Справа № 810/4397/14
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/4397/14 Головуючий у 1-й інстанції: Ключкова Н.В. Суддя-доповідач: Петрик І.Й.
У Х В А Л А

Іменем України

21 січня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого суддіПетрика І.Й.
СуддівКлючковича В.Ю.,
Собківа Я.М.,
При секретарі судового засіданняВаляєвій Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тема-Б» до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тема-Б» пред'явило позов до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області (ДПІ, Інспекція) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14 лютого 2014 року №.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2014року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким у задоволені позовних вимог позивачу відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з Акта від 23 січня 2014 року №30/22-03/36460480 (т.1 а.с.12-21), у період з 21 січня 2014 року по 23 січня 2014 року проведено документальну невиїзну позапланову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Тема-Б» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ПП «КТ «Житниця» за період з 1 січня 2013 року по 30 квітня 2013 року та з 1 червня 2013 року по 31 жовтня 2013 року.

За висновками цього Акта, на переконання посадових осіб ДПІ, товариством порушено вимоги пункту 185.1 статті 185 та пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 201.1 статті 201, пункту 201.6 статті 201, пункту 200.3 статті 200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду на загальну суму 997610,00 грн., у тому числі за січень 2013 року - на 18400,00 грн., за лютий 2013 року - на 75160,42 грн., за березень - на 89716,67 грн., за квітень 2013 року - на 94800,00 грн., за червень 2013 року - на 51883,33 грн., за липень 2013 року - на 167783,33 грн., за серпень 2013 року - на 163733,33 грн., за вересень 2013 року - на 161683,33 грн., за жовтень 2013 року - на 174450,00 грн.

На підставі Акта перевірки 14 лютого 2014 року відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов'язання із податку на додану вартість на 997610,00 грн. за основним платежем і нараховано штрафні санкції у розмірі 498805,00 грн. за (т.1 а.с.22).

Позивач не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що обґрунтованість та законність прийняття податкового повідомлення-рішення відповідачем суду не доведена, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Із такою правовою позицією суду першої інстанції колегія суддів може погодитись із огляду на наступне.

За правилами пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам органу державної податкової служби право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

При цьому, суд звертає увагу, що надіслання рекомендованим листом відповідного наказу вимагає доказів (повідомлення) про його вручення адресату.

Оскільки докази належного повідомлення позивача про перевірку до початку її проведення - відсутні, то колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про порушення порядку проведення перевірки, що дає підстави вважати висновки такої перевірки передчасними у зв'язку із тим, що ТОВ «Тема-Б» було об'єктивно позбавлено можливості надати документи на підтвердження товарності операцій із ПП «КТ «Житниця».

Колегія суддів також звертає увагу і на ту обставину, що підстави для проведення документальних позапланових перевірок містяться у статті 78 Податкового кодексу України, однак у направленні і повідомленні про проведення перевірки у цьому випадку (т.2 а.с.199-200) підставу перевірки не вказано. Посилання на відповідну підставу відсутнє і у Акті перевірки.

За таких обставин доводи апелянта про необхідність неврахування поданих суду документів підтверджуючих факт здійснення операцій позивачем із ПП «КТ «Житниця», у зв'язку із їх відсутністю на час проведення перевірки та неподанням заперечення на Акт перевірки колегія суддів до уваги не приймає.

Згідно з пп. «а» п. 198.1 ст. 198 ПК право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає зокрема у разі здійснення операцій з придбання товарів та послуг.

При цьому згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу).

Пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. Податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу (пункти 14.1.156, 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України)

Пунктом 201.1 ст. 201 ПК визначено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, яка, як встановлено п. 201.10 цієї ж статті є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно із частини другої ст. 3 Закону України від 16.07.1999 №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством та на даних якого ґрунтується, зокрема, податкова звітність.

Частиною першою ст. 9 цього Закону встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Частиною 2 визначено перелік обов'язкових реквізитів первинних документів: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, формування валових витрат та податкового кредиту з ПДВ обумовлено придбанням товарів, робіт (послуг) з метою їх використання в межах господарської діяльності та реалізується за наявності в платника належно оформлених підтверджуючих проведення господарських операцій первинних документів і податкових накладних.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Тема-Б» є юридичною особою, зареєстроване 6 квітня 2009 року, тобто є суб'єктом господарської діяльності (т.1 а.с.10-11); основним видом його діяльності є неспеціалізована оптова торгівля харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами (т.1 а.с.13).

