Справа № 754/11040/14-а
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 січня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Твердохліб В.А., Бужак Н.П.;

за участю секретаря: Кінзерської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду м.Києва від 06 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року, позивач звернувся до Деснянського районного суду м.Києва з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії. Свої позовні вимоги мотивував тим, що його віднесено до 2 категорії осіб, як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а тому він має право на призначення щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Просив суд визнати незаконними дії Відповідача щодо застосування ним під час нарахування/перерахування пенсії позивача, за період, починаючи з 01.01.2005 року і до моменту винесення рішення у цій справі, положень Бюджетних законів, а також нормативно-правових актів, якими визначено розміри пенсії для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, менші, ніж передбачені ст.51 Закону №796, визнати бездіяльність відповідача щодо нарахування, перерахунку та виплати ним позивачу недоотриманих сум додаткової пенсії, передбаченої ст. 49,51 Закону №796 починаючи з 01.2005 року і до моменту винесення рішення у справі, протиправною, зобов'язати відповідача зробити нарахування, перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі - 30%, починаючи з 01.01.2005 року, одночасно враховуючи вимоги ст. 67 ЗУ №796, за якими розмір пенсій збільшується у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, і нараховувати вказану пенсію у подальшому.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 18 вересня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про визнання дій та бездіяльності незаконними і неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії за період з 01.01.2005 року по 23.12.2013 року залишено без розгляду.

Постановою Деснянського районного суду м.Києва від 06 жовтня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою позов задоволити повністю.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Проте, Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Положеннями статті 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", позивача віднесено до 2 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

На звернення позивача до відповідача з приводу порушення його прав, було надано відповідь, в якій зазначено, що додаткова пенсія як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС, віднесеному до 2 категорії відповідно до ст. 51 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується позивачу у розмірі 18% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Києва та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням того, що позивач відноситься до учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку належних йому пенсій відповідно до вимог Закону №796.

У листі Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Києва від 27.02.2014 року, з посиланням на те, що нарахування та виплата пенсії позивачу здійснюється на підставі документів, що містяться в матеріалах пенсійної справи та відповідно до чинного законодавства України, а тому підстави для перерахунку та доплати пенсії відсутні.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам необхідно зазначити наступне.

Відповідно до п.13 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у разі, якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та цього Закону, їй призначається одна пенсія за її вибором.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до вказаних категорій встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на отримання пенсії.

Відповідно ст. 51 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796 від 28.02.1991 року, особам, віднесеним до 2 категорії, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Частиною 3 ст.46 Конституції України передбачено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму встановленого законом.

Відповідно до п. 17 ч. 1 с. 87 Бюджетного кодексу України, до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 5 частини другої статті 67-1 цього Кодексу), належать видатки на державні програми з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки, запобігання виникненню та ліквідації надзвичайних ситуацій та наслідків стихійного лиха.

Згідно до абз. 8 п. 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Статтею 63 Закону України «Про статусі і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством.

Пунктом 9 статті 1 Закону України від 31 липня 2014 року № 1622-VII ,,Про внесення змін до Закону України ,,Про державний бюджет України на 2014 рік", який набув чинності 3 серпня 2014 року, доповнено Прикінцеві положення Закону України від 16 січня 2014 року №719-VII ,,Про державний бюджет України на 2014 рік" пунктом 6-7 такого змісту: ,,установити, що норми і положення статей 20,21,22,23,30,31,37,39,48,50,51,52 та 54 Закону України ,,Про внесення змін до Закону України ,,Про Державний бюджет України на 2014 рік" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік".

Постановами Кабінету Міністрів України №745 від 6 липня 2011 року та №1210 від 23 листопада 2011 року були визначені мінімальні розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, а також щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Отже, з 1 січня 2014 року по 2 серпня 2014 року, тобто до набрання чинності Законом України від 31 липня 2014 року №1622-VII ,,Про внесення змін до Закону України ,,Про державний бюджет України на 2014 рік" положеннями Закону України ,,Про Державний бюджет України на 2014 рік" не було передбачено обмежень щодо застосування статті 51 Закону України ,,Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

З набранням чинності Законом України від 31 липня 2014 року №1622-VII ,,Про внесення змін до Закону України ,,Про державний бюджет України на 2014 рік" розмір виплат визначався відповідно до постанов Кабінету Міністрів України №745 від 6 липня 2011 року та №1210 від 23 листопада 2011 року.

Таким чином, враховуючи те, що звернувся позивач до суду з даним позовом лише 23 червня 2014 року, а позовні вимоги за період з 01 січня 2005 року по 23 грудня 2013 року включно судом першої інстанції були залишені без розгляду у відповідності до приписів статті 100 КАС України, задоволенню підлягають позовні вимоги за період з 24 грудня 2013 року до 02 серпня 2014 року.

Тому необґрунтованим є висновок суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні даного адміністративного позову з 24 грудня 2013 року по 02 серпня 2014 року.

Також, колегія суддів звертає увагу, що зазначена в адміністративному позові вимога позивача про зобов'язання відповідача перераховувати в подальшому пенсії у зазначених розмірах відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - не може бути задоволена в судовому порядку, так як КАС України не передбачено можливості захисту прав та інтересів осіб, які станом на момент звернення до суду не порушені.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови було неповно з`ясовано обставини справи та порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України, ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає, як така, що постановлена за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції в справах, розгляд яких передбачено п. 2 ч. 1 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 2, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задоволити частково.

Постанову Деснянського районного суду м.Києва від 06 жовтня 2014 року - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Києва щодо неперерахування та невиплати ОСОБА_2 з 24 грудня 2013 року по 02 серпня 2014 року, як особі, віднесеній до категорії 2 потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до статті 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Києва провести ОСОБА_2 перерахування та виплату з 24 грудня 2013 року по 02 серпня 2014 року, як особі, віднесеній до категорії 2 потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до статті 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням проведених виплат.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено - 22 січня 2015 року.

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.