Справа № 816/3716/14
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2015-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2015 р.Справа № 816/3716/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Григорова А.М. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавської області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 20.10.2014р. по справі № 816/3716/14

за позовом Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

до Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавської області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Дочірнє підприємство "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавської області, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 15 серпня 2014 року №, №.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.10.2014р. по справі № 816/3716/14 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 15 серпня 2014 року № у частині збільшення суми грошового зобов'язання за основним платежем 333028,39 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 83257,10 грн. Визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 15 серпня 2014 року №. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з даним судовим рішенням в частині задоволення позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Позивач постанову суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог не оскаржував.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 13.01.2015 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що позивач пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, перебуває на обліку в якості платника ПДВ у ДПІ в м. Полтаві.

Вказані обставини сторонами визнаються, а тому в силу ч. 3 ст. 72 КАС України не доказуються перед судом.

У період з 16 липня 2014 року по 24 липня 2014 року ДПІ у м. Полтаві проведено документальну позапланову виїзну перевірку суб'єкта господарювання ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України (), з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ "Приємна пропозиція" за період серпень 2012 року, ТОВ "Дельта СКМ" за період липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2011 року, березень, квітень, травень, липень, серпень 2012 року, ОСОБА_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_1 за період з 01 травня 2012 року по 31 жовтня 2012 року, ТОВ "Базисстандарт" за період червень 2012 року та ТОВ "А-Мета" за період березень 2012 року.

Результати перевірки оформлені актом від 31 липня 2014 року №4522/16-01-22-02/32017261 (а.с.37-61, т.1).

У висновках вказаного акту перевірки контролюючим органом відображено порушення позивачем приписів: пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, статті 201 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податок на додану вартість всього на суду 380911,41 грн. по взаємовідносинах у тому числі по періодах:

червень 2012 року ТОВ "Базисстандарт" на суму ПДВ 11304,50 грн., березень 2012 року ТОВ А-Мета" на суму ПДВ 136641,45 грн, серпень 2012 року ТОВ "Приємна пропозиція" на суму ПДВ 17061,00 грн, липень 2011 року ТОВ "Дельта СКМ" на суму ПДВ 4002,42 грн, серпень 2011 року ТОВ "Дельта СКМ" на суму ПДВ 3682,09 грн, вересень 2011 року ТОВ "Дельта СКМ" на суму ПДВ 6711,22 грн, жовтень 2011 року ТОВ "Дельта СКМ" на суму ПДВ 5928,88 грн, листопад 2011 року ТОВ "Дельта СКМ" на суму ПДВ 2544,80 грн, грудень 2011 року ТОВ "Дельта СКМ" на суму ПДВ 3905,18 грн, березень 2012 року ТОВ "Дельта СКМ" на суму ПДВ 6653,24 грн, квітень 2012 року ТОВ "Дельта СКМ" на суму ПДВ 6980,75 грн, травень 2012 року ТОВ "Дельта СКМ" на суму ПДВ1421,28 грн, липень 2012 року ТОВ "Дельта СКМ" на суму ПДВ 654,04 грн, серпень 2012 року ТОВ "Дельта СКМ" на суму ПДВ 2148,00 грн, травень 2012 року ФОП ОСОБА_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_1 на суму ПДВ 36885,00 грн, червень 2012 року ФОП ОСОБА_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_1 на суму ПДВ 62542,70 грн, липень 2012 року ФОП ОСОБА_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_1 на суму ПДВ 12385,94 грн, серпень 2012 року ФОП ОСОБА_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_1 на суму ПДВ 30138,23 грн, вересень 2012 року ФОП ОСОБА_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_1 на суму ПДВ 26917,70 грн, жовтень 2012 року ФОП ОСОБА_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_1 на суму ПДВ 2402,99 грн.

На підставі даного висновку Акту перевірки, відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 15 серпня 2014 року №, яким позивачу збільшено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість на 423374,94 грн, у тому числі: 338699,95 грн. - за основним платежем, 84674,99 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (а.с. 62, т.1); та податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму 42211,00 грн, у тому числі 38306,00 грн за травень 2012 року, 3905,00 грн. за грудень 2011 року (а.с. 63, т.1).

