Справа № 824/2959/14-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2014-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2014 р. м. Чернівці Справа №824/2959/14-а

Чернівецький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Григораша В.О.;

при секретарі судового засідання - Сопко В.Ю.;

за участю:

представника позивача - Загарії О.Д.;

представника відповідача - Фуштея М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Шляхово-будівельне управління №60" до Державної податкової інспекції у м. Чернівцях Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

В поданому до суду адміністративному позові Товариство з додатковою відповідальністю "Шляхово-будівельне управління №60" (позивач, ТДВ "ШБУ №60") просить визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Чернівцях Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області (відповідач) № від 21.02.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі акту перевірки №187/24-12-22-01/03449775 від 06.02.2014 року "Про результати документальної позапланової перевірки ТДВ "ШБУ №60" з питань дотримання вимог податкового законодавства по фінансово-господарський відносинах з ТОВ "Кредмаш Сервіс" за березень 2012 року" відповідачем винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 21.02.2014 року №, яким зменшено розмір від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового кредиту за березень 2012року на суму 8517,00грн.

В акті перевірки податковим органом зроблено висновки про недійсність правочину ТДВ "ШБУ №60" з ТОВ "Кредмаш Сервіс", а саме договору купівлі-продажу №058-У03-12 від 27.03.2012року. Такі висновки позивач вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки під час перевірки податковий орган не встановив обставини, які б свідчили про умисел позивача на укладення договору з ТОВ "Кредмаш Сервіс" без створення наслідків, які передбачені договором, натомість документально доведено виконання зобов'язань щодо придбання товару. Це підтверджується рядом поданих документів, серед яких є договір купівлі-продажу, рахунок-фактура, податкова накладна, видаткова накладна, товарно-транспортні накладні, звіти про рух матеріальних цінностей на підприємстві.

Також позивач зазначив, що відсутність під час перевірки у позивача сертифікату якості на поставлений товар не є доказом нереальності купівлі деталей у ТОВ "Кредмаш Сервіс", оскільки такий сертифікат повинен бути у виробника продукції, а не в покупця. Наявність чи відсутність сертифікату якості не може слугувати обставиною, яка дає підстави вважати, що між сторонами договору не вчинено дії на реальність настання наслідків правочину, які ним обумовлені (реальна купівля та поставка продукції).

Щодо транспортування деталей, то позивач зазначає, що частина придбаних у ТОВ "Кредмаш Сервіс" деталей транспортувалась через ТОВ "Нова Пошта", решта за допомогою власного попутного транспорту, тому товарно-транспортні накладні на всі деталі відсутні. В той же час, наявність чи відсутність товарно-транспортних накладних не є підставою вважати, що реально товар не був куплений та доставлений на підприємство.

Додаткового позивач зазначив, що постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.12.2013року по справі №816/6517/13-а за адміністративним позовом ТОВ "Кредмаш Сервіс" до Кременчуцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області, яка набрала законної сили, скасовано податкові повідомлення-рішення від 01.02.2013року №/16 та №000862301/189, які були винесені на підставі акта №354/22.2-12/36618647 від 18.01.2013року, на які посилається відповідач в акті перевірки №187/24-12-22-01/03449775 від 06.02.2014 року, як на підставу фіктивності угод і поставки товарів між ТОВ "Кредмаш Сервіс" та ТДВ "ШБУ №60"

Виходячи з наведеного позивач вважає, що спірне податкове повідомлення-рішення прийняте з порушенням норм чинного законодавства та необґрунтовано, тобто без врахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідач, не погоджуючись із позовними вимогами, надав суду письмові заперечення в яких зазначив, що ТДВ "ШБУ №60" за період з 01.03.2012року по 31.03.2012року сформовано податкового кредиту по податку на додану вартість на загальну суму 5883,60грн на підставі податкової накладної, постачальником в якій зазначено ТОВ "Кредмаш Сервіс". Для перевірки ТДВ "ШБУ №60" надано договір купівлі-продажу №058-У03-12 від 27.03.2012року, який укладено з ТОВ "Кредмаш Сервіс" (продавець).

Перевіркою не виявлено, а підприємством для перевірки не надано документи, які підтверджують якість поставлених ТОВ "Кредмаш Сервіс" товарів та відповідають вимогам Закону України "Про підтвердження відповідності", що не дає можливості ідентифікувати товар та визначити його походження.

Окрім того, для перевірки позивачем надано договір про надання транспортно-експедиторських послуг №16600 від 02.11.2011 року з ТОВ "Нова Пошта" про транспортування вантажу. Відповідно до копії товарно-транспортної накладної від 28.03.2012 року відправником вантажу є ТОВ "Кредмаш Сервіс", проте така копія не містить достовірної інформації та не несе доказової сили. Відповідач зазначає, що під час перевірки не представлено первинні документи, які передбачені договором №16600 від 02.11.2011 року, а саме акт надання послуг, рахунок фактуру, податкову накладну, додатки №1 та №2.

На перевірку не представлено товарно-транспортних накладних або інших документів (наказів по підприємству про відрядження для отримання товару, табелів робочого часу, відомостей про списання паливо-мастильних матеріалів, авансових звітів тощо), які б могли засвідчити фактичне переміщення чи доставку товару від ТОВ "Кредмаш Сервіс" до ТДВ "ШБУ №60".

Окрім того, в ході дослідження господарських взаємовідносин між ТДВ "ШБУ №60" та ТОВ "Кредмаш Сервіс" у березні 2012 року ДПІ у м. Чернівцях було отримано податкову інформацію від Кременчуцької ОДПІ, а саме: акт від №354/22.2-12/36618647 від 18.01.2013року "Про результати виїзної документальної перевірки ТОВ "Кредмаш Сервіс" по взаємовідносинах з ТОВ "Сі гейт", ТОВ "Арвет" за період з 01.01.2009року по 30.09.2012року, ТОВ "Мастергільдія" за період з 01.07.2011 року по 31.03.2012 року. Вказаним актом перевірки встановлено відсутність поставок товарів від постачальників до ТОВ "Кредмаш Сервіс" та встановлено відсутність укладання угод з метою настання реальних наслідків. У акті наведено докази, що свідчать про відсутність у постачальників ТОВ "Кредмаш Сервіс" адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань по укладеним угодам та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взяти на себе зобов'язань, що в свою чергу, свідчить про відсутність наміру створення правових наслідків. З врахуванням результатів перевірки ТОВ "Кредмаш Сервіс" від 18.01.2013року №354/22.2-12/36618647 неможливо встановити фактичних постачальників товарів до ТДВ "ШБУ №60" у березні 2012 року.

Враховуючи зазначене, відповідач вважає, що податкове повідомлення-рішення від 21.02.2014 року № є обґрунтованим і таким, що відповідає вимогам податкового та валютного законодавства.

Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

В період з 29.01.2014 року по 04.02.2014 року, відповідно до направлень Державної податкової інспекції у м. Чернівцях від 29.01.2014 року №002341 та №002342 (а.с. 67) та наказу на проведення документальної позапланової перевірки від 28.01.2014 року №130 (а.с. 68), представниками податкового органу проведена документальна позапланова перевірка ТДВ "ШБУ" №60 з питань дотримання вимог податкового законодавства по фінансово-господарських відносинах з ТОВ "Кредмаш Сервіс" () за березень 2012 року відповідно до затвердженого плану перевірки.

Перевіркою повноти визначення ТДВ "ШБУ" №60 податкового кредиту за період з 01.03.2012року по 31.03.2012року встановлено його завищення на 8583,60грн. Перевіркою встановлено, що ТОВ "Кредмаш Сервіс" виписано ТДВ "ШБУ №60" податкову накладну №89 від 28.03.2012року на загальну суму 51501,60грн, в тому числі ПДВ 8583,60грн. Податок на додану вартість вказаної податкової накладної ТДВ "ШБУ №60" включено до складу податкового кредиту у податковій декларації з ПДВ за березень 2012року в сумі 8583,60грн. ТДВ "ШБУ №60" до перевірки було надано завірені копії наступних документів: договір купівлі-продажу №058-У03-12 від 27.03.2012 року, укладений між ТДВ "ШБУ №60" та ТОВ "Кредмаш Сервіс"; видаткову накладну № КД-0000213 від 28..03.2012року; податкову накладну №89 від 28.03.2012року та картку рахунку №631.

Під час перевірки представниками податкового органу використано та враховано акт Кременчуцької ОДПІ від 18.01.2013 року №354/22.2-12/36618647 про результати виїзної документальної перевірки ТОВ "Кердмаш Сервіс" () по питанню взаємовідносин з ТОВ "Сі гейт" (), ТОВ "Арвет" () за період з 01.01.2009 року по 30.09.2012 року, ТОВ "Мастергільдія" () за період з 01.07.2011 року по 31.03.2012 року у зв'язку з неповним наданням пояснення та документального підтвердження на запити Кременчуцької ОДПІ від 31.08.2012 року №2288/10/22-112 від 20.11.2012 року (а.с.78-90).

Актом перевірки Кременчуцької ОДПІ від 18.01.2013 року №354/22.2-12/36618647 встановлено відсутність поставок товарів від постачальників до ТОВ "Кредмаш Сервіс" та встановлено відсутність укладення угод з метою настання реальних наслідків. Також актом зафіксовано, що ТОВ "Кердмаш Сервіс" здійснило видимість придбання товарів від ТОВ "Сі гейт", ТОВ "Арвет" та ТОВ "Мастергільдія", які в дійсності не мали реального характеру, а лише полягали в документальному оформленні первинних документів з метою ухилення від сплати податків.

Виходячи з наведеного, ТОВ "Кердмаш Сервіс" здійснювало діяльність спрямовану на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Таким чином, за висновками перевірки, ТОВ "Кердмаш Сервіс" здійснювало діяльність спрямовану на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам. У зв'язку з не підтвердженням об'єктів оподаткування податком на додану вартість у березні 2012року по операціях з купівлі у постачальника ТОВ "Кердмаш Сервіс" та продажу підприємствам - покупцям товарів (робіт, послуг) в розумінні статтей 22 та 188 Податкового кодексу України у ТДВ "ШБУ №60" відсутнє право на формування податкового кредиту по податку на додану вартість з операцій придбання у ТОВ "Кердмаш Сервіс" у березні 2012року в сумі 8583,60грн

За результатами проведеної перевірки ТДВ "ШБУ №60" складено акт від 06.02.2014 року №187/24-12-22-01/03449775 (а.с.14-19), яким встановлено порушення п. 198.1., п.198.3., п. 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України у результаті чого ТДВ "ШБУ №60" занижено податок на додану вартість за березень 2012 року в сумі 66,60грн та завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за березень 2012року в сумі 8517,0 грн.

На підставі акту перевірки від 06.02.2014 року №187/24-12-22-01/03449775 податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення форми "В4" від 21.02.2014 року №, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 8517,00 грн (а.с. 12).

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, 07.03.2014 року позивач оскаржив його до Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області. За результатами розгляду скарги, Головним управлінням Міндоходів у Чернівецькій області винесено рішення від 29.04.2014 року №593/10/24-13-10-02-08, яким скаргу позивача залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 21.02.2014 року № без змін (а.с. 39-41).

Не погоджуючись із рішенням Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області про результати розгляду скарги від 29.04.2014 року та податковим повідомленням-рішенням форми "В4" від 21.02.2014 року №, позивач оскаржив його до Міністерства доходів і зборів. За результатами розгляду скарги, рішенням Міністерства доходів і зборів від 26.06.2014 року №11486/6/99-99-10-01-15 вирішено залишити без змін податкове повідомлення-рішення від 21.02.2014 року № та рішення прийняте за розглядом скарги, а скаргу - без задоволення (а.с. 42-44).

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням Державної податкової інспекції у м. Чернівцях Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області форми "В4" від 21.02.2014 року № позивач звернувся до суду з позовом про визнання його протиправним та скасування.

Досліджуючи в судовому засіданні правильність формування ТДВ "ШБУ №60" податкового кредиту по податку на додану вартість з операцій по придбанню у ТОВ "Кердмаш Сервіс" у березні 2012року в сумі 8583,60грн, судом встановлено наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, між ТОВ "Кредмаш Сервіс" та ТДВ "ШБУ №60" 27.03.2012 року було укладено договір купівлі-продажу №058-У03-12 за умовами якого ТОВ "Кредмаш Сервіс" зобов'язується відпустити ТДВ "ШБУ №60" товар в асортименті згідно заявки і виставлених рахунків до цього договору, а ТДВ "ШБУ №60" - сплатити і прийняти товар (а.с.20). У відповідності до п.2.1. договору купівлі-продажу №058-У03-12 ціна на товар, що постачається, вказується в Специфікаціях до цього договору, що є невід'ємною частиною на кожну партію окремо.

