Справа № 2а-9823/11
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року Справа № 120015/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Носа С. П.,
суддів Яворського І. О., Хобор Р. Б.;
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 грудня 2011 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Волинської обласної медико-соціальної експертної комісії про встановлення факту та зобов`язання вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
18 жовтня 2011 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Волинська обласна медико-соціальна експертна комісія про встановлення, що отримане 24 листопада 2009 року захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби; зобов`язання проведення перерахунку пенсії як інваліду війни з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом що отримав інвалідність під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) та призначення пенсії 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку).
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що центральною військово-лікарською комісією державної прикордонної служби України невірно встановлено причинний зв`язок захворювання на підставі підпункту «д» п. 12.5 Положення про проходження медичного огляду у Державній прикордонній службі України, затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України № 333 від 06 травня 2009 року. Це суперечить акту розслідування факту раптового погіршення стану здоров`я, що сталося 24 листопада 2009 року об 11 год 00 хв, Акту № 1 про нещасний випадок, пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби та суперечить п. 1 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 листопада 2011 року залучено до участі в даній справі в якості другого відповідача Волинську обласну медико-соціальну експертну комісію.
Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 грудня 2011 року позов задоволено частково. Зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України у Волинській області призначити ОСОБА_1 пенсію згідно з ст. 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» як інваліду з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, що отримав інвалідність під час виконання обов`язків військової служби, в розмірі 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення ( заробітку) та провести перерахунок пенсії з 18 квітня 2011 року.
Дану постанову мотивовано тим, що центральною військово-лікарською комісією Державної прикордонної служби України невірно встановлено причинний зв`язок захворювання ОСОБА_1 на підставі підпункту «д» п. 12.5 Положення про проходження медичного огляду у Державній прикордонній службі України, затвердженого наказом адміністрації Державної прикордонної служби України від 06.05.2009 року № 333, а саме: «Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби», оскільки він суперечить акту розслідування факту раптового погіршення стану здоров`я, що сталося 24.11.2009 року об 11 год 00 хв, Акту № 1 про нещасний випадок, пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби та суперечить п. 1 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».
Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що встановлення фактів, що мають юридичне значення здійснюється судом за нормами Цивільного процесуального кодексу України. Встановлення причинного зв`язку інвалідності колишніх військовослужбовців з виконання ними обов`язків військової служби відноситься до компетенції медико-соціальних експертних комісій. Відсутні докази для встановлення зв`язку інвалідності позивача з виконанням обов`язків військової служби.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.
Судом апеляційної інстанції заслухано суддю-доповідача, досліджено матеріали справи та проаналізовано доводи апеляційної скарги, внаслідок чого зроблено висновок про необхідність задоволення апеляційної скарги, скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні адміністративного позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України (в редакції чинній станом на 17 листопада 2011 року) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 17 КАС України (в редакції чинній станом на 17 листопада 2011 року) передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку з здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв`язку з публічним формуванням суб`єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України (в редакції чинній станом на 17 листопада 2011 року) юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Частиною 1 ст. 18 КАС України (в редакції чинній станом на 17 листопада 2011 року), визначено перелік адміністративних справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним:
1) адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам;
2) усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;
4) усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг;
Згідно із ч. 2 ст. 18 КАС України (в редакції чинній станом на 17 листопада 2011 року) окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.
Відповідачами у даному спорі є Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області та Волинська обласна медико-соціальна експертна комісія.
При цьому, відповідачем за вимогою про зобов`язання проведення перерахунку пенсії як інваліду війни є Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, а тому, на думку суду апеляційної інстанції, адміністративний позов в цій частині предметно підсудний місцевому загальному суду як адміністративному, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України.
Натомість відповідачем за вимогою про встановлення, що отримане 24 листопада 2009 року захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби є Волинська обласна медико-соціальна експертна комісія.
У розумінні статті 1 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» медико-соціальна експертиза - це визначення на основі комплексного обстеження усіх систем організму конкретної особи міри втрати здоров`я, ступеня обмеження її життєдіяльності, викликаного стійким розладом функцій організму, групи інвалідності, причини і часу її настання, а також рекомендацій щодо можливих для особи за станом здоров`я видів трудової діяльності та умов праці, потреби у сторонньому догляді, відповідних видів санаторно-курортного лікування і соціального захисту для найповнішого відновлення усіх функцій життєдіяльності особи.
Статтею 3 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.
Відповідно до підпункту 6.13 пункту 6 та абзацу двадцять третього підпункту 8.8 пункту 8 Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 467, Міністерство охорони здоров`я відповідно до покладених на нього завдань проводить медико-соціальну експертизу з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності особи та затверджує порядок її проведення.
