Справа № 826/18513/14
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2015-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 січня 2015 року 10:30 № 826/18513/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Іщука І.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до третя особа: 1. Головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Гресь Тетяни Олександрівни, 2. Заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Пилипчук Олени Григорівни, 3. Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4
про визнання рішення і дій/бездіяльності протиправними, зобов'язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Гресь Тетяни Олександрівни, Заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Пилипчук Олени Григорівни, Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, третя особа: ОСОБА_4, в якому просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Гресь Тетяни Олександрівни Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві в межах виконавчого провадження № 40375491 щодо невиконання виконавчого напису № 12519, виданого 22.10.2013 р. КМНО про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 205 000,00 грн. та не направлення даного виконавчого документа за належністю до Відділу державної виконавчої служби Макарівського районного управління юстиції.

2. Скасувати постанову головного державного виконавця Гресь Тетяни Олександрівни Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві про закінчення виконавчого провадження № 40375491 з виконання виконавчого напису № 12519, виданого 22.10.2013 р. КМНО про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 205 000,00 грн.

3. Визнати неправомірними дії заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції Пилипчук Ольги Григорівни щодо розгляду скарги поданої 09.10.2014 р. стягувачем ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського управління юстиції у м. Києві Гресь Тетяни Олександрівни про закінчення виконавчого провадження № 40375491.

4. Зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 12519, виданого 22.10.2013 р. ПН КМНО про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 205 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачами всупереч положенням чинного законодавства не вчинено всіх належних заходів з примусового виконання виконавчого документа, натомість прийнято рішення про закінчення виконавчого провадження, що позивач вважає протиправним.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача 1 та третьої особи в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи. Заяв про розгляд справи без їх участі або клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Заперечень або пояснень по суті заявлених позовних вимог суду не надано.

Представник відповідача 2, 3 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив та просив суд відмовити в їх задоволенні з огляду на їх необґрунтованість.

Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У зв'язку з тим, що відсутні перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, а також зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2013 р. державним виконавцем Гресь Т.О. Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 40375491 з виконання виконавчого напису № 12519, виданого 22.10.2013 р. КМНО про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 205 000,00 грн.

01 липня 2014 року державним виконавцем Гресь Т.О. Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 40375491.

Згідно мотивувальної частини вказаної вище постанови вбачається, що вжитими державним виконавцем заходами встановлено, що майно боржника, на яке можливо було б звернути стягнення, на території Солом'янського району м. Києва не виявлено. Згідно правовстановлюючих документів за боржником на праві власності зареєстровано земельну ділянку, яка перебуває в іпотеці в ПАТ «АКБ «Київ», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що за адміністративно-територіальним розподілом відноситься до Макарівського району Київської області. Стягнення за виконавчим документом не проводилися. Виконавчий збір на проведення виконавчих дій не стягувався.

Відповідно до п. 2 резолютивної частини постанови від 01.07.2014 р. про закінчення виконавчого провадження копія постанови підлягає направленню ВДВС Макарівського РУЮ для направлення виконавчого документа за належністю.

Позивач зазначає, що державний виконавець Гресь Т.О. безпідставно закінчила виконавче провадження, зокрема, не здійснила всіх передбачених Законом дій для забезпечення виконання виконавчого документа, що полягає у ненаправленні відповідних матеріалів за місцем знаходження виявленого майна боржника, у зв'язку із чим звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з відповідним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV (надалі - Закон N 606-XIV).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону N 606-XIV державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.п. 3 -5 ч. 3 ст. 11 Закону N 606-XIV з метою захисту інтересів стягувача державний виконавець має право одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну;

безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища;

накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Як вбачається з матеріалів справи позивач просить визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Гресь Тетяни Олександрівни Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві в межах виконавчого провадження № 40375491 щодо невиконання виконавчого напису № 12519, виданого 22.10.2013 р. КМНО про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 205 000,00 грн. та не направлення даного виконавчого документа за належністю до відділу державної виконавчої служби Макарівського районного управління юстиції.

З огляду на заявлену позову вимогу суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону N 606-XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Бездіяльність - це пасивна поведінка людини, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку вона зобов'язана була і могла вчинити.