16 січня 2013 року між ПП «КТ «Житниця» (продавець) та ТОВ «Тема-Б» (покупець) укладено договір поставки №03-13 (т.1 а.с.34-36), предметом якого були правовідносини сторін з поставки січки рисової, крупи рисової та крупи гречаної в асортименті (за найменуванням), у кількості та за цінами згідно специфікацій до договору, підписаних обома сторонами на поставку кожної партії товару, які є невід'ємною частиною цього договору. Одиниця виміру товару - метрична тонна (МТ).

З метою підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем подано до суду належним чином засвідчені копії наступних документів: специфікації до договору, в яких визначено асортимент (найменування), кількість, ціну, загальну вартість товару, умови оплати та умови поставки (т.1 а.с.38-73); видаткові накладні (т.1 а.с.76-112); посвідчення про якість товару (т.1 а.с.116-136); податкові накладні (т.1 а.с.138-174); банківські виписки, з яких видно факт оплати у повному обсязі позивачем коштів за досліджуваними під час перевірки операціями (т.1 а.с.181-217).

На засвідчення реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних позивачем надано витяг з такого реєстру (т.2 а.с.216-217).

Судом також з'ясовано, що податкові накладні були підписані головним бухгалтером ПП «КТ «Житниця» - Цетнар Н.С., повноваження якої підтверджуються копією наказу про прийняття головного бухгалтера (т.2 а.с.215), а також наданими податковим органом документами (т.2 а.с.192).

Як встановлено судом, транспортування товару, придбаного за договором №03-13 від 16 січня 2013 року, здійснювалось ТОВ «Нова експедиція» на підставі укладеного позивачем з останнім договору №172 від 1 липня 2009 року про надання транспортно-експедиційних послуг по здійсненню перевезень вантажів автомобільним транспортом у міському та міжміському сполученні (т.1 а.с.220-224) та підтверджується товарно-транспортними накладними типової форми №1-ТН (т.1 а.с.225-250, т.2 а.с.1-26).

Придбаний у ПП «КТ «Житниця» товар доставлявся до складів ТОВ «Тема-Б» за адресами: Київська область, с. Петровське, вул. Молодіжна, 5; м. Бориспіль, вул. Індустріальна, 3; м. Київ, вул. Малинська, 3. На засвідчення наявності у позивача складських приміщень за перерахованими адресами товариством подано копії договорів суборенди, договорів оренди із додатковими угодами та актами прийому-передачі (т.2 а.с.105-187).

З метою підтвердження наявності у ТОВ «Тема-Б» трудових ресурсів подано копію наказу від 25 жовтня 2013 року №61/2013-О про затвердження штатного розпису та копію такого штатного розпису (т.2 а.с.94-95); з останнього вбачається, що кількість працівників на підприємстві позивача станом на 25 жовтня 2013 року складає 183 особи.

Також, як доказ відображення досліджуваних операцій у бухгалтерському обліку позивача останнім подано до суду журнал-ордер і відомість по рахунку 631 за періоди з 1 січня 2013 року по 30 квітня 2013 року та з 1 червня 2013 року по 31 жовтня 2013 року (т.1 а.с.218, 219).

На підтвердження обліку придбаного товару на складах товариства «Тема-Б» та використання придбаних товарів у власній діяльності у виробництві надано звіти про переміщення номенклатури на складах за період з 1 січня 2013 року по 31 жовтня 2013 року (т.2 а.с.30-37); подано і бухгалтерські довідки про наявність обладнання для фасування станом на 31 грудня 2012 року та 31 жовтня 2013 року (т.2 а.с.92, 93).

Крім того, позивачем на підтвердження подальшої реалізації придбаної у ПП «КТ «Житниця» продукції надано копію договору поставки №363, укладеного 28 жовтня 2009 року між ТОВ «Тема-Б» (постачальник) та ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД» (покупець) (т.2 а.с.38-43), а також копії видаткових накладних (т.2 а.с.48-57, 67-76).

Під час судового розгляду встановлено, що ТОВ «Тема-Б», з метою запобігання укладенню правочину із недобросовісним суб'єктом господарювання, учинило низку дій щодо перевірки правосуб'єктності та добросовісності ПП «КТ «Житниця», зокрема отримали копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, копію довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, копію наказу про призначення директора, витяг із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців в мережі Інтернет на офіційному веб-сайті ДП «Інформаційно-ресурсний центр» у розділі пошук відомостей в ЄДР, копію свідоцтва про реєстрацію платником податку на додану вартість стосовно такого підприємства (т.2 а.с.77-88).