Медико-соціальну експертизу відповідно до абзацу першого пункту 4 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1317, проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.
Комісії перебувають у віданні Міністерства охорони здоров`я України і утворюються за таким територіальним принципом: Кримська республіканська; обласні; центральні міські у мм. Києві та Севастополі; міські, міжрайонні, районні комісії (абзац третій пункту 4 згаданого Положення).
Абзац четвертий пункту 10 цього Положення визначає, що комісія складається з представників Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства соціальної політики України, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а також військово-медичної служби Служби безпеки України та військово-медичного підрозділу Служби зовнішньої розвідки у разі розгляду медичних справ стосовно потерпілих на виробництві чи пенсіонерів з числа військовослужбовців Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки. У проведенні медико-соціальної експертизи беруть участь також представники Пенсійного фонду України, органів державної служби зайнятості та, у разі потреби, працівники науково-педагогічної та соціальної сфери.
Відповідно до частини 3 статті 8 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» рішення медико-соціальних експертних комісій є обов`язковими для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, реабілітаційними установами незалежно від типу і форми власності.
З наведеного, на думку суду апеляційної інстанції випливає, що Волинська обласна медико-соціальна експертна комісія є державним органом.
Отже, адміністративний позов в частині позовної вимоги адресованої Волинській обласній медико-соціальній експертній комісії, на думку суду апеляційної інстанції, предметно підсудний окружному адміністративному суду, відповідно до ч. 2 ст. 18 КАС України.
Згідно із ч. 1 ст. 21 КАС України (в редакції чинній станом на 17 листопада 2011 року) якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) - місцевому загальному суду як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд.
Отже, виходячи із змісту ч. ч. 1, 2 ст. 18, ч. 1 ст. 21 КАС України (в редакції чинній станом на 17 листопада 2011 року) та враховуючи фактичні обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що даний спір предметно підсудний окружному адміністративному суду.
Судом першої інстанції після залучення до справи другого відповідача вищенаведеного невраховано, внаслідок чого розглянуто справу з порушенням правил предметної підсудності.
В свою чергу таке порушення означає, що справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду, а тому, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 5 КАС України, якою передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.
Встановлено, що позивач з 19 червня 2004 року проходив військову службу на посадах інформаційного відділу «Луцьк» Інформаційного центру «Житомир» Управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України. В ході проходження служби, щорічно проходив медичні обстеження (останнє 18.11.2009 року) під час яких ознак будь якого захворювання, яке унеможливлює виконання службових обов`язків виявлено не було. В період з 23.11.2009 року по 24.11.2009 року, відповідно до плану-завдання від 20.11.2009 року № 15/768 в інформаційному відділі «Луцьк Інформаційного центру «Житомир» здійснювалось прийняття іспитів на присвоєння (підтвердження) класної кваліфікації.
24.11.2009 року під час здачі іспитів з фізичної підготовки, а саме виконання вправи № 6 (підтягування на перекладині), після зіскоку з перекладини, позивач відчув різкий сильний головний біль давлючого характеру.
Відповідно до п. 2.8 Наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 11.04.2006 року № 282, нещасні випадки, що сталися внаслідок раптового погіршення стану здоров`я військовослужбовця під час виконання ним службових (посадових) обов`язків (у разі відсутності умов, зазначених у п. 2.9 цієї Інструкції), визнаються пов`язаними з виконанням обов`язків військової служби за умови, що погіршення стану здоров`я військовослужбовця сталося внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не проходив медичного огляду передбаченого законодавством, а робота, що виконувалася, була протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку про стан здоров`я. Медичний висновок щодо зв`язку погіршення стану здоров`я військовослужбовця з впливом на нього небезпечних чи шкідливих виробничих факторів або щодо протипоказання за станом здоров`я військовослужбовця виконувати зазначену роботу видається лікувально-профілактичним закладом за місцем лікування потерпілого на запит начальника органу Державної прикордонної служби України.
За фактом раптового погіршення здоров`я та на виконання п. 2.13 Інструкції про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків та аварій у Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 11.04.2006 року № 282 було створено комісію щодо розслідування факту раптового погіршення стану здоров`я позивача.
Комісією складено акти форми Нвс-5 та Нвс-1 від 01.12.2009 року, вих. № 15/819, відповідно до яких погіршення стану здоров`я ОСОБА_1 пов`язане з виконанням обов`язків військової служби (а. с. 8-13).