На виконанні у відділі перебувало зведене виконавче провадження ЄДРВП № 40325981 про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 на користь стягувачів на загальну суму 1 932 842,09 грн.

Старшим державним виконавцем Гресь Тетяною Олександрівною ВДВС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві 24.10.2013 р. відкрито виконавче провадження ВП № 35109046 з виконання виконавчого напису № 12519, виданого 22.10.2013 р. КМНО про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 205 000,00 грн.

Головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Сергою Н.І. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-4413, виданого 12.09.2012 р. Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укргазбанк» боргу в сумі 1608631,72 грн. винесено постанову від 09.11.2012 р., якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику.

Старшим державним виконавцем Гресь Т.О. відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві при примусовому виконанні виконавчого напису № 12519, виданого 22.10.2013 р. КМНО, винесено постанову ВП № 40375491 про приєднання виконавчого провадження ВП № 40375491 до зведеного виконавчого провадження ВП № 40325981.

Головним державним виконавцем Сергою Н.І. направлено запит до МВС України в м. Києві, отриманий останнім 11.12.2012 р. вх. № 481292, про надання інформації про наявність рухомого та нерухомого майна; місце реєстрації боржника; джерело доходів та місце роботи боржника та наявність розрахункових рахунків в установах банків.

12.11.2012 р. державним виконавцем внесено запис до Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру обтяжень майна.

Відповідно до відповіді УДАІ у м. Києві від 18.02.2013 р. № 10/3583 вх. за боржником ОСОБА_4 на праві власності зареєстровано транспортний засіб.

15.01.2013 р. головним державним виконавцем Сергою Н.І. винесено постанову про розшук майна боржника та направлено сторонам та до УДАІ у м. Києві.

Згідно повідомлення УДАІ у м. Києві постанову щодо розшуку майна боржника ОСОБА_4 прийнято до виконання та орієнтовано на розшук та затримання зазначеного в постанові транспортного засобу.

Головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Сергою Н.І. винесено постанову ВП № 35109046 від 15.01.2013 р., якою оголошено в розшук майно - транспортний засіб марки: VOLKSWAGEN, модель PASSAT B6, 2006 року випуску, чорного кольору, ДНЗ: НОМЕР_2, що належить боржнику ОСОБА_4

Згідно відповіді ДПС № НОМЕР_1 про джерела отримання боржником доходів: результат обробки запиту як недіючий реєстраційний номер облікової картки платника податків.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 57040791, номер запису про обтяження: 3880914 наявна інформація про накладене обтяження на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_4 Обтяжувачем є Відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві.

Згідно Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців № 57041479 за боржником ОСОБА_4 на праві власності зареєстровано нерухоме майно, зокрема: домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1.

Як зазначає відповідач, 16.12.2013 р. державним виконавцем направлено подання до Солом'янського районного суду м. Києва про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру іпотек в порядку доступу державних виконавців від 15.05.2014 р. за боржником на праві власності зареєстровано домоволодіння в Макарівському районі Київської області.

Головним державним виконавцем Гресь Т.О. Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову ВП № 40375491 від 01.07.2014 р., якою виведено виконавче провадження ВП № 40375491 зі зведеного виконавчого провадження ВП № 40325981, яке веде Відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві щодо виконання виконавчого напису № 12519, виданого 22.10.2013 р. КМНО.

01.07.2014 р. державним виконавцем винесено постанову ВП № 40375491 про закінчення виконавчого провадження, згідно якої її копія підлягає направленню до ВДВС Макарівського РУЮ для направлення виконавчого документа до виконання.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем 01.07.2014 р. та 20.12.2014 р. було направлено постанову про закінчення виконавчого провадження № 40375491 від 01.07.2014 р. за належністю до Макарівського РУЮ, що підтверджується наявними в матеріалах справи списком згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів, копією квитанції КМД УАППЗ від 20.12.2014 р. № 4508.

В судовому засіданні представник позивача зазначив, що йому було відомо про направлення постанови про закінчення виконавчого провадження від 01.07.2014 р. за належністю до Макарівського РУЮ.