З дослідженого акту перевірки слідує, що фактичною підставою для прийняття контролюючим органом рішень, слугувало відображене в акті судження контролюючого органу про безпідставність формування позивачем податкового кредиту по взаємовідносинам з контрагентами у перевіряємому періоді, щодо яких податковими органами встановлені порушення.

Так, ДПІ у м. Полтаві отримала Акт від Світловодської ОДПІ від 29 травня 2013 року №229/2200/34395750 "Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ "А-Мета" щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків ПП "Корсар Оіл" за березень 2012 року" (а.с. 44, т. 1).

Окрім того, за результатами зустрічної звірки ТОВ "А-Мета" встановлено відсутність будь-яких операцій по здійсненню операцій з придбання товарів у ПП "Корсар Оіл" за березень 2012 року, отже, на думку ревізора, дані операції є недійсними та не створюють юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з їх недійсністю, відсутність об'єктів оподаткування, які підпадають під визначення статті 185 Податкового кодексу України. (а.с. 44, т.1).

Контролюючим органом також взято до уваги те, що у ході проведення перевірки платником не надані подорожні листи на підтвердження господарських відносин з ТОВ "Приємна пропозиція" (а.с. 45, т.1).

Крім того, у Акті перевірки зафіксовано, що позивачем в ході проведення перевірки не надано сертифікат якості походження товару, що передбачено договором поставки з ТОВ "Дельта СКМ" та подорожні листи (а.с. 52, т.1).

Також, ДПІ у м. Полтаві отримано та використано Акт Кременчуцької ОДПІ від 25 жовтня 2013 року №415/16-03-22-02-12/34987824 "Про результати виїзної позапланової перевірки ТОВ "Дельта СКМ" (код за ) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2010 року по 30 червня 2013 року" згідно висновків якого, ТОВ "Дельта СКМ" було неправомірно включено до складу податкового зобов'язання суму у розмірі 2834596 грн. та до податкового кредиту суму у розмірі 2834596,00 грн за період з 01 січня 2010 року по 30 червня 2-12 року, що підлягають зменшенню (а.с. 52, т.1).

Транспортування товару, отриманого від ФОП ОСОБА_1 відповідно до податкових накладних від 08 серпня 2012 року №5, 6 та видаткової накладної №808 здійснювалося ТОВ "А-Мета" на підставі товарно-транспортних накладних від 06 серпня 2012 року №462241 та №268650, від 07 серпня 2012 року №462242, при цьому видаткова накладна на даний вид товару була виписана від 08 серпня 2012 року №808, у зв'язку з чим не можливо встановити факт реального відвантаження товару та які документи слідували за вантажем (а.с. 57, т.1).

Крім того, контролюючим органом отримано та використано Акт перевірки Кременчуцької ОДПІ від 02 вересня 2013 року №1581/16-03-17-01-17/НОМЕР_1 "Про результати документальної планової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1 за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року", відповідно до висновків якого контрагенту ФОП ОСОБА_1 ПП "Аплікат" було зменшено податкові зобов'язання по взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_1 за серпень 2012 року (а.с. 58, т.1).

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірних правових актів індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, колегія суддів виходить з наступного.

Правовідносини щодо формування платником податків податкового кредиту з 01 січня 2011 року врегульовано статтею 198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI.

Так, в силу пункту 198.3 зазначеної статті податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

А відповідно до положень пункту 198.6 статті 198 вказаного вище Кодексу, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Таким чином, валові витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, що є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу валових витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Відтак, надаючи правову оцінку рішенню контролюючого органу про визначення платнику податків грошового зобов'язання, суд досліджує факт здійснення господарської операції (її реальність/товарність), на підставі якої таким платником сформовано дані податкового обліку.

За приписами ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Згідно до ст. 712 Цивільного Кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Виходячи із змісту цієї норми, наслідками за договором постачання товару є перехід права власності на товар від постачальника до покупця за певну грошову суму.

Щодо формування податкового кредиту по взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_1 колегія суддів зазначає наступне.

