Справа № 565/587/14-а
Суддя: Горегляд О.І.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 565/587/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2014 року м.Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Ковбасюк А.О.,

- позивача - ОСОБА_1,

- представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про призначення пенсії на пільгових умовах, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, діючи від імені та в інтересах ОСОБА_1, звернувся в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області (далі по тексту - УПФ в м.Кузнецовськ Рівненської області), в якому просить суд зобов'язати відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 05 жовтня 2013 року на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на 5 (п'ять) років у відповідності до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як особі, яка постійно проживає та працює у зоні посиленого радіологічного контролю та станом на 01 січня 1993 року прожила в цій зоні не менше 4 (чотирьох) років. Заявлені позовні вимоги представник ОСОБА_1 обґрунтовує положеннями ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також тим, що з 09 квітня 1984 року і по даний час позивач постійно проживає в м.Кузнецовськ Рівненської області, що віднесено до зони посиленого радіологічного контролю, та станом на 01 січня 1993 року прожив у вказаній зоні понад 4 (чотири) роки, тому має право на пенсію за віком, призначену на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на 5 (п'ять) років. Згідно з доводами ОСОБА_2 вказані фактичні обставини підтверджуються відомостями про місце проживання (реєстрації) позивача, зазначеними у паспорті ОСОБА_1 і в довідці ЖЕД №2 Кузнецовського міського комунального підприємства №382 від 11 лютого 2014 року, та стали підставою для надання позивачу статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 4, та видачі 11 січня 2005 року Рівненською обласною держадміністрацією відповідного посвідчення серії НОМЕР_1. При цьому представник позивача зазначив, що підстави для надання особі статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 4, що передбачені ст.14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», є аналогічними тим підставам, які встановлені ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для зменшення особі пенсійного віку в зв'язку з проживанням в зоні посиленого радіологічного контролю, зокрема, щодо часу такого проживання. За таких обставин, ОСОБА_2 у позовній заяві стверджує, що ОСОБА_1, якому ІНФОРМАЦІЯ_1 виповнилось 55 років, з наступного дня, тобто з 05 жовтня 2013 року, набув право виходу на пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст.26 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на 5 (п'ять) років. В адміністративному позові вказано, що 10 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до УПФ в м.Кузнецовськ Рівненської області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку на 5 (п'ять) років та подав всі документи, передбачені п.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року, в тому числі посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідку про період проживання на території зони посиленого радіологічного контролю, проте відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, про що повідомив листом від 23 грудня 2013 року. Таке рішення УПФ в м.Кузнецовськ Рівненської області ґрунтується на відсутності підстав для призначення ОСОБА_1 пенсії зі зниженням пенсійного віку на 5 (п'ять) років з мотивів непідтвердження належним чином обставин проживання позивача в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01 січня 1993 року не менше 4 (чотирьох) років, оскільки з його трудової книжки вбачається, що в певні періоди він працював не в такій зоні. Вказане рішення відповідача ОСОБА_1 та його представник вважають незаконним та таким, що порушує право позивача на пільгове пенсійне забезпечення. Згідно з доводами, викладеними в адміністративному позові ОСОБА_1, УПФ України в м.Кузнецовськ Рівненської області незаконно, всупереч вимогам ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та п.29 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року, відмовило ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки проігнорувало дані паспорту громадянина України - позивача і довідки з місця його проживання та визначило місце проживання ОСОБА_1 на підставі записів його трудової книжки, яка є документом, що підтверджує стаж роботи, а не місце проживання особи. В обґрунтування вимог про необхідність призначення ОСОБА_1 пенсії за віком з 05 жовтня 2013 року представник позивача покликався на положення ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з якими пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку, зазначивши, що пенсійного віку, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, ОСОБА_1 досяг ІНФОРМАЦІЯ_1 та в межах трьохмісячного строку - 10 грудня 2013 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 і його представник - ОСОБА_2 повністю підтримали позовні вимоги, заявлені до УПФ України в м.Кузнецовськ Рівненської області, та просили суд їх задоволити з врахуванням обставин і доводів, викладених у адміністративному позові. В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 та його представник зазначили, що місцем постійного проживання позивача є м.Кузнецовськ Рівненської області, яке постановою Кабінету Міністрів Української РСР №106 від 23 липня 1991 року віднесено до зони посиленого радіологічного контролю, та вказали, що в м.Кузнецовськ Рівненської області станом на 01 січня 1993 року ОСОБА_1 проживав понад 4 (чотирьох) років і в цьому населеному пункті проживав на момент звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії та проживає на теперішній час.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи. Про наявність поважних причин неприбуття в судове засідання представника відповідача суд не повідомлено.

