Справа № 826/12745/14
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2015 р.Справа № 826/12745/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Перцової Т.С. , Калитки О. М.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Солом`янському районі м.Києва на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2014р. по справі № 826/12745/14

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Солом`янському районі м.Києва

до Публічного акціонерного товариства "Українське спеціальне будівельно-монтажне підприємство "Укрспецбудмонтаж"

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі міста Києва (далі по тексту - позивач, УПФУ в Солом'янському районі м.Києва) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Публічного акціонерного товариства "Українське спеціальне будівельно-монтажне підприємство "Укрспецбудмонтаж" (далі по тексту - відповідач, ПАТ "УСБМП "Укрспецбудмонтаж"), в якому просило суд стягнути з відповідача на користь УПФУ в Солом'янському районі м.Києва заборгованості по нарахуванню сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 36137,89 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.09.2014 року, було вирішено передати адміністративну справу №826/12745/14 за позовом Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі міста Києва до Публічного акціонерного товариства "Українське спеціальне будівельно-монтажне підприємство "Укрспецбудмонтаж" про стягнення заборгованості в сумі 36137,89 грн. до Харківського окружного адміністративного суду за підсудністю.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2014 року по справі №826/12745/14 адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі міста Києва до Публічного акціонерного товариства "Українське спеціальне будівельно-монтажне підприємство "Укрспецбудмонтаж" про стягнення заборгованості - залишено без розгляду.

Позивач, не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2014 року по справі №826/12745/14 та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги, посилаючись на ч.15 ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зазначив, що в даному випадку строки давності для звернення до суду, встановлені ст.99 КАС, не застосовуються. Отже, відсутні підстави для залишення позовної заяви без розгляду .

Надіслав клопотання з проханням розглянути справу у відсутність його представника.

Відповідач, у надісланих до суду запереченнях на апеляційну скаргу, з викладених підстав, оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду, просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2014 року по справі №826/12745/14 залишити без змін.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Приймаючи рішення про залишення адміністративного позову без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено шестимісячний строк для звернення до суду з адміністративним позовом, передбачений ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, без поважних причин.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтями 99 та 100 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) регламентовано та встановлено правила щодо строків звернення до суду та наслідків їх пропуску в адміністративному судочинстві.

Відповідно до частини 1 статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно частини 2 статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Таким чином, для вирішення питання про правильність застосування судом першої інстанції строку звернення до суду необхідно з'ясувати, коли розпочався перебіг цього строку.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивачем у червні 2012 року було складено та направлено відповідачу розрахунок про заборгованість Публічного акціонерного товариства "Українське спеціальне будівельно-монтажне підприємство "Укрспецбудмонтаж" по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 2 за період з 01.09.2010 року по 31.01.2011 року у розмірі 36137,89 грн.

До суду з позовом Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі міста Києва звернулось лише 28 серпня 2014 року, що підтверджено штампом вхідної кореспонденції Окружного адміністративного суду міста Києва.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що з червня 2012 року позивач був обізнаний про наявність у відповідача заборгованості по нарахуванню сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, однак звернувся до суду лише 28.08.2014 року.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що позивач звернувся до суду, порушивши при цьому процесуальні строки для звернення до суду.

Частиною 1 статті 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Таким чином, враховуючи дату звернення позивача до суду з адміністративним позовом (28 серпня 2014 року), шестимісячний строк на звернення до суду з позовом, період, за який позивач просить суд захистити його права (01.09.2010 року по 31.01.2011 року), колегія суддів приходить до висновку, що строк звернення до адміністративного суду позивачем пропущено, а тому адміністративний позов має були залишений без розгляду.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що відшкодування витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах є страховим внеском, тому, в даному випадку строки давності на звернення до суду на підставі ч.15 ст.106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не застосовуються, колегія суддів вказує на таке.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 затверджено Інструкцію про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (далі - Інструкція).

Вказана Інструкція розроблена відповідно до законів України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування».

Підпунктом 2.1.1 пункту 2.1 визначено, що до роботодавців - страхувальників відносяться підприємства, у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до пункту 1.2 Інструкції дана Інструкція визначає процедуру добровільної участі осіб у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески), сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Розділ 6 Інструкції визначає порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 6.1 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з пунктом 6.8 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій.

Статтею 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до вказаної норми страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частина 15 статті 106 Закону №1058 визначає, що строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

Отже, заборгованість перед органами Пенсійного фонду України з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій та недоїмка зі сплати страхових внесків не є тотожними поняттями, оскільки страховий внесок не є пенсією, призначеною на пільгових умовах, а тому пенсійні органи, звертаючись до суду з позовами про стягнення зазначеної різниці повинні додержуватися вимог статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Згідно ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, в силу приписів ч. 4 ст. 11 КАС України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Однак позивачем ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанцій не було надано доказів поважності пропуску строку для звернення до адміністративного суду з позовом щодо стягнення з Публічного акціонерного товариства "Українське спеціальне будівельно-монтажне підприємство "Укрспецбудмонтаж" заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 2 у розмірі 36137,89 грн., яка виникла за період з 01.09.2010 року по 31.01.2011 року

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вказує на те, що судом першої інстанції вірно застосовано до спірних відносин наслідки пропущення строку звернення до суду з даним позовом, передбачені ст.100 КАС України, та погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги УПФУ в Солом'янському районі м.Києва до ПАТ "УСБМП "Укрспецбудмонтаж" про стягнення заборгованості по нарахуванню сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 36137,89 грн., підлягають залишенню без розгляду.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів підтверджує, що при прийнятті судового рішення у справі суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи, правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права та ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.99, 100, 160, 167, 195, 197, 199, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Солом`янському районі м.Києва залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2014р. по справі № 826/12745/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Жигилій С.П.
Судді Перцова Т.С. Калитка О.М.