Позивачем до матеріалів справи на підтвердження здійснення господарської операції за договором про закупівлю товарів від 06 серпня 2012 року надано: податкові накладні, акти переробки матеріалів, витратні накладні, виписки по рахунку, звіти виконаних робіт, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні (а.с. 86-250, т. 7; а.с. 1-95, 99-173, т. 8).

Суд першої інстанції, дослідивши вказані первинні документи дійшов висновку про обґрунтованість збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 5671,56 грн. за основним платежем та 1417,89 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), виходячи з наступного.

Так, з матеріалів справи слідує, що транспортування товару, отриманого від ФОП ОСОБА_1 відповідно до податкових накладних від 08 серпня 2012 року №5, 6 (а.с. 153-154, т.8) та видаткової накладної №808 (а.с. 118, т.8) здійснювалося ТОВ "А-Мета" на підставі товарно-транспортних накладних від 06 серпня 2012 року №462241 (а.с. 130, т.8) та №268650 (а.с. 131, т.8), від 07 серпня 2012 року №462242 (а.с. 129, т.8), при цьому видаткова накладна №808 на даний вид товару була виписана 08 серпня 2012 року.

Таким чином, видаткова накладна №808 була виписана у часі пізніше, ніж відбулося навантаження та транспортування товару, що ставить під сумнів реальність здійснення придбання та постачання товару відповідно до податкових накладних від 08 серпня 2012 року №5, 6 (а.с. 153-154, т.8).

Колегія суддів відмічає, що в цій частині постанова суду першої інстанції сторонами не оскаржена.

За правилами ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Підстав, визначених наведеною нормою процесуального законодавства для виходу за межі апеляційної скарги судом апеляційної інстанції не встановлено.

Щодо взаємовідносин з ТОВ "Базисстандарт" ТОВ, "Приємна пропозиція", ТОВ "А-Мета", ТОВ "Дельта СКМ", колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи слідує, що ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" у перевіряємому періоді укладено договір купівлі-продажу від 26 червня 2012 року №404/06,2012 (а.с. 71-72, т.1).

Предметом вказаного договору є купівля -продаж ТОВ "Базисстандарт" (Продавець) бітуму та інших матеріалів ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (Покупець) у кількості та асортименті згідно рахунку-фактури Продавця, який є невід'ємною частиною цього Договору.

На виконання умов зазначеного договору ТОВ "Базисстандарт" покупцю виставлено рахунок-фактуру від 26 червня 2012 року №404.

За наслідками здійснення господарської операції позивача з ТОВ "Базисстандарт" останнім виписано податкову накладну від 26 червня 2012 року №404.

На підтвердження отримання товару, обумовленого договором від 26 червня 2012 року №404/06,2012, позивачем надано видаткову накладну від 26 червня 2012 року №404, накладні, калькуляцію вартості 1 маш/год роботи Автобітумовозу №ВІ 3655 ВС.

Надані позивачем банківська виписка та платіжне доручення, засвідчують факт виконання ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" зобов'язань за спірним правочином шляхом перерахування безготівкових грошових коштів, що означає втрату позивачем права власності на ці кошти. Доказів повернення цих коштів до позивача, наявності у позивача та його контрагента спільного інтересу щодо їх отримання позивачем (що могло б мати місце в разі пов'язаності цих осіб), до матеріалів справи суб'єктом владних повноважень не подано. За правилами Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" операція по списанню коштів з банківських рахунків платника податку призводить до зміни стану та структури активів і зобов'язань такого платника.

Щодо факту транспортування товару колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено, що документами для юридичної особи, що здійснює вантажні перевезення, є посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, дорожній лист, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж.

Відповідно до абз.27 п.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (затверджено наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997р., зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.02.1998р. за №128/2568; далі за текстом -Правила №363) товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Підпунктом 11.1 п.11 Правил №363 визначено, що товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля є основними документами на перевезення вантажів.

Позивачем надано суду копії товарно-транспортних накладних за червень 2012 року (а.с. 77, т.1).

Використання придбаних товарно-матеріальних цінностей у власній господарській діяльності підтверджується копією акту переробки матеріалів та матеріального звіту за червень 2012 року (а.с. 81, т.1).

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "Приємна пропозиція", колегія суддів зазначає наступне.

