Справа № 336/8582/14-а (2-а/336/213/2014)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"23" січня 2015 р. справа № 336/8582/14-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2014 року у справі №336/8582/14-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя, в якому просив:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01.01.2014 державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, всупереч положень ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 01.01.2014 державної пенсії на підставі ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в обсязі не нижче 6-ти розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в обсязі 50% розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за відрахуванням фактично отриманих ним сум.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.11.2014, прийнятою в результаті розгляду справи у порядку скороченого провадження, адміністративний позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 з 29.04.2014 державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, всупереч положень ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов'язано відповідача провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 з 29.04.2014 державну пенсію на підставі ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в обсязі не нижче 6-ти розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в обсязі 50% розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за відрахуванням фактично отриманих ним сум.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу (а.с.25), в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

З матеріалів справи вбачається, що позивач - ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, інвалідом ІІІ групи, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя та користується пільгами встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно зі статтею 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах інвалідам ІІІ групи - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, та щомісячна компенсація сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи виплачуються повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу (ст.53 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Відповідно до частини 4 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по IIІ групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

На час розгляду цієї справи розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність. Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Судом встановлено, що розрахунок та виплата основної та додаткової пенсії позивачу здійснено з 01.01.2014, виходячи із встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" розмірів.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо протиправності оскаржуваних дій відповідача, разом з тим, вважає за необхідне зазначити наступне.

Законом України "Про Державний бюджет на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №719-VII, що набрав чинності з 1 січня 2014 року (в редакції, що діяла до 03.08.2014), не встановлено обмеження щодо застосування положень Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 31 липня 2014 року № 1622-VII доповнено Прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 16 січня 2014 року № 719-VII пунктом 6-7, яким установлено, що у 2014 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Відповідно до ст.2 Закону № 1622-VII від 31.07.2014 цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Приймаючи до уваги, що вказаний Закон опублікований в Голосі України №146 від 02.08.2014, вважається, що він набрав чинності 03.08.2014.

Отже з аналізу наведених норм вбачається, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян з 03.08.2014 делеговано Кабінету Міністрів України.

Проте, в період з 01.01.2014 по 02.08.2014 включно законодавчо встановлених обмежень щодо застосування статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не було.

Виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, відповідач був зобов'язаний у період з 01.01.2014 по 02.08.2014 виплачувати позивачу пенсію та додаткову пенсію у розмірах, встановлених ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210.

Колегія суддів вважає неправильним висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог за період з 29.04.2014 без зазначення конкретного кінцевого періоду, що свідчить про задоволення позовних вимог спрямованих на майбутнє. Такий висновок суду першої інстанції суперечить завданню адміністративного судочинства, закріпленого в ст. 2 КАС України, а саме: захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Крім того, судом першої інстанції під час ухвалення рішення мав бути прийнятий до уваги Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 31 липня 2014 року № 1622-VII.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що з урахуванням строку звернення до суду з позовом, який визначено ст. 99 КАС України, підлягають задоволенню позовні вимоги, пред'явлені за період з 29.04.2014 по 02.08.2014 включно.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи не в повному обсязі з'ясував обставини, що мають значення для справи, не вірно застосував норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, у зв'язку з чим відповідно до ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п.3 ч.1 ст.198, ст.ст.202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя - задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2014 року у справі №336/8582/14-а скасувати, прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя щодо відмови ОСОБА_1 в проведені перерахунку та виплаті пенсії в розмірах, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», неправомірними за період з 29.04.2014 по 02.08.2014.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 державну пенсію та додаткову пенсію у розмірах, передбачених ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за період з 29.04.2014 по 03.08.2014, з урахуванням фактично проведених виплат.

В решті позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, може бут оскаржена в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко