться до виключної компетенції сільських, селищних та міських рад, до яких, зокрема, належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин та затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України. Згідно з пунктом 12 розділу Х "Перехідні положення" Земельного Кодексу України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. Отже, органи місцевого самоврядування у відносинах з суб'єктами господарювання, під час реалізації своїх завдань та функцій, встановлених законодавством України, є суб'єктом владних повноважень. Статтею 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". Відповідно до ст.1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» рішення Іваничівської селищної ради №29/3 від 27.05.2014 року «Про затвердження технічної документації з нормативно грошової оцінки земель смт. Іваничі» є регуляторним актом. Згідно ст.7 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» регуляторні органи затверджують плани діяльності з підготовки ними проектів регуляторних актів на наступний календарний рік не пізніше 15 грудня поточного року, якщо інше не встановлено законом. Статтею 8 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» встановлено, що стосовно кожного проекту регуляторного акта до його оприлюднення з метою одержання зауважень та пропозицій його розробником готується аналіз регуляторного впливу. Аналіз регуляторного впливу готується до оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень та пропозицій. Згідно ст. 9 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» кожен проект регуляторного акта оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань. Проект регуляторного акта разом із відповідним аналізом регуляторного впливу оприлюднюється у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону, не пізніше п'яти робочих днів з дня оприлюднення повідомлення про оприлюднення цього проекту регуляторного акта. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» план діяльності регуляторного органу з підготовки проектів регуляторних актів та зміни до нього оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації цього регуляторного органу, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених цим регуляторним органом, та/або шляхом розміщення плану та змін до нього на офіційній сторінці відповідного регуляторного органу в мережі Інтернет. Повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій, проект регуляторного акта та відповідний аналіз регуляторного впливу оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації розробника цього проекту, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених розробником цього проекту, та/або шляхом розміщення на офіційній сторінці розробника проекту регуляторного акта в мережі Інтернет. Стаття 12 вказаногоЗакону визначає, що регуляторні акти, прийняті органами та посадовими особами місцевого самоврядування, офіційно оприлюднюються в друкованих засобах масової інформації відповідних рад, а у разі їх відсутності - у місцевих друкованих засобах масової інформації, визначених цими органами та посадовими особами, не пізніш як у десятиденний строк після їх прийняття та підписання. Судом встановлено , що Іваничівською селищною радою перед прийняттям оскаржуваного рішення від 27.05.2014 року було включено проект рішення до плану діяльності Іваничівської селищної ради з підготовки проектів регуляторних актів на 2014 рік, затвердженому рішенням органу місцевого самоврядування від 11.04.2014 року № 28/1. План діяльності разом із аналізом регуляторного впливу та проектом регуляторного акту були оприлюднені шляхом розміщення в Іваничівській районній газеті «Колос» від 15 квітня 2014 року, яка є місцевим друкованим засобом масової інформації ( а.с. 25) . Повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта не друкувалося . В Іваничівський районній газеті «Колос» від 14 червня 2015 року надруковано повідомлення про те, що Рішеннями селищної ради затверджено ряд документів , в тому числі, рішенням селищної ради № 29/3 від 27.05.2014 року затверджено Технічну документацію з нормативно грошової оцінки земель смт. Іваничі . В повідомленні зазначене про те, що названі рішення розміщені на сайті ivanichi.com.ua. (а.с. 26) Згідно інформації адміністратора Іваничівського порталу ОСОБА_6 на сайті ivanichi.com.ua. , який не є офіційним сайтом, у 2014 році були розміщені для ознайомлення проект рішення «Про затвердження технічної документації з нормативно-грошової оцінки земель смт. Іваничі», рішення № 29/3 від 27.05.2014 р. «Про затвердження технічної документації з нормативно-грошової оцінки земель смт. Іваничі» та вся технічна документація по нормативній грошовій оцінці земель смт.Іваничі. У вересні 2014 року за згодою Іваничівської селищної ради дану інформацію із сайту було видалено ( а.с 48). Таким чином, інших відомостей щодо оприлюднення оспорюваного рішення Іваничівської селищної ради судом не встановлено та доказів не надано . Крім того , судом встановлено , що відповідачем відносно позивача не вчинялося жодних дій щодо застосування оскаржуваного рішення, зокрема, не направлялося пропозицій , вимог щодо внесення змін в договори оренди землі в частині перерахунку розміру орендної плати в зв'язку із прийняттям органом місцевого самоврядування оспорюваного рішення. Статтею 57 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов'язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом.Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов'язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є нечинними. Із зазначеними положеннями Конституції кореспондуються положення Законів України «Про інформацію» , «Про друковані засоби масової інформації» , Про доступ до публічної інформації , «Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування . Також п.5 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» зазначено , що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення , якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк ведення цих актів у дію. Таким чином , законодавство безпосередньо пов'язує момент набрання чинності актом нормативно-правового характеру органу місцевого самоврядування з моментом його офіційного оприлюднення . Саме з моментом офіційного оприлюднення пов'язує можливість застосування рішення рад щодо нормативно-грошової оцінки Податковий Кодекс України, що визначено у ст. 271 п.271.2. Кодексу. Листом Державної служби України з питань регуляторної політики та розвитку підприємництва «Про надання роз'яснень положень законодавства про державну регуляторну політику» № 3781 від 27.09.2012р. надано роз'яснення щодо застосування деяких положень Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", зокрема