На вимогу суду (лист №1061/49/14 від 06 травня 2014 року) про надання всіх матеріалів, що були або мали бути взяті до уваги при прийнятті рішення, вчиненні дії, допущенні бездіяльності, з приводу яких ОСОБА_1 заявлено позов, УПФ України в м.Кузнецовськ Рівненської області без поважних причин не надало суду жодних доказів.

14 травня 2014 року до суду відповідачем були подані письмові заперечення на адміністративний позов ОСОБА_1 (лист №1125/06 від 08 травня 2014 року), в яких УПФ України в м.Кузнецовськ Рівненської області, покликаючись на ч.2 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і 1 абзац примітки (*) до ч.2 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зазначило, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки позивач не надав документів, які б підтверджували факт роботи або проживання на території зони гарантованого добровільного відселення з моменту аварії на ЧАЕС до 31 липня 1986 року, тому не має права на максимально можливе зниження пенсійного віку, що передбачено ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для осіб, які проживали на території зони гарантованого добровільного відселення (6 років), та оскільки в позовній заяві ОСОБА_1 не навів конкретних обґрунтувань того, що на нього може поширюватися початкова величина зниження пенсійного віку (3 роки) та не навів фактів роботи чи проживання на забрудненій території в період з моменту аварії по 31 липня 1986 року.

15 травня 2014 року і 29 травня 2014 року УПФ України в м.Кузнецовськ Рівненської області подало в суд письмові клопотання (лист №1183/06 від 15 травня 2014 року і лист №1270/06 від 28 травня 2014 року) про розгляд даної справи без участі представника відповідача. Окрім цього, у вказаних клопотаннях УПФ України в м.Кузнецовськ Рівненської області зазначило, що позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає та просить відмовити в задоволенні позову за безпідставністю.

Враховуючи наведені обставини, на підставі ч.6 ст.71, ч.4 ст.128 КАС України суд вирішив здійснити розгляд даної адміністративної справи у відсутності представника відповідача - суб'єкта владних повноважень на підставі наявних в ній доказів.

Заслухавши пояснення позивача і його представника, суд дослідив показання свідків і письмові докази, та надавши оцінку всім доказам справи в їх сукупності та взаємозв'язку, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до УПФ України в м.Кузнецовськ Рівненської області про призначення пенсії на пільгових умовах є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлено, що з 09 квітня 1984 року до теперішнього часу ОСОБА_1 постійно проживає і зареєстрований в м.Кузнецовськ Рівненської області. Наведені обставини підтверджуються паспортом громадянина України серії НОМЕР_2, виданим Кузнецовським МС УДМС України в Рівненській області 10 січня 2013 року, та довідкою ЖЕД №2 Кузнецовського міського комунального підприємства №382 від 11 лютого 2014 року. Так, з довідки ЖЕД №2 Кузнецовського міського комунального підприємства №382 від 11 лютого 2014 року слідує, що в період часу з 09 квітня 1984 року до 18 березня 1994 року позивач проживав і був зареєстрований в квартирі АДРЕСА_2. Згідно з паспортом громадянина України серії НОМЕР_2, виданим Кузнецовським МС УДМС України в Рівненській області 10 січня 2013 року, з 18 березня 1994 року до теперішнього часу місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1.

Окрім цього, факт постійного проживання позивача ОСОБА_1 з 09 квітня 1984 року до теперішнього часу в м.Кузнецовськ Рівненської області підтверджується показаннями свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що надані в судовому засіданні після їх попередження про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання за ст.384 КК України та після прийняття ними присяги. З показань свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 слідує, що, навіть, в період роботи в Новосибірському монтажному управлінні тресту «Сібенергомонтаж», в Нижнєвартовському монтажному управлінні тресту «Сібенергомонтаж» та в другому Сургутському монтажному управлінні будівництва тресту «Захсібнафтохіммонтаж» протягом 1986-1992 років ОСОБА_1 переважно проживав у м.Кузнецовськ Рівненської області зі своєю сім'єю, оскільки працював він в цей період часу в Новосибірському монтажному управлінні тресту «Сібенергомонтаж», в Нижнєвартовському монтажному управлінні тресту «Сібенергомонтаж» та в другому Сургутському монтажному управлінні будівництва тресту «Захсібнафтохіммонтаж» слюсарем-монтажником вахтовим методом лише в літній період часу в зв'язку з тяжкими умовами праці.

Позивач має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 4, про що свідчить посвідчення серії НОМЕР_1, видане Рівненською обласною державною адміністрацією 11 січня 2005 року.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з п.4 ч.1 ст.14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для встановлення пільг і компенсацій визначено, що до категорії 4 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Постановою Кабінету Міністрів Української РСР №106 від 23 липня 1991 року з подальшими змінами «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» м.Кузнецовськ Рівненської області віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Отже, при видачі посвідчення серії НОМЕР_1 Рівненською обласною державною адміністрацією 11 січня 2005 року факт постійного проживання ОСОБА_1 на території зони посиленого радіоекологічного контролю - в м.Кузнецовськ Рівненської області та факт його проживання у цій зоні не менше 4 (чотирьох) років станом на 01 січня 1993 року було встановлено.

Зазначених фактів не спростовують записи трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3, згідно з якими з 02 липня 1980 року до 04 серпня 1986 року позивач працював в Західно-Українському монтажному управлінні тресту «Південтеплоенергомонтаж», з 15 серпня 1986 року до 22 вересня 1986 року - в Новосибірському монтажному управлінні тресту «Сібенергомонтаж», з 22 вересня 1986 року до 16 червня 1989 року - в Нижнєвартовському монтажному управлінні тресту «Сібенергомонтаж», з 05 червня 1989 року до 05 листопада 1992 року - в другому Сургутському монтажному управлінні будівництва тресту «Захсібнафтохіммонтаж», і з 01 березня 1993 року до 24 жовтня 1994 року - в Рівненській виконробській дільниці монтажного управління тресту «Електропівденмонтаж».

Відповідно до ч.1 ст.48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Згідно з ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно, або тимчасово.

Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що місце проживання - це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово; реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла; а довідка про реєстрацію місця проживання або місця перебування - це документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи.

Отже, з вказаних положень чинного законодавства України слідує, що трудова книжка не є документом, який підтверджує місце проживання особи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Матеріали адміністративної справи свідчать, що 10 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до УПФ України в м.Кузнецовськ Рівненської області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст.55 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». При цьому в підтвердження свого місця проживання позивач додав до вказаної заяви копії наступних документів: паспорту, довідки ЖЕД-2 Кузнецовського міського комунального підприємства, посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи - громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, категорії 4, а також інші документи, необхідні для призначення пенсії.

Розглянувши дану заяву ОСОБА_1, УПФ України в м.Кузнецовськ Рівненської області листом №4140/Л-131 від 23 грудня 2013 року відмовило позивачу в призначенні пенсії за віком, мотивуючи це тим, що згідно з трудовою книжкою з 15 серпня 1986 року до 05 листопада 1992 року ОСОБА_1 працював не у зоні посиленого радіологічного контролю і тому станом на 01 січня 1993 року постійно не проживав (працював) не менше 4 (чотирьох) років у зоні посиленого радіологічного контролю.

Проте такий висновок відповідача суперечить відомостям паспорту ОСОБА_1 - громадянина України серії НОМЕР_2, виданому Кузнецовським МС УДМС України в Рівненській області 10 січня 2013 року, а також іншим доказам справи (довідці ЖЕД №2 Кузнецовського міського комунального підприємства №382 від 11 лютого 2014 року, посвідченню особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 4, серії НОМЕР_1, виданому Рівненською обласною державною адміністрацією 11 січня 2005 року, та показанням свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4) Вказані докази справи, що досліджені та оцінені судом, в своїй сукупності та взаємозв'язку достовірно підтверджують факт постійного проживання ОСОБА_1 в м.Кузнецовськ Рівненської області станом на 01 січня 1993 року понад 4 (чотирьох) років.