Свідоцтвом про хворобу № 129/155 від 15.04.2010 року, вих. № 167, встановлено причинний зв`язок захворювання ОСОБА_1 на підставі підпункту «д» п. 12.5 Положення про проходження медичного огляду у Держаній прикордонній службі України, затвердженого Адміністрації Державної прикордонної служби України № 333 від 06 травня 2009 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 червня 2009 року за № 570/16586 (далі Наказ № 333), а саме: «Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби»(а. с. 4, 4 зворот).
Стаття 19 Конституції України зобов`язує органи влади діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з вимогами частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Здійснивши перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій та рішень відповідачів вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідно до Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.1992 р. № 83, МСЕ визначає ступінь обмеження життєдіяльності людини, причину, час настання, групу інвалідності, сприяє проведенню ефективних заходів щодо профілактики інвалідності, реабілітації інвалідів, пристосування їх до суспільного життя.
Поряд з цим, судом першої інстанції не враховано такого.
Так, відповідно до п. 12 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1317 від 03 грудня 2009 року, причинний зв`язок інвалідності колишніх військовослужбовців з перебуванням на фронті або з виконанням ними інших обов`язків військової служби встановлюється на підставі документів, виданих військово-лікувальними закладами, а також інших документів, що підтверджують факт отримання поранення (захворювання).
Згідно з пп. 1 п. 13 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1317 від 03 грудня 2009 року, ступінь втрати працездатності військовослужбовців і військовозобов`язаних у період проходження ними служби (зборів) встановлюється у відсотках з метою виплати страхових сум за державним обов`язковим особистим страхуванням у день розгляду комісією таких документів, як, зокрема, копії свідоцтва про хворобу, виданого за затвердженою Міноборони формою військово-лікувальним закладом або районним військовим комісаріатом у разі визнання військово-лікарською комісією військовослужбовця або військовозобов`язаного в період проходження служби (зборів) не придатним за станом здоров`я для подальшого проходження служби (зборів) унаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання.
Відповідно до п. 2.3 Наказу № 333, ВЛК та ЛЛК приймають постанови, які оформлюються свідоцтвом про хворобу (додаток 1), довідкою військово-лікарської комісії (додаток 2) (далі - довідка ВЛК), протоколом (додаток 3) засідання ВЛК з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
Згідно із п. 11.7 Наказу № 333 постанови, які приймає ВЛК із встановлення причинного зв`язку захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва, наведені у главі 12 цього розділу.
Пунктом 12 Наказу № 333 визначено порядок встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців та колишніх військовослужбовців зі службою у Держприкордонслужбі.
Таким чином, причинний зв`язок поранень захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців встановлюється військово-лікарською комісією, а медико-соціальна експертна комісія встановлює причинний зв`язок інвалідності на підставі, зокрема, відомостей наведених у свідоцтві про хворобу.
Отже, вимога позивача про встановлення, що отримане 24 листопада 2009 року захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби адресована Волинській обласній медико-соціальній експертній комісії є безпідставною, оскільки причинний зв`язок захворювання позивача встановлений свідоцтвом про хворобу № 129/155 від 15 квітня 2010 року складеним госпітальною хірургічною військово-лікарською комісією Центрального клінічного госпіталю Державної прикордонної служби України та затвердженим Центральною військово-лікарською комісією.
Доказів оскарження такого свідоцтва матеріали справи не містять.
При цьому слід також зазначити, що позивач також вважає, що причинний зв`язок захворювання невірно встановлено саме центральною військово-лікарською комісією Державної прикордонної служби, що випливає із змісту позовної заяви.
Згідно із довідкою до акта огляду МСЕК № 0087276 захворювання позивача пов`язане із проходженням військової служби, що відповідає відомостям свідоцтва про хворобу № 129/155 від 15 квітня 2010 року складеним госпітальною хірургічною військово-лікарською комісією Центрального клінічного госпіталю Державної прикордонної служби України та затвердженим Центральною військово-лікарською комісією.
Оскільки, відповідно до п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення та перерахунку пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 30 січня 2007 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402, призначення пенсії органами Пенсійного фонду здійснюється, зокрема, на підставі довідки МСЕК про визнання особи інвалідом, а відповідно до частини 3 статті 8 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» рішення медико-соціальних експертних комісій є обов`язковими для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, реабілітаційними установами незалежно від типу і форми власності, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для задоволення вимоги позивача про проведення перерахунку пенсії.
Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на неповно, необ`єктивно і всебічно не з`ясованих обставинах, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 158-163, 195, 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області задовольнити.
Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 грудня 2011 року в справі № 2а-9823/11/0308 скасувати.
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Волинської обласної медико-соціальної експертної комісії про встановлення факту та зобов`язання вчинення дій відмовити.
Постанова набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.
Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: І. О. Яворський

Р. Б. Хобор