27.03.2012 року сторонами договору підписано Специфікацію №1 до договору купівлі-продажу №058-У03-12 (а.с.24) на наступний товар (найменування): 1) лист броньований ДС61 1100002, вагою 378,00кг, в кількості 42шт., за ціною без ПДВ 208,00 грн за шт., на загальну суму 8736,00грн без ПДВ; 2) болт натяжний ДС, вагою 28,00кг, в кількості 28 шт., за ціною без ПДВ 78,00 грн за шт., на загальну суму 2184,00грн без ПДВ; 3) гайка ДС185/, вагою 9,00кг, в кількості 30 шт., за ціною без ПДВ 27,00 грн за шт., на загальну суму 810,00грн без ПДВ; 4) стійка ДС61/1103031, вагою 400,00кг, в кількості 20 шт., за ціною без ПДВ 615,00 грн за шт., на загальну суму 12300,00грн без ПДВ; 5) стійка ДС61/1103032, вагою 160,00кг, в кількості 8 шт., за ціною без ПДВ 615,00 грн за шт., на загальну суму 4920,00 грн без ПДВ; 6) болт Д647/1102017, вагою 44,00кг, в кількості 28 шт., за ціною без ПДВ 112,00 грн за шт., на загальну суму 3136,00грн без ПДВ; 7) лопать ДС61/1103033, вагою 112,00кг, в кількості 8 шт., за ціною без ПДВ 329,00 грн за шт., на загальну суму 2632,00грн без ПДВ; 8) лопать ДС61/1103034, вагою 280,00кг, в кількості 20 шт., за ціною без ПДВ 329,00 грн за шт., на загальну суму 6580,00грн без ПДВ; 9) лист ДС-168/5501008, вагою 64,00кг, в кількості 12 шт., за ціною без ПДВ 135,00 грн за шт., на загальну суму 1620,00грн без ПДВ.

Згідно Специфікації №1 до договору купівлі-продажу №058-У03-12 загальна вага та вартість товару, що погоджено для поставки від ТОВ "Кредмаш Сервіс" до ТДВ "ШБУ №60" становить 1476,60кг на загальну суму 51501,60грн, в тому числі ПДВ 8583,60грн.

На виконання умов вказаного правочинну ТОВ "Кредмаш Сервіс" надало позивачу наступні документи:

- рахунок-фактуру №КД-0000311 від 27.03.2012 року на товар на загальну суму - 51501,60 грн, в тому числі ПДВ - 8583,60 грн (а.с.21), що відповідає Специфікації №1 до договору купівлі-продажу №058-У03-12;

- видаткову накладну №КД-0000213 від 28.03.2012 року на товар на загальну суму з 51501,60 грн, в тому числі ПДВ - 8583,60 грн (а.с.22), що відповідає Специфікації №1 до договору купівлі-продажу №058-У03-12;

- податкову накладну №89 від 28.03.2012 року на товар вагою 1476,60 кг на загальну суму - 51501,60 грн, в тому числі ПДВ - 8583,60 грн (а.с. 23), що відповідає Специфікації №1 до договору купівлі-продажу №058-У03-12.

Поставлений ТОВ "Кредмаш Сервіс" товар оплачений ТДВ "ШБУ №60" частинами, що підтверджується карткою рахунком 631 за 01.01.2012 року - 31.12.2013 року (а.с. 29-32):

- банківська виписка БВ-000016 від 29.03.2012 року на суму 21501,60 грн;

- банківська виписка БВ-000013 від 30.03.2012 року на суму 7000,00 грн;

- банківська виписка БВ-000021 від 04.04.2012 року на суму 10000,00 грн;

- банківська виписка БВ-000027 від 17.04.2012 року на суму 13000,00 грн;

З матеріалів справи встановлено, що частина товару вагою 369 кг поставлено позивачу шляхом відправки через ТОВ "Нова Пошта", що підтверджується товарно-транспортними накладними (а.с.33-36).

В судовому зсіданні в якості свідка надали пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які з приводу відомих їм обставин у справі, пояснили наступне.

Так, свідок ОСОБА_3 пояснив, що працює завідуючим підсобного виробництва на ТДВ "ШБУ-60", до його обов'язків входить слідкувати за справністю механізмів на підприємстві. Робота по виготовленню асфальтного покриття сезонна, тому ремонт обладнання здійснюється до початку сезону робіт. У березні 2012 року ОСОБА_3 був відряджений у м. Кременчук для укладення договору купівлі-продажу деталей з ТОВ "Кредмаш Сервіс", необхідних для ремонту обладнання для виготовлення асфальту.

27.03.2014 року за дорученням директора ТДВ "ШБУ-60" ОСОБА_3 уклав договір з ТОВ "Кредмаш Сервіс" на купівлю деталей. Проте, у зв'язку із відсутністю всіх необхідних деталей, було вирішено здійснити їх доставку частинами в три етапи. Першу частину деталей, а саме болти, гайки, кріплення було надано одразу, у зв'язку із чим свідок ОСОБА_3 забезпечив їх доставку на ТДВ "ШБУ-60" службовим автомобілем Skoda Fabia, на якому приїхав в м. Кременчук.

По приходу деталей ОСОБА_3 обліковував їх, підписував видаткові накладні та видаткові ордери. Наступні партії деталей від ТОВ "Кредмаш Сервіс" було поставлено працівником ТДВ "ШБУ-60" ОСОБА_4 та через ТОВ "Нова Пошта".

Матеріалами справи підтверджено факт перебування завідуючого підсобного виробництва ОСОБА_3 на службовому автомобілі Skoda Fabia у відрядженні на ТОВ "Кредмаш Сервіс" м. Кременчук в період з 27.03.2012 року по 29.03.2012року, що підтверджується наступними доказами: довідкою про місце роботи ОСОБА_3 №47 від 17.11.2014 року (а.с.108); наказом ТДВ "ШБУ №60" №14а від 03.01.2012 року про закріплення за ОСОБА_3 автомобіля Skoda Fabiа, що належить ТДВ "ШБУ-60" (а.с.139); посвідченням про відрядження ОСОБА_3 в м. Кременчук Полтавської області на ТОВ "Кредмаш Сервіс" від 26.03.2012 року (а.с.135); відмітками на посвідченні про відрядження про прибуття ОСОБА_3 на ТОВ "Кредмаш Сервіс" м. Кременчук від 27.03.2012 року та про вибуття від 29.03.2012року (а.с.136); рахунком за проживання ОСОБА_3 №17478/13951 в ТОВ "Готельний комплекс "Європейський" м. Кременчук за період з 27.03.2012року по 29.03.2012року (а.с.137) та авансовим звітом № 1 від 02.04.2012року про відрядження ОСОБА_3 (а.с.138).

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що працює в ТДВ "ШБУ-60" на посаді машиніста екскаватора. В березні 2014 року ОСОБА_4 перебував в особистих справах у м. Кременчук на власному транспортному засобі Citroen Jumper. Йому зателефонував керівник ТДВ "ШБУ-60" та запропонував попутно привезти деталі для ТДВ "ШБУ-60", які придбані у ТОВ "Кредмаш Сервіс". Оскільки у автомобілі ОСОБА_4 було достатньо місця для доставки таких деталей, він погодився на пропозицію керівника ТДВ ШБУ-60". Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на транспортний засіб Citroen Jumper (вантажопасажирський), р.н. НОМЕР_2, 2001 р.в. (а.с.96-97).

Окрім того, реальність купівлі ТДВ "ШБУ-60" товару у ТОВ "Кредмаш Сервіс" підтверджується звітом про рух матеріалів у завідуючого Дільниці підсобного виробництва с. Магала ОСОБА_3 за березень 2012 року (а.с.37) та актом звірки взаєморозрахунків станом на 01.10.2013 року між ТОВ "Кредмаш Сервіс" та ТДВ "ШБУ №60" (а.с.38).

В ході судового розгляду також встановлено, що на підставі акту перевірки Кременчуцької ОДПІ від 18.01.2013 року №354/22.2-12/36618647, який було використано під час перевірки ТДВ "ШБУ №60", винесено податкові повідомлення-рішення від 01.02.2013 року №/16 та №000862301/189, які були оскаржені ТОВ "Кредмаш Сервіс" в судовому порядку до Полтавського окружного адміністративного суду. За результатами розгляду адміністративного позову ТОВ "Кредмаш Сервіс", постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.12.2013 року №816/6517/13-а, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.01.2014року, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Кременчуцької ОДПІ від 01.02.2013 року №/16 та №000862301/189 (а.с.114-134).

