Справа № 2а-5541/11
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"15" січня 2015 р. справа № 2а-5541/11

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Малиш Н.І.

суддів: Щербака А.А. Баранник Н.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.12.2011 р. у справі № 2а-5541/11 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в м. Новомосковськ Дніпропетровській області в якому просив суд: поновити строк звернення до суду, як пропущений з поважних причин; визнати протиправними недоплату позивачеві, як дитині війни сум щомісячної державної соціальної державної допомоги згідно зі ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і відмову відповідача у нарахуванні і виплаті позивачеві цієї щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по день винесення рішення; зобов'язати відповідача провести перерахунок призначених виплат згідно зі ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру 30 % мінімальної пенсії за віком, розрахованої відповідно до норми ст.. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і виплатити позивачеві, як дитині війни, суми щомісячної державної соціальної допомоги 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по день винесення рішення.

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2011 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську Дніпропетровської області, що виразились у щомісячному нарахуванні і виплаті ОСОБА_2 пенсії без урахування підвищення пенсії згідно статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 8 березня 2011 року по 22.07.2011 року включно.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковськ Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та частини і статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 8 березня 2011 року по 22.07.2011 року включно в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

В іншій частині позовних вимог позивача відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ухвалою судді від 19.09.2011 p., яка не була оскаржена сторонами та набрала законної сили, позовні вимоги позивача за періоди з 09.07.2007 року по 07.03.2011 року залишені без розгляду в зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Встановлено факт, що позивач є особою, на яку поширюється дія абзацу і статті і Закону України «Про соціальний захист дітей війни» №2i95-IV від 18 листопада 2004 року, має статус «дитини війни» та перебуває на обліку в УПФ м. Новомосковську, що підтверджується посвідченням.

Згідно статті 6 Закону України №2195-IV дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Редакція цієї статті набрала чинності з 1 січня 2006 року.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України №107-VI "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" текст статті 6 Закону України №2195-IV викладено в наступній редакції: дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.Вказаний закон набрав чинності 01 січня 2008 року.

Рішенням Конституційного суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року визнано неконституційним, зокрема, п. 42 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" від 28 грудня 2007 року щодо викладення положень ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в новій редакції, а отже поновила свою дію первісна редакція статті 6 Закону.

В подальшому зміни у вказану норму не вносились, її дія не зупинялась, а отже позивач має право на отримання підвищення своєї пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Матеріалами справи встановлено, що позивачеві виплачувалось підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, що становить 10 % прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність.

Таким чином судом першої інстанції вірно визначено дії неправомірними, а саме такими, що суперечать вимогам ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Необхідно зазначити, що положення ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чиним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті 28, мінімального розміру пенсії за віком.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому постанову суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 198, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.12.2011 р. у справі № 2а-5541/11 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак

Суддя: Н.П. Баранник