Враховуючи наведене у сукупності, суд враховує, що державним виконавцем Гресь Т.О. було вчинено певні дії, спрямовані на примусове виконання виконавчого напису № 12519, виданого 22.10.2013 р. КМНО, а тому у суду відсутні правові підстави вважати, що державним виконавцем Гресь Т.О. допущено протиправну бездіяльність щодо невиконання останнього та нездійснення дій щодо не направлення виконавчого провадження до ВДВС Макарівського РУЮ.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовної вимоги в цій частині, а тому відмовляє в її задоволенні.

Щодо позовної вимоги в частині скасування постанови головного державного виконавця Гресь Тетяни Олександрівни Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві про закінчення виконавчого провадження № 40375491 з виконання виконавчого напису № 12519, виданого 22.10.2013 р. КМНО про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 205 000,00 грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону N 606-XIV під час виконання рішень державний виконавець має право на безпосередній доступ до баз даних і реєстрів, у тому числі електронних, що містять інформацію про боржників, їхнє майно та кошти. Порядок доступу до таких реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України спільно з відповідними центральними органами виконавчої влади, які забезпечують їх ведення.

Питання організації виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню визначено Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 N 512/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за N 489/20802 (надалі - Інструкція N 489/20802) визначено, що примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці.

Відповідно до п. 1.12 Інструкції N 489/20802 основною інформаційною базою про здійснені виконавчі дії є Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень (далі - Єдиний реєстр).

Відповідно до п. 3.5 Інструкції N 489/20802 місце виконання рішення визначається відповідно до вимог, встановлених статтею 20 Закону.

Статтею 20 Закону N 606-XIV визначено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Відповідно до ч. 6 ст. 20 Закону N 606-XIV у разі якщо у процесі виконавчого провадження з'ясувалося, що майна боржника, на яке можливо звернути стягнення, недостатньо для задоволення в повному обсязі вимог стягувача, але майно боржника виявлено на території іншого органу державної виконавчої служби, державний виконавець звертає стягнення на таке майно в порядку, передбаченому цим Законом, за погодженням з начальником відділу державної виконавчої служби, якому він підпорядкований, та за умови, що стягувач авансує витрати на організацію та проведення виконавчих дій. Про вчинення виконавчих дій на території іншого органу державної виконавчої служби державний виконавець повідомляє начальникові такого органу. У разі якщо стягувач не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій на території іншого органу державної виконавчої служби, державний виконавець звертає стягнення на наявне майно боржника і після розподілу стягнутих коштів, якщо їх обсяг недостатній для задоволення в повному обсязі вимог стягувача, надсилає виконавчий документ до органу державної виконавчої служби за місцезнаходженням іншого майна боржника.

Організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника (абз. 2 п. 3.12 Інструкції N 489/20802)

Виявлення майна та звернення стягнення на майно боржника здійснюються у порядку, встановленому главою 4 Закону N 606-XIV.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону N 606-XIV звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Аналіз вищенаведених правових норм у їх сукупності свідчить про те, що виконавчі дії з примусового виконання виконавчого документа проводяться, зокрема, за місцем знаходження майна. При цьому у випадку виявлення майна боржника на території іншого органу державної виконавчої служби, державний виконавець в силу приписів закону наділений правом звернути стягнення на таке майно в порядку, передбаченому Законом N 606-XIV.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно інформації Управління державної автомобільної інспекції ВРЕР - 9 від 11.12.2012 р. № 10/48/292, за боржником зареєстровано транспортний засіб марки: VOLKSWAGEN, модель PASSAT B6, 2006 року випуску, чорного кольору, ДНЗ: НОМЕР_2.

Головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Сергою Н.І. оголошено в розшук майно - транспортний засіб марки: VOLKSWAGEN, модель PASSAT B6, 2006 року випуску, чорного кольору, ДНЗ: НОМЕР_2, що належить боржнику ОСОБА_4

Згідно Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 38730576 накладено публічне обтяження - арешт на все рухоме майно боржника.

