Справа № 823/3016/14
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/3016/14 Головуючий у 1-й інстанції: Руденко А.В.
Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

27 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Ісаєнко Ю.А., Федотова І.В.,

при секретарі - Пономаренко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Христинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія» до Христинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області про скасування вимоги та рішення,

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вікторія» звернулося до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Христинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області про скасування вимоги про сплату боргу від 25.09.2014р. № Ю- в розмірі 77 808 грн. 29 коп. та рішення від 25.09.2014р. № про застосування штрафних санкцій в розмірі 3 890 грн. 41 коп.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2014 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне дослідження судом першої інстанції доказів по справі та неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, заочним рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 14.02.2013р., яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 07.10.2013р., позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія» на користь ОСОБА_2 заробітну плату за період з 06.09.2011 року по 14.02.2013р. в сумі 92 395 грн. 60 коп.

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 10.01.2013р. позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія» на користь ОСОБА_3 64499 грн. 91 коп., з них: 799 грн. 91 коп. - заробітна плата за вересень 2011 року; 59150 - середній заробіток за весь час затримки виплат належних працівникові сум за період з 05.12.2011 року по 10.01.2013р. включно, 4550 грн. - моральна шкода.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 11.03.2013р., яка залишена без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31.07.2013р., змінено рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 10.01.2013р., зокрема, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 71283 грн., грошову компенсацію за невикористані щорічні відпустки в сумі 27074 грн. 75 коп., всього 98357 грн. 75 коп.; в частині стягнення заробітної плати ОСОБА_3 за вересень 2011 року в сумі 799 грн. 91 коп. та моральної шкоди - 4550 грн. рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 10.01.2013р. залишено без змін.

01.09.2014р. наказом відповідача № 255 була призначена позапланова невиїзна перевірка ТОВ «Вікторія», яка була проведена та її результати оформлені актом від 11.09.2014р. № 113/17-006/32860788 з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо ухилення податковим агентом від оподаткування виплаченої (нарахованої) найманим особам заробітної плати, пасивних доходів, додаткових благ, інших виплат та відшкодувань, що підлягають оподаткуванню, у тому числі внаслідок не укладання платником податків трудових договорів з найманими особами за період з 01.09.2011р. по 30.11.2013р.

Актом перевірки встановлено, що на невиплачену заробітну плату громадянам ОСОБА_3 і ОСОБА_2 в сумі 190753 грн. 35 коп. позивачем не нараховано єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 77 808 грн. 29 коп., чим порушено п. 1 ч. 1 ст. 7, п. п. 8.5, 8.7 ст. 8 розділу ІІІ Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

За результатами вказаного акту перевірки, відповідачем винесена вимога про сплату боргу від 25.09.2014р. форми «Ю» № , якою у відповідності до ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» зобов'язано позивача сплатити суми недоїмки з єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 77808 грн. 29 коп.

25.09.2014р. відповідачем винесено рішення № про застосування штрафних санкцій до позивача на загальну суму 3890 грн. 41 коп. за своєчасне не нарахування єдиного внеску.

Вважаючи вказані рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з позовом про їх скасування.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що єдиний внесок на суму заробітної плати (доходу) 75833 грн. нарахований незаконно, а на суму заробітної плати 114920 грн. 35 коп. передчасно.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

За визначенням цього Закону єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування (п. 2 ч. 1 ст. 1).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами

Пунктом 1 частини 2 статті 6 вказаного Закону на платників єдиного внеску покладено обов'язок своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Пунктами 5 та 8 Переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.2010р. №1170, передбачено, що відшкодування, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні та компенсація моральної шкоди працівникам, що виплачується за рішенням суду є виплатами, на які єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування не нараховується.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що єдиний внесок на виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку у сумі 71283 грн. та моральної шкоди у сумі 4550 грн., всього у сумі 75833 грн., стягнутих на користь громадянина ОСОБА_3, нарахований безпідставно.

Крім того, підставою для обчислення єдиного внеску платником податків є його бухгалтерські та інші документи, які підтверджують нарахування виплат (доходу) за календарний місяць.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, в матеріалах справи такі документи відсутні, оскільки позивач не нараховував громадянам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 жодних виплат.

Таким чином, у зв'язку з тим, що позивачем нарахування та виплату заробітної плати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не здійснено, оскаржувані рішення податкове є протиправними і підлягають скасуванню.

Виходячи з цього, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів належними та допустимими доказами правомірність своїх дій.

Відтак, апелянтом не було надано вагомих доказів на підтвердження вимог апеляційної скарги, а висновки суду першої інстанції є такими, що відповідають вимогам закону і доводами апеляційної скарги не спростовуються.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Христинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Оксененко

Судді:

Ю.А. Ісаєнко

І.В. Федотов

Головуючий суддя Оксененко О.М.

Судді: Ісаєнко Ю.А.

Федотов І.В.