Судом з'ясовано, що основним видом діяльності ПП «КТ «Житниця» є оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин.

Товариством «Тема-Б» надано копію довідки Скадовської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Херсонській області від 26 вересня 2013 року №6/15/33487405 «Про результати зустрічної звірки ПП «КТ «Житниця» щодо підтвердження відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків ТОВ «Тема-Б» та ТОВ «Торгівельно-виробнича компанія «Слобода» за період: липень 2013 року» (т.2 а.с. 96-100). Як видно із такої довідки, ПП «КТ «Житниця» відобразило у бухгалтерському обліку операції із ТОВ «Тема-Б» за липень 2013 року у повному обсязі.

Крім того, факт декларування ПП «КТ «Житниця» податкових зобов'язань по взаємовідносинам із ТОВ «Тема-Б» відповідачем не заперечується.

На підтвердження повноважень ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 приймати товар та підписувати відповідні накладні надано копії наказів про затвердження переліку осіб, які уповноважені підписувати видаткові накладні, наказів про прийняття на роботу, посадових інструкцій комірника та завідуючого складом, витяг із журналу ознайомлення з правилами внутрішнього трудового розпорядку та посадовими інструкціями (т.2 а.с.230-247).

Що стосується доводів апелянта про факт відсутності оформлення позивачем довіреностей для отримання товару від ПП «КТ «Житниця» колегія суддів зазначає наступне.

За змістом пункту 13 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року №99 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12 червня 1996 року за №293/1318, при централізовано-кільцевих перевезеннях цінностей підприємствам їх відпуск постачальниками може здійснюватися без довіреності, якщо одержувач цінностей за підписом керівника і головного бухгалтера підприємства або інших осіб, які уповноважені підписувати довіреності, повідомив постачальника про зразок печатки (штампу), якою матеріально відповідальна особа, що буде приймати цінності, завіряє на супровідних документах (накладній, акті, ордері тощо) свій підпис про одержання цінностей.

Як зазначено у Листі Міністерства фінансів України від 5 березня 2002 року №053-2930 відповідно до пункту 13 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року №99, без довіреності може здійснюватися відпуск цінностей при централізовано-кільцевих перевезеннях, за якими вантажовідправником (товаровиробником, товаропостачальником тощо) здійснюється систематичне завезення товарно-матеріальних цінностей за узгодженими на певний період параметрами (кількість, асортимент, час тощо) на адресу одного або більше замовників (юридичних осіб або їх відділень, дільниць, філій). Таке ж положення міститься і у Листі Міністерства фінансів України від 4 квітня 2001 року №053-2948. Оскільки із досліджених судом доказів вбачається, що постачання товарів відбувалось на регулярній основі згідно узгоджених параметрів, враховуючи наявність печатки позивача та підписів осіб, які приймали товар на видаткових накладних (другий примірник яких повертався постачальнику), неспростовані доводи позивача про повідомлення своєму контрагенту зразка печатки підприємства-покупця, суд відхиляє твердження відповідача про обов'язковість оформлення позивачем довіреностей на отримання товару від ПП «КТ «Житниця».

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, на момент вчинення та виконання господарського договору ПП «КТ «Житниця» було належним чином зареєстрованою юридичною особою, мало право укладати правочини, було зареєстроване платником податку на додану вартість і мало право виписувати податкові накладні.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем не надано судового рішення, яке б набрало законної сили, прийнятого в порядку ст. 551 Господарського кодексу України щодо встановлення підробної реєстрації контрагентів, втрачених документів або реєстрацію на осіб, які не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження, а також не наданого судового рішення в порядку ст. 234 Цивільного кодексу України щодо фіктивності правочинів між позивачем та його контрагентами.

Отже, на підтвердження виконання вказаних правочинів (договорів) надавались первинні бухгалтерські документи, які повністю відповідають вимогам, встановлених до первинних документів, які пред'являються п. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2 Положення про документальне - забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88. Вимоги правочинів (договорів) виконані в повному обсязі, сторони претензій не мають, що відповідачем в судовому засіданні не заперечувалось.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не спростовано доводів позивача та доказів, наявних у матеріалах справи, які доводять товарність та реальність господарських операцій між позивачем та контрагентом.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що операції позивача з контрагентами здійснені в межах господарської діяльності, є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2014 року залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Петрик І.Й.

Судді: Ключкович В.Ю.

Собків Я.М.

.

Головуючий суддя Петрик І.Й.

Судді: Ключкович В.Ю.

Собків Я.М.