Справа № 810/7197/14
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2015-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 січня 2015 року 810/7197/14

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Київській області

про визнання неправомірними дій та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області (далі - відповідач) про визнання неправомірними дій та скасування податкових повідомлень-рішень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що висновки податкового органу про порушення вимог п.п. 22.10 ст. 22, п.п. 9.12.1 п. 9.12 ст. 9 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", ст. 177 ПК України, п. 12. ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" з урахуванням вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям ПК України, та інших підзаконних нормативно-правових актів з питань оподаткування, що призвело до фактичної реалізації товарів на суму 944 486,58 грн. без належного ведення обліку (оприбуткування) товарів у встановленому порядку, також відсутності обліку доходів та витрат згідно книги обліку доходів та витрат і обліку товарних залишків, порушення п.п. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", ст. 180, п. 187.1 ст. 187, ст. 188 розділу ІV ПК України, виявлені розбіжності, що призвели до заниження суми податкових зобов'язань з ПДВ на суму 242 224, 91 грн., є необґрунтованими.

На думку позивача, рішення податкового органу є протиправними, оскільки при їх прийнятті відповідачем невірно встановлено факти та застосовано норми закону.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 06 березня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2013 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 25.11.2014 справу було направлено на новий розгляд до Київського окружного адміністративного суду справу.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.12.2014 вказану справу прийнято до провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представники сторін, повідомлені належним чином про розгляд справи, в судове засідання не з'явились. Позивач надав клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження. Відповідач не надав суду ніяких заяв, клопотань або заперечень або обґрунтувань чи пояснень з приводу висновків суду касаційної інстанції, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, визнаючи наявні докази у справі достатніми для розгляду справи та враховуючи, що сторони, повідомлені належним чином про розгляд справи в судове засідання не з'явились, дійшов висновку про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників сторін та у порядку письмового провадження.

Дослідивши обставини справи та заслухавши пояснення сторін, суд встановив наступне.

В своїх позовних вимогах позивач просить скасувати податкові повідомлення-рішення, які були прийняті податковим органом, а саме: від 14.12.2012 № , яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 2 612 074,32 грн.; від 19.09.2012 № , яким позивачу визначено податкове зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності у розмірі 166 026,60 грн. (в т.ч. основного платежу - 148 197,74 грн., штрафна санкція - 17828,96 грн.); від 14.12.2012 № , яким позивачу донараховано податкове зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності в розмірі 36 771,79 грн. (в т.ч. основного платежу - 32 765,19 грн., штрафна санкція - 4 006,60 грн.) та від 14.12.2012 №, яким позивачу визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 281 178,06 грн. (в т.ч. основного платежу - 236 250,25 грн. штрафна санкція - 44 927,81 грн.).

З матеріалів справи слідує, що контролюючим органом була проведена документальна планова виїзна перевірка дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ФОП ОСОБА_1 за період з 01.04.2010 року по 31.12.2011 року, про що складено акт №565/1702/НОМЕР_4 від 04.09.2012 року.

Під час проведення перевірки, на думку податкового органу, було встановлено порушення позивачем вимог:

- «Інструкції про прибутковий податок з громадян», затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 21.04.1993 №12; Порядку ведення книги обліку доходів і витрат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1269 «Про затвердження Порядку ведення книги обліку доходів і витрат» та наказом Державної податкової адміністрації України від 16.10.2003 № 490; п. 177.10 ст.177 розділу IV Податкового кодексу України; «Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність», затверджений наказом ДПА України від 24.12.2010 №1025, що призвело до фактичного придбання та реалізації товарів в роздрібній мережі споживачам та при наданні послуг у сфері громадського харчування (ресторанне господарство) (в тому числі: алкогольних напоїв, пива, тютюнових виробів , які є підакцизними товарами) на загальній системі оподаткування за готівкові грошові кошти протягом квітня 2010-2011 років без належного ведення обліку (оприбуткування) руху товарів у встановленому чинним законодавством України порядку, а також відсутності обліку доходів та витрат згідно Книги обліку доходів та витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу та фіксації товарних залишків.

- п.22.10 ст.22, п.п.9.12.1 п.9.12 ст.9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» де зазначено, що розділ IV Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» від 26.12.1992 №13-92 із змінами та доповненнями залишається чинним в частині оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю та застосовується з урахуванням положень пункту 9.12 статті 9 Закону №889 і діє до набрання чинності спеціальним законом з питань оподаткування фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності; ст.177 Податкового кодексу України, що призвело до фактичного заниження валового доходу (готівкової виручки від продажу продуктів харчування, алкогольних напоїв та пива, тютюнових виробів в роздрібній мережі та при наданні послуг у сфері громадського харчування (ресторанне господарство) від здійснення підприємницької діяльності за період з квітня 2010 року по грудень 2011 року на загальну суму 944486,58грн., що в свою чергу, призвело до заниження загального сукупного оподатковуваного за перевіряємий період;

