Справа № 820/17762/14
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2015-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 р.Справа № 820/17762/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Перцової Т.С. , Спаскіна О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м.Харкова на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27.11.2014р. по справі № 820/17762/14

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м.Харкова

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова (далі по тексту - позивач, УПФУ в Фрунзенському районі м. Харкова), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач - ФОП ОСОБА_1.), в якому просить стягнути з фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 на користь управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова прострочену заборгованість з фінансових санкцій та пені в сумі 2182,19 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 27.11.2014 року по справі №820/17762/14 у задоволенні адміністративного позову Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова до фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовлено в повному обсязі.

Позивач, не погодившись з вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального права, просить суд постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27.11.2014 року по справі №820/17762/14 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що за період з 01.04.2011 року до 30.05.2014 року підприємцем було допущено несвоєчасне перерахування страхових внесків до УПФУ, внаслідок чого на підставі пункту 2 частини 9 статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", вважає, що управлінням Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова 01.08.2014 року рішенням № 58 правомірно застосована фінансова санкція та пеня у сумі 2182,19 грн. Таким чином, стверджує, що судом першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, невірно вирішено справу.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що суб'єкт підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_1 зареєстрована як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в управлінні Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова.

Управлінням Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова 01.08.2014 року на підставі пункту 2 частини 9 статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" було прийнято рішення № 58 про застосовання фінансових санкцій та пені у сумі 2182,19 грн. відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, оскільки за період з 01.04.2011 року до 30.05.2014 року підприємцем було допущено несвоєчасне перерахування страхових внесків до УПФУ.

Оскільки у ФОП ОСОБА_1 виникла прострочена заборгованість з фінансових санкцій та пені в сумі 2182,19 грн. за несвоєчасне перерахування страхових внесків лише 30.05.2014 року, які мали бути перераховані 01.04.2011 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для стягнення з фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 на користь управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова прострочену заборгованість з фінансових санкцій та пені в сумі 2182,19 грн.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Колегія суддів вказує на те, що за період до 01.01.2011 р. відносини, що виникали між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, регулювалися Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" N 1058-IV (далі - Закон N 1058-IV). Виключно цим Законом визначалися платники страхових внесків, порядок їх нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками.

При цьому згідно з п.2 ч. 9 ст. 106 Закону N 1058-IVза несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу;

Однак, колегія суддів зауважує, що із набранням чинності з 01.01.2011 року п.п. "й" п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 08.07.2010 року N 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон N 2464-VI) зі ст. 106 Закону N 1058-IV було виключено частину дев'яту.

Крім того, колегія суддів зазначає, що Законом України від 07.07.2011 №3609-VI «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України», який набрав чинності 06.08.2011 року, було внесено зміни до Закону №1058-IV, а саме частину п'ятнадцяту статті 106 було доповнено абзацами другим та третім наступного змісту:

«Фінансові санкції (штраф, пеня) та адміністративні стягнення, а також примусові стягнення органами виконавчої служби за несплату внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування, не застосовуються.

Нараховані органами Пенсійного фонду України суми фінансових санкцій, зазначених в абзаці другому цієї частини, та не сплачені фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування, підлягають списанню.»

Як вбачається з матеріалів справи ФОП ОСОБА_1 переребуває на спрощеній системі оподаткування, що підтверджується наявним у матеріалах справи розрахунком суми штрафної санкції та пені за несплату боргу за період з 01.04.2011 року по 30.05.2014 року (а.с.6). А тому, відповідно до абзацу другого частини п'ятнадцятої статті 106 Закону № 1058-IV фінансові санкції (штраф, пеня) та адміністративні стягнення, а також примусові стягнення органами виконавчої служби за несплату внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування фізичними особами-суб'єктами підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування, не застосовуються. У зв'язку з цим спірне рішення управління ПФУ є протиправним.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення з фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 на користь управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова прострочену заборгованість з фінансових санкцій та пені в сумі 2182,19 грн.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи дії відповідача на відповідність критеріям зазначеним в ч. 3 ст. 2 КАС України, колегія суддів вважає, позивач, приймаючи рішення№58 про застосування фінансових санкцій та пені в сумі 2182,19 грн., діяв не на підставі норм чинного законодавства.

Також, колегія суддів зазначає, що відповідач, будучи суб'єктом владних повноважень не виконав покладений на нього ч.2 ст.71 КАС України обов'язок та не довів юридичної та фактичної обґрунтованості мотивів нарахування відповідачу простроченої заборгованості з фінансових санкцій та пені в сумі 2182,19 грн. та стягнення вказаної суми.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги позивача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м.Харкова залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27.11.2014р. по справі № 820/17762/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Жигилій С.П.
Судді Перцова Т.С. Спаскін О.А.