Справа № 2а-0870/5351/11
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2011-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2011 року 16:30 Справа № 2а-0870/5351/11

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., за участю секретаря Сокол О.О. та представників:

позивача: не з'явився;

відповідача: не з'явився;

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя

до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Запоріжжі

про зобов'язання відповідача включити в акт звірки витрат суму адресної допомоги, витрат на її доставку та стягнення суми адресної державної допомоги у розмірі 4 512,00 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

12 липня 2011 року Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя (далі - позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Запоріжжі (далі - відповідач) в якій просить зобов'язати відповідача прийняти до заліку і включити до акту щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, для відшкодування суми витрат на виплату пенсії громадянину Казахстану ОСОБА_2, який отримав трудове каліцтво у Казахстані та переїхав на постійне проживання в України, за період з грудня 2010 року до травня 2011 року включно у сумі 4 512,00 грн.

Ухвалою суду від 14 липня 2011 року відкрито провадження у адміністративній справі №2а-0870/5351/11, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 26 липня 2011 року. Розгляд справи відкладався на 04 серпня 2011 року.

Представник позивача в судове засідання не прибув, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та підтримку позовних вимог.

Представники відповідача в судове засідання не прибув, надав суду клопотання про розгляд справу без його участі.

Відповідно до положень статті 128 КАС України справа вирішується на підставі наявних в ній доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Запорізький окружний адміністративний суд, -

ВСТАНОВИВ:

На виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 265 "Деякі питання пенсійного забезпечення громадян" управлінням Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя з грудня 2010 по травень 2011 року виплачувалась щомісячна державна адресна допомога особам, постраждалим від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання.

Між позивачем і відповідачем з грудня 2010 по травень 2011 року складені Акти щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку боргу відповідачем з грудня 2010 по травень 2011 року не прийнято до заліку витрати на виплату основного розміру пенсії громадянину Казахстану ОСОБА_2, який отримав трудове каліцтво у Казахстані та переїхав на постійне проживання в Україну у загальній сумі 4 512,00 грн. (900,00 грн. - основний розмір пенсії, 3 612,00 грн. - щомісячна адресна допомога), з яких:

за грудень 2010 року -734,00 грн., у т.ч. пенсії 150,00 грн., державної адресної допомоги до пенсії 584,00 грн.;

за січень 2011 року -750,00 грн., у т.ч. пенсії 150,00 грн., державної адресної допомоги до пенсії 600,00 грн.;

за лютий 2011 року -750,00 грн., у т.ч. пенсії 150,00 грн., державної адресної допомоги до пенсії 600,00 грн.;

за березень 2011 року -750,00 грн., у т.ч. пенсії 150,00 грн., державної адресної допомоги до пенсії 600,00 грн.;

за квітень 2011 року -764,00 грн., у т.ч. пенсії 150,00 грн., державної адресної допомоги до пенсії 614,00 грн.;

за травень 2011 року -764,00 грн., у т.ч. пенсії 150,00 грн., державної адресної допомоги до пенсії 614,00 грн.;

Факт неприйняття до заліку вищевказаних витрат підтверджено таблицями розбіжностей до інформації про відшкодування витрат пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період з грудня 2010 по травень 2011 року, які підписано уповноваженими посадовими особами Сторін.

Статтею 6 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 23.09.1999 № 1105 передбачено, що непрацездатні громадяни крім пенсійних виплат із системи пенсійного забезпечення мають право отримувати доплати, надбавки та підвищення до зазначених виплат, додаткову пенсію в порядку та за рахунок коштів, визначених законодавством. У разі якщо сукупність виплат, зазначених у частині першій цієї статті, разом з пенсійними виплатами із системи пенсійного забезпечення та іншими доходами не досягають розміру прожиткового мінімуму, визначеного законом для непрацездатних громадян, такі громадяни мають право на отримання державної соціальної допомоги в порядку, розмірах та за рахунок коштів, визначених законом.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 N 265 "Деякі питання пенсійного забезпечення громадян" встановлено, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством…) не досягає в осіб, яким призначено пенсію у зв'язку з втратою годувальника, на одного непрацездатного члена сім'ї 100 відсотків, на двох - 120 відсотків, на трьох і більше - 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначених розмірів.

Відповідно до п. 4 вказаної Постанови виплата щомісячної державної адресної допомоги, передбаченої цією постановою, здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога.

