Справа № 162/2436/13-а
Суддя: Невар О. В.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 162/2436/13-а
п/с 2-адр/164/1/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2015 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Невара О.В.,

при секретарі Долі О.І.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Любешівської селищної ради Волинської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3, про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Любешівської селищної ради Волинської області № 2 від 27 листопада 2013 року „Про відміну рішення виконкому селищної ради № 9 від 17 лютого 2010 року „Про надання дозволу на розміщення обєкта торгівлі підприємцю ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В:

5 січня 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про ухвалення додаткового судового рішення по адміністративній справі за його позовом до виконавчого комітету Любешівської селищної ради Волинської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3, про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Любешівської селищної ради № 2 від 27.11.2013 року „Про відміну рішення виконкому селищної ради № 9 від 17.02.2010 року „Про надання дозволу на розміщення обєкта торгівлі підприємцю ОСОБА_1П.. Свої вимоги обґрунтував тим, що постановою Маневицького районного суду Волинської області від 14.03.2014 року, яка набрала законної сили, його позов задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Любешівської селищної ради Волинської області № 2 від 27.11.2013 року „Про відміну рішення виконкому селищної ради № 9 від 17.02.2010 року „Про надання дозволу на розміщення обєкта торгівлі підприємцю ОСОБА_1П.. Разом з тим, на думку позивача, при винесенні постанови судом не було вирішено питання про всі судові витрати по даній справі, зокрема, не стягнуто з відповідача понесені позивачем витрати на правову допомогу на загальну суму 10000 гривень.Посилаючись на зазначені обставини, просив суд прийняти додаткову постанову, якою стягнути з місцевого бюджету Любешівської селищної ради Волинської області на його користь 10000 гривень витрат на правову допомогу.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 вимоги заяви про ухвалення додаткового судового рішення підтримав у повному обсязі з підстав, викладених в поданій до суду заяві, просив прийняти додаткову постанову, якою стягнути з місцевого бюджету Любешівської селищної ради Волинської області на його користь 10000 гривень витрат на правову допомогу. Не оспорює, що ні в поданій до суду позовній заяві, ні в судових засіданнях при розгляді справи по суті позивачем та його представниками не заявлялись клопотання про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 понесених останнім витрат на правову допомогу, не обґрунтовувався їх розмір, а також не подавались до матеріалів справи відповідні докази у підтвердження цих обставин.

Представник відповідача ОСОБА_2 вимог заяви про ухвалення додаткового судового рішення не визнав, проти задоволення цих вимог заперечує. Крім того, вказав, що 31.03.2014 року Любешівською селищною радою Волинської області постанову Маневицького районного суду Волинської області від 14.03.2014 року було виконано.

Неприбуття в судове засідання інших учасників судового процесу у відповідності до ст. 168 КАС України не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового судового рішення.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, проаналізувавши матеріали адміністративної справи в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд ухвалює додаткове судове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. Додаткове судове рішення або ухвала суду про відмову в ухваленні додаткового судового рішення можуть бути оскаржені.

Згідно ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать: 1) витрати на правову допомогу; 2) витрати сторін та їхніх представників, що повязані із прибуттям до суду; 3) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; 4) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

В судовому засіданні встановлено, що постановою Маневицького районного суду Волинської області від 14.03.2014 року, яка набрала законної сили, позов ОСОБА_1 було задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Любешівської селищної ради Волинської області № 2 від 27.11.2013 року „Про відміну рішення виконкому селищної ради № 9 від 17.02.2010 року „Про надання дозволу на розміщення обєкта торгівлі підприємцю ОСОБА_1П., відповідно до вимог ст. 94 КАС України з місцевого бюджету Любешівської селищної ради стягнуто на користь ОСОБА_1 68 гривень 82 копійки судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову до суду. Квитанцію про сплату судового збору позивачем було подано до суду разом з матеріалами позовної заяви, про що також вказано в переліку документів, що додаються до позовної заяви. Ні в поданій до суду позовній заяві, ні в судових засіданнях при розгляді справи по суті позивачем та його представниками не заявлялись клопотання про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 понесених останнім витрат на правову допомогу, не обґрунтовувався їх розмір, а також не подавались до матеріалів справи та не досліджувалися судом відповідні докази у підтвердження цих обставин. 31.03.2014 року Любешівською селищною радою Волинської області постанову Маневицького районного суду Волинської області від 14.03.2014 року виконано. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також підтверджуються як дослідженими судом матеріалами адміністративної справи № 162/2436/13-а за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Любешівської селищної ради Волинської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3, про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Любешівської селищної ради № 2 від 27.11.2013 року „Про відміну рішення виконкому селищної ради № 9 від 17.02.2010 року „Про надання дозволу на розміщення обєкта торгівлі підприємцю ОСОБА_1П., так і матеріалами даної справи за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення по вказаній адміністративній справі, рішенням Любешівської селищної ради Волинської області № 6 від 31.03.2014 року.

В поданій до суду заяві про ухвалення додаткового судового рішення позивачем ОСОБА_1 також вказано на те, що при розгляді його адміністративного позову суду не було відомо про його витрати на правову допомогу. Акти виконаних робіт за надання правової допомоги складені лише адвокатом ОСОБА_4 10.12.2014 року, а адвокатом ОСОБА_5 15.12.2014 року.Разом з тим, суд бере до уваги, що витрати на правову допомогу позивачем в поданій до суду заяві про ухвалення додаткового судового рішення та в судовому засіданні обґрунтовуються не вказаними актами виконаних робіт за надання правової допомоги, а квитанціями до прибуткового касового ордера від 4.12.2013 року адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Разом з тим, зі змісту ч. 1 ст. 94 КАС України вбачається, що у випадку ухвалення судового рішення на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею лише документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Відповідно до ст. 168 КАС України додаткове судове рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 може бути прийняте у випадках, визначених цією статтею, лише на підставі обставин, встановлених судом, при розгляді і вирішенні справи. Разом з тим, при зверненні до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення по адміністративній справі за його позовом ОСОБА_1 та його представником ОСОБА_4 не враховано, що додатковим судовим рішенням не можуть бути вирішені питання, які не були досліджені на судових засіданнях при розгляді справи, а також те, що питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено лише до закінчення строку на виконання судового рішення.

Судом встановлено, що ні в поданій до суду позовній заяві, ні в судових засіданнях при розгляді справи по суті позивачем та його представниками не заявлялись клопотання про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 понесених останнім витрат на правову допомогу, не обґрунтовувався їх розмір, а також не подавались до матеріалів справи та не досліджувалися судом відповідні докази у підтвердження цих обставин. 31.03.2014 року Любешівською селищною радою Волинської області постанову Маневицького районного суду Волинської області від 14.03.2014 року було виконано.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що в задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з місцевого бюджету Любешівської селищної ради Волинської області на його користь 10000 гривень витрат на правову допомогу по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Любешівської селищної ради Волинської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3, про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Любешівської селищної ради Волинської області № 2 від 27 листопада 2013 року „Про відміну рішення виконкому селищної ради № 9 від 17 лютого 2010 року „Про надання дозволу на розміщення обєкта торгівлі підприємцю ОСОБА_1П. слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 87, 90, 94, 168 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з місцевого бюджету Любешівської селищної ради Волинської області на його користь 10000 гривень витрат на правову допомогупо адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Любешівської селищної ради Волинської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3, про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Любешівської селищної ради Волинської області № 2 від 27 листопада 2013 року „Про відміну рішення виконкому селищної ради № 9 від 17 лютого 2010 року „Про надання дозволу на розміщення обєкта торгівлі підприємцю ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Маневицький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя районного суду О.В. Невар