Судом встановлено, що письмові заперечення УПФ України в м.Кузнецовськ Рівненської області, що подані на адміністративний позов ОСОБА_1 (лист №1125/06 від 08 травня 2014 року), в частині доводів про те, що позивач не надав документів, які б підтверджували факт його роботи або проживання на території зони гарантованого добровільного відселення з моменту аварії на ЧАЕС до 31 липня 1986 року, і тому не має права на максимально можливе зниження пенсійного віку, що передбачено ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для осіб, які проживали на території зони гарантованого добровільного відселення (6 років), а також про те, що в позовній заяві ОСОБА_1 не навів конкретних обґрунтувань того, що на нього може поширюватися початкова величина зниження пенсійного віку (3 роки), - не стосуються предмету даного спору. Так, з документів, наданих ОСОБА_1 відповідачу із заявою про призначення пенсії, а також з документів, наданих ним суду в обґрунтування заявлених позовних вимог, слідує, що на території зони гарантованого добровільного відселення ОСОБА_1 не працював і не проживав та такими обставинами свої вимоги не мотивував. Заявлені позовні вимоги про призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на 5 (п'ять) років ОСОБА_1 обґрунтовував, як при зверненні до УПФ України в м.Кузнецовськ Рівненської області із заявою про призначення пенсії, так і при зверненні до суду з даним позовом, документами у підтвердження факту його проживання в м.Кузнецовськ Рівненської області, що належить до зони посиленого радіоекологічного контролю, (паспортом громадянина України серії НОМЕР_2, виданим Кузнецовським МС УДМС України в Рівненській області 10 січня 2013 року, посвідченням громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, серії НОМЕР_1, виданим Рівненською обласною державною адміністрацією 11 січня 2005 року та довідкою з місця проживання). Зазначеними документами повністю доводиться факт постійного проживання ОСОБА_1 на території радіоактивного забруднення - в м.Кузнецовськ Рівненської області, що є зоною посиленого радіоекологічного контролю, в тому числі з моменту аварії по 31 липня 1986 року, що відповідно до ст.55 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» дає право на початкову величину зниження пенсійного віку на 2 роки, та станом на 01 січня 1993 року не менше 4 (чотирьох) років, що відповідно до ст.55 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є однією з умов надання пенсії із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Отже, доводи відповідача про те, що в позовній заяві ОСОБА_1 не навів фактів роботи чи проживання на забрудненій території в період з моменту аварії по 31 липня 1986 року є безпідставними та не ґрунтуються на матеріалах даної справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»: потерпілим від Чорнобильської катастрофи - особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років - 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Отже, ОСОБА_1 має право на пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку на 5 (п'ять) років, що передбачене в п.2 ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, діючій на момент звернення позивача до відповідача із відповідною заявою про призначення пенсії), як потерпілий від Чорнобильської катастрофи, категорії 4 та особа, яка постійно проживала і постійно проживає у зоні посиленого радіологічного контролю та станом на 1 січня 1993 року прожила у цій зоні не менше 4 (чотирьох) років.

Вказані вимоги п.2 ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в даному випадку УПФ України в м.Кузнецовськ Рівненської області недотримані. Отже, за таких обставин, позов ОСОБА_1 до УПФ України в м.Кузнецовськ Рівненської області про призначення пенсії на пільгових умовах слід задоволити повністю, зобов'язавши УПФ України в м.Кузнецовськ Рівненської області здійснити з 05 жовтня 2013 року призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на 5 (п'ять) років відповідно до ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На підставі ч.2 ст.19 Конституції України, ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ч.1 ст.29 ЦК України, керуючись ч.1 ст.2, ч.1 ст.8, ч.ч.1, 2 ст.11, ч.ч.1, 2, 6 ст.71, ч.4 ст.128, ч.1 ст.158, ст.159, ч.ч.1-3 ст.160, ст.ст.161-163, ч.ч.1, 2 ст.186, п.1 ч.1 ст.256 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про призначення пенсії на пільгових умовах задоволити повністю.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області призначити ОСОБА_1 з 05 жовтня 2013 року пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на 5 (п'ять) років відповідно до ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як особі, яка постійно проживала, постійно проживає та постійно працювала в зоні посиленого радіологічного контролю і станом на 1 січня 1993 року прожила у цій зоні не менше 4 (чотирьох) років.

Постанова суду в частині присудження ОСОБА_1 пенсійних виплат у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Управлінню Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області подати до Кузнецовського міського суду Рівненської області звіт про виконання даної постанови в місячний строк в частині негайного виконання - з дня одержання її копії, а в іншій частині постанови - з дня набрання законної сили.

На постанову суду до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області може бути подана апеляційна скарга з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів позивачем та його представником - з дня отримання її копії, а відповідачем - з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя О.І.Горегляд