Між ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (Покупець) і ТОВ "Приємна пропозиція" (Продавець) укладено договір купівлі-продажу від 27 серпня 2012 року №508 (а.с. 100-101, т.1), предметом якого є продаж бітуму та інших матеріалів у кількості та асортименті згідно рахунку-фактури Продавця, який є невід'ємною частиною цього Договору.

На виконання умов зазначеного договору ТОВ "Приємна пропозиція" покупцю виставлено рахунок-фактуру, яка, за умовами договору (п. 1.1 Договору), є його невід'ємною частиною.

За наслідками здійснення господарської операції позивача з ТОВ "Приємна пропозиція" останнім виписано податкову накладну від 27 серпня 2014 року №508 (а.с. 109, т. 1).

Приймання товарно-матеріальних цінностей позивачем підтверджується видатковою накладною від 27 серпня 2012 року №508 (а.с.104, т.1).

Відповідно до пункту 2 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 16.05.1996 № 99 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12.06.1996 за № 293/1318, сировина, матеріали, паливо, запчастини, інвентар, худоба, насіння, добрива, інструмент, товари, основні засоби та інші товарно-матеріальні цінності, а також нематеріальні активи, грошові документи і цінні папери відпускаються покупцям або передаються безплатно тільки за довіреністю одержувачів.

На підставі наданих позивачем копії довіреності (а.с. 111, 114, 140) встановлено, що в них вказано посаду, прізвище та ініціали особи зі сторони покупця, відповідальної за здійснення господарської операції.

Необхідність укладення вказаного договору з придбання бітуму обумовлена виконанням підрядних робіт філією «Семенівського райавтодору», що підтверджується актом по формі КБ2в (а.с. 102, т. 1), матеріальним звітом за серпень 2012 року, калькуляцію вартості 1 маш/год роботи Автобітумовозу №ВІ 3655 ВС (а.с. 107, т.1), актами переробки матеріалів з серпень 2012 року.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "А-Мета" колегією суддів встановлено наступне.

Між ТОВ "А-Мета" (Постачальник) і ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (Покупець) укладено договір поставки від 14 жовтня 2011 року №14/10-11 (а.с. 159-160, т.1), предметом якого є постачання та передача гранітних матеріалів у відповідності із заявкою Покупця і накладних на кожну поставку.

На виконання умов зазначеного договору ТОВ "А-Мета" поставлено позивачу, що підтверджується видатковими накладними (а.с. 167, 181, 188, 229, 298, т.1, а.с. 10, 31, т. 2).

За наслідками здійснення господарської операції позивача з ТОВ "А-Мета" останнім виписано податкову накладну від 27 серпня 2014 року №508 (а.с. 109, т. 1).

Приймання товарно-матеріальних цінностей позивачем підтверджується видатковою накладною від 27 серпня 2012 року №508 (а.с.104, т.1).

Надані позивачем банківська виписка та платіжні доручення, засвідчують факт виконання ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" зобов'язань за спірним правочином шляхом перерахування безготівкових грошових коштів, що означає втрату позивачем права власності на ці кошти. Доказів повернення цих коштів до позивача, наявності у позивача та його контрагента спільного інтересу щодо їх отримання позивачем (що могло б мати місце в разі пов'язаності цих осіб), до матеріалів справи суб'єктом владних повноважень не подано. За правилами Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" операція по списанню коштів з банківських рахунків платника податку призводить до зміни стану та структури активів і зобов'язань такого платника.

Факт транспортування товару підтверджується товарно-транспортними накладними та товаросупроводжувальними документами, а саме: сертифікатами якості, паспортами, радіаційними сертифікатами.

Необхідність укладення вказаного договору з придбання бітуму обумовлена виконанням підрядних робіт філією «Полтавського райавтодору», що підтверджується актами виконаних робіт, звітами про витрати основних матеріалів у будівництві, актами заготівлі та переробки матеріалів, дефектними актами (а.с. 161-248т.1; 1 а.с. 1-250, т. 2; 2 а.с. 1-153. т.3, а.с. 148-179, т.9).

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "Дельта СКМ" колегією суддів встановлено наступне.

Між ТОВ "Дельта СКМ" (Постачальник) і ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (Покупець) укладено договори:

- поставки від 10 жовтня 2011 року №п139 (а.с. 158-163, т.3), предметом якого є постачання товарів (запчастин до транспортних засобів, автохімію, масла, шини) в асортименті, якості та за ціною згідно заявки Покупця, узгодженій сторонами засобами факсового зв'язку, електронною поштою, або в усній формі;

- поставки від 01 листопада 2011 року №п148 (а.с. 173-175, т.3), предметом якого є постачання ТОВ "Дельта СКМ" (Постачальник) товарів (запчастин до транспортних засобів, автохімію, масла, шини) ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (Покупець) у асортименті, якості та за ціною згідно заявці Покупця, узгодженій сторонами засобами факсового зв'язку, електронною поштою, або в усній формі;

- поставки від 01 вересня 2011 року №п127 (а.с. 183-185, т.3), предметом якого є постачання ТОВ "Дельта СКМ" (Постачальник) товарів (запчастин до транспортних засобів, автохімію, масла, шини) ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (Покупець) у асортименті, якості та за ціною згідно заявці Покупця, узгодженій сторонами засобами факсового зв'язку, електронною поштою, або в усній формі;

- поставки від 04 січня 2011 року №п38 (а.с. 218-219, т.3), предметом якого є постачання ТОВ "Дельта СКМ" (Постачальник) товарів ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (Покупець) у асортименті, якості та за ціною згідно попередньої домовленості;

- поставки від 19 березня 2012 року №п79 (а.с. 11-12, т.4), предметом якого є постачання ТОВ "Дельта СКМ" (Постачальник) товарів ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (Покупець) у асортименті, якості та за ціною згідно заявці Покупця, узгодженій сторонами засобами факсового зв'язку, електронною поштою, або в усній формі;

- поставки від 27 січня 2012 року №п43 (а.с. 40-43, т.5), предметом якого є постачання ТОВ "Дельта СКМ" (Постачальник) товарів ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (Покупець) у асортименті, якості та за ціною згідно заявці Покупця, узгодженій сторонами засобами факсового або електронного зв'язку;

- поставки від 30 червня 2011 року №п104 (а.с. 166-168, т.5), предметом якого є постачання ТОВ "Дельта СКМ" (Постачальник) товарів (запчастин до транспортних засобів, автохімію, масла, шини) ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (Покупець) у асортименті, якості та за ціною згідно заявці Покупця, узгодженій сторонами засобами факсового зв'язку, електронною поштою, або в усній формі;

- поставки від 16 січня 2012 року б/н (а.с. 6-7, т.6), предметом якого є постачання ТОВ "Дельта СКМ" (Постачальник) товарів ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (Покупець) у асортименті, якості та за ціною згідно заявці Покупця, узгодженій сторонами засобами факсового або електронного зв'язку.

На підтвердження виконання вказаних господарських операцій позивачем надані видаткові накладні, податкові накладні, платіжні доручення, витратні накладні, акти списання запасних частин, накладні, лімітно-забірні картки, рахунки, виписки по рахунку, реєстри виданих та отриманих податкових накладних, подорожніх листів (а.с. 164-172, 176-182, 186-217, 220-250, т. 3, а.с. 13-32, 34-252, т. 4, а.с. 1-39, 44-106, 110-150, 153-165, 169-216, 219-260. т. 5, а.с. 8-142, 147-126, 219-249, т. 6; а.с. 1-14, 18-75, т. 7; а.с. 185-245. т. 8, а.с. 99-147. т. 9).

Вказані операції відображені позивачем в бухгалтерському обліку, що підтверджують рахунки бухгалтерського обліку, за якими суд встановив: 1) облік придбання ТМЦ у постачальника -рахунок 631 "Розрахунки з Постачальниками вітчизняними"; 2) оприбуткування ТМЦ та його списання на виробництво -рахунок 201 "Сировина та Матеріали".

Віднесення позивачем сум до складу доходів та витрат відображено у деклараціях про прибуток підприємства у законодавчо встановлені терміни.

Також колегія суддів відзначає, що необхідною умовою для включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість, є наявність ділової мети у діях платника податку, а саме, продажу придбаного товару не нижче ціни придбання, придбання послуг, використання яких має позитивний вплив на результати господарської діяльності платника податку, тобто здійснення господарської діяльності, яка направлена на реальне отримання платником податків економічної вигоди від здійснених ним господарських операцій.