Статтею 25 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" передбачено, що усі види страхових виплат і соціальних послуг застрахованим та особам, які перебувають на їх утриманні, а також усі види профілактичних заходів, передбачених статтями 21 та 22 цього Закону, провадяться Фондом соціального страхування від нещасних випадків за рахунок коштів цього Фонду.

До страхових виплат відповідно до п. "г" ст. 21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" відносяться пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Відповідно п. 9 Постанови Правління пенсійного фонду України та Правління фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 N 5-4/4 "Про затвердження Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання" відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788, "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та інших нормативно-правових актів, а саме: сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію; допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію; сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Отже, щомісячна державна адресна допомога до пенсії, призначена на підставі Постанови КМУ від 26.03.2008 № 265 "Деякі питання пенсійного забезпечення громадян" до переліку сум, які підлягають відшкодуванню не включена.

Звертаючись до суду із позовом, УПФУ у Орджонікідзевському районі посилається на те, що відповідач має прийняти до заліку суму витрат виплачених позивачем суму державної адресної допомоги до пенсії на підставі Порядку. Проте, такий висновок позивача є помилковим, з огляду на наступне.

Згідно п. 3 Порядку, відшкодуванню підлягають пенсії, призначені відповідно до пунктів "а", "в", "г" статті 26, статей 37, 38, та пенсії, виплачені відповідно до статей 91, 92 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в разі настання страхових випадків, визначених Переліком обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2001 року № 1094.

Пунктом 4 Порядку передбачено, що відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України "Про пенсійне забезпечення", "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та інших нормативно-правових актів, а саме: сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію; допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію; сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Отже, пунктами 3 та 4 Порядку визначено вичерпний перелік видів пенсій та сум, які підлягають відшкодуванню, серед яких не передбачено відшкодування Пенсійному фонду державної адресної допомоги.

Крім того, суд вважає, що вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача прийняття до заліку та включення до акту щомісячної звірки суми витрат про стягнення витрат на виплату розміру пенсії по інвалідності громадянину Казахстану ОСОБА_2 в розмірі 4 512,00 грн., не підлягають задоволенню у зв'язку із наступним.

Питання щодо взаємного визнання прав на відшкодування шкоди, заподіяної працівникам каліцтвом, професійним захворюванням чи іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ними трудових обов'язків врегульовано міждержавною Угодою країн-республік колишнього СРСР від 09.09.1994 року (далі -Угода), яка ратифікована Україною 06.10.1995.

Відповідно до ст. 2 Угоди (мовою оригіналу) "Возмещение вреда, причиненного работнику вследствие трудового увечья, иного повреждения здоровья (в том числе при наступлении потери трудоспособности в результате несчастного случая на производстве, связанного с исполнением работниками трудовых обязанностей, после переезда пострадавшего на территорию другой Стороны), смерти производится работодателем Стороны, законодательство которой распространялось на работника в момент получения увечья, иного повреждения здоровья, смерти.

Работодатель, ответственный за причинение вреда, производит его возмещение в соответствии со своим национальным законодательством".

Відповідно до ст. 3 Угоди (мовою оригіналу) "Возмещение вреда производится работодателем Стороны, законодательство которой распространялось на работника во время его трудовой деятельности, вызвавшей профессиональное заболевание, и в том случае, если указанное заболевание впервые было выявлено на территории другой Стороны".

Таким чином відшкодування витрат на виплату пенсії ОСОБА_2 повинно здійснюватися працедавцем за місцем роботи, на якій він отримав трудове каліцтво у Казахстані.

Крім того, суд вважає що обраний позивачем у цій справі спосіб захисту (відновлення) порушеного права є таким, що не відповідає змісту прав Управління пенсійного фонду України, щодо відшкодування понесених ним витрат, оскільки вищезазначений порядок, на який покладається позивач, не врегульовує спірних відносин, які виникли у даному випадку, оскільки встановлене ним правило підписання актів звірки розрахунків розраховано на відсутність спору. У разі відсутності згоди на підписання таких актів з боку Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, вимоги про відшкодування таких сум мають вирішуватися в судовому порядку в судах адміністративної юрисдикції, шляхом пред'явлення позову про стягнення цих сум на централізованому рівні, а не шляхом пред'явлення вимог про зобов'язання прийняття до заліку та включення до акту щомісячної звірки пенсійних витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Управління Пенсійного фонду України у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили і є остаточною після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя (підпис) Ю.П.Бойченко