- п.12 ст.З Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»; п.177.10 ст.177 розділу IV Податкового кодексу України; Порядку ведення книги обліку доходів і витрат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 26.09.2001 року №1269 «Про затвердження Порядку ведення книги обліку доходів і витрат» та наказом Державної податкової адміністрації України від 16 жовтня 2003 року №490, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 жовтня 2003р. за №988/8309 «Про затвердження форми обліку доходів і витрат платника податку з доходів фізичних осіб та Порядку ведення обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу»;

- п.п.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» (із змінами та доповненнями), ст.180, п. 187.1 ст.187,ст.188 Розділу IV Податкового кодексу України із відповідними змінами та доповненнями, виявлені розбіжності, що призвели до заниження суми податкових зобов'язань з ПДВ, а саме: на підставі наданих на перевірку документів первинного бухгалтерського обліку, податкової звітності в частині повноти визначення податкового зобов'язання по ПДВ за період з 01.04.2010 року по 31.12.2011 року встановлено його заниження на суму 242224,91грн., в т.ч.: за квітень-грудень 2010 року - 130 655,66 грн., за січень-грудень 2011 року в сумі - 111 569,52 грн.

За наслідками проведеної перевірки податковим органом прийняті податкові повідомлення-рішення від 14.12.2012 № ; від 19.09.2012 № ; від 14.12.2012 № ; від 14.12.2012 №.

Як вбачається з акту перевірки, під час її проведення, податковий орган прийшов до висновків про порушення позивачем, зокрема, порядку ведення книги обліку доходів і витрат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1269 «Про затвердження Порядку ведення книги обліку доходів і витрат», а саме, під час проведення перевірки позивач не надала Книгу обліку доходів і витрат встановленої форми за 2010 рік, здійснюючи діяльність на загальній системі оподаткування за готівкові грошові кошти.

Пунктом 1 вищезазначеної постанови передбачено, що книга обліку доходів і витрат (далі - книга) ведеться суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється згідно із законодавством з питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (у тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку), а також особами, які мають пільговий торговий патент для продажу товарів (крім підакцизних) (надання послуг) відповідно до законодавства з питань патентування деяких видів підприємницької діяльності, якщо такі особи не є платниками податку на додану вартість згідно із законодавством (далі - суб'єкти підприємницької діяльності).

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно Актам перевірки, на підставі яких прийняті оскаржені податкові повідомлення рішення, в описовій частині взагалі не містять відомості про первинні документи, які на думку відповідача свідчать про факт заниження позивачем своїх зобов'язань зі сплати податку з доходів фізичних осіб та податку на додану вартість. Не були надані зазначені докази протиправності дій позивача під час обчислення свої податкових зобов'язань і під час розгляду судової справи.

Задекларовані показники податкової звітності позивача з податку з доходів фізичних осіб та податку на додану вартість повністю підтверджуються наявними у позивача первинними документами фінансово-господарської діяльності та розрахунковими документами.

До позивача були застосовані штрафні (фінансові) санкції на підставі ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» в розмірі 2 612 074,32 грн. Однак, в наданих суду письмових поясненнях, позивач не погоджується з висновками відповідача, щодо відсутності книгу обліку доходів та витрат, що призвело до фактичної реалізації товарів на суму 944 486,58 грн. в роздрібній мережі споживачам та при наданні послуг у сфері громадського харчування на загальній системі оподаткування за готівкові кошти протягом квітня 2010-2011 років без належного ведення обліку (оприбуткування) товарів у встановленому чинним законодавством України порядку, а також відсутності обліку доходів та витрат згідно книги обліку доходів та витрат і обліку товарних залишків.

Як вбачається з матеріалів справи, книги обліку доходів та витрат №609 від 13.06.2009 року зареєстровані податковим органом належним чином, в яких позивачем, на підставі первинних документів фінансово-господарської діяльності вівся облік для визначення сум загального річного оподаткованого доходу у перевіряємий період.

Отже, як вбачається з викладеного, податковим органом в акті перевірки ототожнюються та не розрізняються поняття «ведення обліку доходів і витрат» та «ведення обліку товарних запасів». Разом з тим, відповідно до вимог пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

В той час як обов'язок ведення обліку товарних запасів не може бути покладений на фізичних осіб-суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування відповідно до Указу Президента України від 3 липня 1998 року № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва».

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Натомість, відповідачем жодних пояснень чи заперечень проти позову подано не було, а відтак суд позбавлений можливості спростувати обставини викладені у позові, у зв'язку з чим і з врахуванням вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідачем не доведено суду факту того, що позивачем порушено норми законодавства, які відображені в Акті перевірки, а відтак висновки є необґрунтованими. Разом з цим, відповідачем не спростовані доводи позивача у позовній заяві та письмових поясненнях, які були надані суду, а відтак, суд не може спростувати доводи позивача.

Зважаючи на вищезазначене, суд вважає оскаржувані рішення протиправним та такими, що підлягають скасуванню, а позовні вимоги, відповідно, - підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від прийняті Броварською об'єднаною державною податковою інспекцією Київської області Державної податкової служби від 14.12.2012 № ; від 19.09.2012 № ; від 14.12.2012 № ; від 14.12.2012 №.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір відповідно до квитанції від 28.12.2012 №15752825 у розмірі 2 146 (дві тисячі сто сорок шість) гривень 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Терлецька О.О.