Матеріалами справи підтверджено, що придбані товарно-матеріальні цінності позивач використав у власній господарській діяльності.

Таким чином, в ході судового розгляду доведено, що позивачем правомірно на підставі належним чином оформлених податкових накладних та інших первинних документів, включено суми податку на додану вартість до складу свого податкового кредиту за відповідний період та відображено у податковій декларації з податку на додану вартість.

Колегія суддів враховує, що відповідно до пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Пунктом 184.1 статті 184 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку.

Оцінивши перелічені первинні документи за правилами ст.86 КАС України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зміст оглянутих документів містить назву документа (форми), дату та місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції, первинні документи виписані реально існуючими суб'єктами права.

Оглянуті документи не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст.44 Податкового кодексу України, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за №168/704; далі за текстом - Положення №88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак сприймаються судом як належні та допустимі докази реальності вчинення господарських операцій.

Реальність здійснення господарських операцій між позивачем і контрагентом підтверджується також фактом подальшого використання придбаного позивачем товару у власній господарській діяльності.

Таким чином, надаючи оцінку всім наявним в матеріалах справи договорам, податковим накладним, накладним, платіжним дорученням, товарно-транспортним накладним та іншим первинним документам, якими позивач доводить перед судом реальність здійснення господарської операції, суд, досліджуючи їх, встановлює наявність обставин реальності здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку.

У ході розгляду справи судом встановлено, що жодних зауважень чи претензій до правоздатності і дієздатності юридичних осіб, які є сторонами спірних правочинів, до правового статусу сторін договорів як платників ПДВ, відповідності спірних правочинів вимогам закону, належності складання первинних документів за спірними правочинами ДПІ ані при проведенні перевірки, ані в ході судового розгляду не має. Судом також встановлено, що мотиви фізичної відсутності товару у спірних правовідносинах, невикористання товару в господарській діяльності позивача, вартісних показників придбаного позивачем товару, способу, порядку та стану розрахунків не були покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірних рішень.

Викладене в акті судження податкового органу про вчинення платником податків порушень закону ґрунтується лише на мотивах складеного ДПІ за наслідками перевірки діяльності контрагента позивача акту.

Втім, з цьому приводу суд зазначає, що належними та допустимими в розумінні ст.124 Конституції України, ст.70 КАС України доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду по кримінальній справі (бо діяння платника податків по протиправному заволодінню майном іншої особи або ухиленню від сплати податків, тобто вчинення нікчемного правочину, є об'єктивною стороною злочинів, передбачених ст.191 КК України та ст.212 КК України), або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином (бо наслідком вчинення платником податків нікчемного правочину відповідно до ст.ст. 207, 208, 250 Господарського кодексу України є застосування конфіскаційного заходу у вигляді стягнення одержаного за нікчемним правочином), або рішення суду про визнання правочину недійсним (бо відповідно до ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України вчинення платником податків правочину, котрий суперечить інтересам держави та суспільства, є підставою для звернення до суду з вимогою про визнання такого правочину недійсним).

Проте, відповідачем не подано до суду жодних доказів порушення кримінальної справи відносно посадових (службових) осіб позивача або за викладеними у акті фактами діяльності платника податків, наявності обвинувального вироку суду, рішення суду про стягнення одержаного за нікчемним правочином, наявності рішення суду про визнання правочину недійсним.

Законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за можливими допущеними порушеннями законодавства інших юридичних осіб, на господарюючих суб'єктів не покладається обов'язок та не надається право контролювати дотримання законодавства платником податків, який виступає контрагентом у господарській операції.

Висновок про те, що платник не несе відповідальності за порушення, допущені його контрагентом узгоджується з практикою Європейського Суду (Рішення Європейського Суду від 22 січня 2009 року у справі «Булвес» АД проти Болгарії (заява № 3991/03), відповідно до п. 714 якого, визначено, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів відзначає, що суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавської області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 20.10.2014р. по справі № 816/3716/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Тацій Л.В.
Судді Григоров А.М. Подобайло З.Г.