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 14.03.2014 року №К/800/10122/14 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Кременчуцької ОДПІ на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12.12.2013 року №816/6517/13-а та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.01.2014 року (а.с.46).

До вказаних спірних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.2 ст.5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

При вирішенні даної адміністративної справи суд застосовує нормативно-правові акти, які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин, відповідно на момент прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та на момент формування податкового кредиту позивачем та віднесення сум до валових витрат.

Відповідно до пп. а) п.198.1. ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (ПК України) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.3. ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6. ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 (Положення №88), згідно положень яких первинні документи - письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Згідно п. 2.4 Положення №88, первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року №996-XIV зі змінами і доповненнями (Закон №996-XIV) відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів.

Статтею 9 Закону №996-XIV встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням зазначеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондується з нормами Податкового кодексу України.

Судовим розглядом встановлено, що всі суми податку на додану вартість, сплаченого позивачем в ціні придбаного у ТОВ "Кредммаш Сервіс" товару, віднесено ним до складу валових витрат та включено до складу податкового кредиту, підтверджені податковими та видатковими накладними, що оформлені відповідно до норм чинного законодавства. Жодних зауважень до змісту податкових та видаткових накладних у податкового органу на момент перевірки та складення акту не було.

Досліджені судом первинні бухгалтерські документи з господарських операцій ТДВ "ШБУ-60" з ТОВ "Кредмаш-Сервіс" (договір, Специфікація, податкова та видаткова накладна, рахунок-фактура, докази транспортування придбаних у ТОВ "Кредмаш Сервіс" товарів, звіти про рух матеріальних цінностей на підприємстві) підтверджують реальність господарських операцій з придбання товарів, відповідають вимогам первинності в розумінні ст.9 Закону України №996 та Положення №88 і являються підставою для бухгалтерського та податкового обліку.

Отже, позивачем, на підставі належним чином оформлених податкових накладних та інших первинних бухгалтерських документів, правомірно включено суму податку на додану вартість до складу податкового кредиту та відображено у податковій декларації по податку на додану вартість за березень 2012року в розмірі 8517,00 грн.

Суд вважає помилковими посилання податкового органу, як на підставу нереальності господарських правовідносин позивача з ТОВ "Кредммаш Сервіс", на акт перевірки Кременчуцької ОДПІ від 18.01.2013 року №354/22.2-12/36618647, оскільки в переліку контрагентів по взаємовідносинах з ТОВ "Кредммаш Сервіс", зазначених у вказаному акті перевірки ТДВ "ШБУ-60" не значиться.

Крім того, слід зазначити, що податкові повідомлення-рішення від 01.02.2013 року №/16 та №000862301/189, які було винесено на підставі висновків акта перевірки Кременчуцької ОДПІ від 18.01.2013 року №354/22.2-12/36618647, визнано протиправними та скасовано постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.12.2013 року №816/6517/13-а, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.01.2014року, оскільки висновки податкового органу в акті перевірки Кременчуцької ОДПІ від 18.01.2013 року №354/22.2-12/36618647 не знайшли свого підтвердження в ході розгляду вказаної адміністративної справи.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Також, слід зазначити, що відсутність сертифікату якості не може слугувати обставиною, яка дає підстави вважати, що між сторонами договору не вчинено дії на реальність настання наслідків правочину, які ним обумовлені (реальна купівля та поставка продукції), оскільки для правильності ведення бухгалтерського та податкового обліку обов`язкову наявність сертифіката якості не передбачено.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень в ході судового розгляду справи не доведено правомірності прийнятого ним податкового повідомлення-рішення форми "В4" від 21.02.2014 року №, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що відповідач при прийнятті спірного рішення діяв всупереч вимог ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України. Зокрема, рішення прийнято необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та належить до скасування, що відповідає суті заявлених вимог та передбаченому законом способу захисту порушеного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 70, 71, 72, 76, 77, 79, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Чернівцях Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області форми "В4" від 21.02.2014 року №.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Шляхово-будівельне управління №60" () судовий збір в розмірі 182 (сто вісімдесят дві) грн 70 коп., сплачений згідно квитанції №1181 від 02.10.2014 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.О. Григораш

Повний текст постанови складено 24 грудня 2014 року.