й щодо питань офіційного оприлюднення регуляторних актів. Так, у коментованому листі зазначено, що: «Стаття 12 Закону визначає, що регуляторні акти, прийняті органами та посадовими особами місцевого самоврядування, офіційно оприлюднюються в друкованих засобах масової інформації відповідних рад, а у разі їх відсутності - у місцевих друкованих засобах масової інформації, визначених цими органами та посадовими особами, не пізніш як у десятиденний строк після їх прийняття та підписання. При цьому, відповідно до прикінцевих положень Закону, стаття 12 в частині офіційного оприлюднення законів та інших нормативно-правових актів, що визначають права і обов'язки громадян, діє до моменту набрання чинності законом, яким згідно з частиною другою статті 57 Конституції України буде встановлено порядок доведення до відома населення законів та інших нормативно-правових актів, що визначають права і обов'язки громадян. За даних обставин, офіційне оприлюднення регуляторних актів, прийнятих органами та посадовими особами місцевого самоврядування, здійснюється виключно у спосіб, передбачений статтею 12 Закону, шляхом їх публікації в друкованих засобах масової інформації. Відповідальність за додержання порядку офіційного оприлюднення покладається на орган, що видав регуляторний акт, оскільки відповідно до статті 57 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов'язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є нечинними. В частині питання щодо розміщення регуляторних актів органів або посадових осіб місцевого самоврядування на дошці оголошень чи на офіційній сторінці в мережі Інтернет без доведення факту нерозповсюдження друкованих засобів масової інформації в межах адміністративно-територіальної одиниці, то як зазначалось вище, існує лише один законодавчо визначений порядок оприлюднення регуляторних актів - виключно у місцевих або у разі їх відсутності, інших друкованих засобах масової інформації, визначених цими органами». Разом з тим, судом не здобуто , а відповідачем не надано доказів офіційного оприлюднення на час розгляду спору рішення Іваничівської селищної ради Волинської області № 29/3 від 27.05.2014 року «Про затвердження Технічної документації з нормативно грошової оцінки земель смт. Іваничі» , зокрема, опублікування вказаного рішення в друкованих засобах масової інформації, а тому суд приходить до висновку, що вказане рішення чинності не набуло. При цьому суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що розміщення повідомлення про прийняття відповідного рішення в Іваничівській районній газеті «Колос» від 14 червня 2014 року можна вважати оприлюдненням , оскільки оприлюднення нормативно-правового акту передбачає оприлюднення всього його тексту , а не інформацію про прийняття рішення . Крім того,оприлюднення повинно відбуватися у визначених друкованих засобах масової інформації , а не в мережі інтернет, як зазначено в повідомленні. Як вбачається з матеріалів справи, дія оспорюваного рішення Іваничівської селищної ради від 27.05.2014 року №29/3 «Про затвердження Технічної документації з нормативно грошової оцінки земель смт. Іваничі» спрямована на регламентацію земельних відносин та має застосовуватися , зокрема, для визначення розміру земельного податку, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності на території селища. Відповідно із чинним законодавством , момент набрання чинності оспорюваним рішенням не може бути раніше дати його офіційного оприлюднення. Момент припинення чинності може співпадати із датою закінчення строку його дії , датою його скасування або іншою подією. Отже, спірне рішення Іваничівської селищної ради Волинської області № 29/3 від 27.05.2014 року «Про затвердження Технічної документації з нормативно грошової оцінки земель смт. Іваничі» не набрало чинності (є нечинним) , а тому вимоги позивачів в частині визнання його неправомірним та нечинним з моменту видачі уповноваженим на те суб'єктом владних повноважень є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Підставами для визнання будь-якого акта неправомірним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта неправомірним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів суб'єктів правовідносин, на регулювання яких видано спірний акт. При цьому суд зауважує, що нечинний нормативно-правовий акт не може порушувати права, свободи та інтереси фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин, які підлягають захисту в порядку адміністративного судочинства згідно з положенням ч.1 ст. 2 КАС України, оскільки нечинний нормативно-правовий акт не породжує будь-яких прав та обов'язків у суб'єктів правовідносин. Тобто, оскаржуваний акт- рішення Іваничівської селищної ради Волинської області № 29/3 від 27.05.2014 року «Про затвердження Технічної документації з нормативно грошової оцінки земель смт. Іваничі» не створює юридичних наслідків у формі прав, обов'язків їх зміни чи припинення, відтак, не породжує правовідносин, що можуть бути предметом спору. При цьому суд враховує і те, що відповідач не звертався по відношенню до позивачами із діями на застосування оспорюваного рішення, що також свідчить про відсутність порушення будь-яких прав позивача цим рішенням. При цьому суд не бере до уваги твердження позивача про те, що оспорюване рішення може вплинути на права та обов'язки позивача у майбутньому , оскільки захист прав , які можуть бути порушені в майбутньому, не відповідає способам захисту , передбаченом законодавством , тому вимоги позивача щодо такого захисту є передчасними (або є такі, що заявлені передчасно) . Враховуючи те, що позивачем не надано доказів порушення оспорюваним рішенням його прав та обов'язків,що випливає з факту ненабрання чинності оспорюваним рішенням Іваничівської селищної ради Волинської області № 29/3 від 27.05.2014 року «Про затвердження Технічної документації з нормативно грошової оцінки земель смт. Іваничі» , позов не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 19, 57 Конституції України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», ст.ст. 99, 100, 160 - 163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову приватного підприємства «Універсам» до Іваничівської селищної ради Волинської області про визнання протиправним та нечинним з дати прийняття рішення Іваничівської селищної ради Волинської області VI скликання від 27 травня 2014 року № 29/3 «Про затвердження технічної документації з нормативно-грошової оцінки земель смт. Іваничі» відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Іваничівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий /підпис/ І.М.Нєвєров

З оригіналом згідно

Суддя І. М. Нєвєров