За таких обставин суд приходить до висновку, що на території м. Києва позивач має у власності рухоме майно - транспортний засіб марки: VOLKSWAGEN, модель PASSAT B6, 2006 року випуску, чорного кольору, ДНЗ: НОМЕР_2, на який державним виконавцем в силу приписів ч. 1 ст. 52 Закону N 606-XIV не було звернено стягнення.

Враховуючи вищенаведене, відповідачем не було вчинено сукупності всіх необхідних дій, передбачених чинним законодавством, спрямованих на примусове стягнення майна боржника, а також те, що на території м. Києва боржник має у власності рухоме майно - транспортний засіб марки: VOLKSWAGEN, модель PASSAT B6, 2006 року випуску, чорного кольору, ДНЗ: НОМЕР_2, суд приходить до висновку про те, що постанова державного виконавця Гресь Т.О. ВП № 40375491 від 01.07.2014 р. про закінчення виконавчого провадження винесена всупереч положенням чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині визнання неправомірними дії заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції Пилипчук Ольги Григорівни щодо розгляду скарги поданої 09.10.2014 р. стягувачем ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського управління юстиції у м. Києві Гресь Тетяни Олександрівни про закінчення виконавчого провадження № 40375491, суд зазнає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 Закону N 606-XIV рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Відповідно до ч. ч. 7 та 8 Закону N 606-XIV скарга у виконавчому провадженні подається у письмовій формі та має містити:

1) найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається;

2) повне найменування (ім'я) стягувача та боржника, їх місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім'я) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником;

3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина);

4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та норму закону, яку порушено;

5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Скарга, подана у виконавчому провадженні начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, розглядається у десятиденний строк з дня її надходження. За результатами розгляду скарги начальник відділу виносить постанову про її задоволення чи відмову, яка в десятиденний строк може бути оскаржена до вищестоящого органу державної виконавчої служби або до суду. Скарга, подана без додержання вимог, викладених у частині шостій цієї статті, розглядається начальником відділу в порядку, встановленому Законом України "Про звернення громадян".

Відповідач в судовому засіданні зазначив, що скарга позивача розглядалася у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян» від 2 жовтня 1996 року N 393/96-ВР (надалі - Закон N 393/96-ВР).

Відповідно до ст. 3 Закону N 393/96-ВР скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Статтею 20 вказаного Закону передбачено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Відповідно до ст. 19 Закону N 393/96-ВР органи державної влади зобов'язані, зокрема, об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги, письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Як вбачається з матеріалів справи 09.10.2014 р. стягувач подав начальнику державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві скаргу на постанову державного виконавця Гресь Т.О. від 01.07.2014 р. про закінчення виконавчого провадження № 40375491.

Відповідь на скаргу отримано позивачем 12.11.2014 р.

Оцінюючі надану відповідачем відповідь від 31.10.2014 р. № ДВ/22-14/14163, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону N 606-XIV державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, відповідь на скаргу від 31.10.2014 р. № ДВ/22-14/14163 містить лише перелік дій державного виконавця щодо примусового виконання виконавчого напису, натомість відповіді щодо правомірності закінчення виконавчого провадження за наявності підстав для здійснення подальших дій відповідачем не надано, що є протиправним.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги в частині визнання неправомірними дії заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції Пилипчук Ольги Григорівни щодо розгляду скарги поданої 09.10.2014 р. стягувачем ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського управління юстиції у м. Києві Гресь Тетяни Олександрівни про закінчення виконавчого провадження № 40375491 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Між тим, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 12519, виданого 22.10.2013 р. ПН КМНО про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 205 000,00 грн., з огляду на те, що скасування судом постанови головного державного виконавця Гресь Тетяни Олександрівни Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві про закінчення виконавчого провадження № 40375491 з виконання виконавчого напису № 12519, виданого 22.10.2013 р. КМНО про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 205 000,00 грн. суд вважає достатнім та належним способом захисту прав позивача.

Суд звертає увагу, що відповідно до частини другої статті 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

При цьому варто враховувати, що обставину дійсного (реального) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача має довести належними, допустимими і достовірними доказами саме позивач. Порушення прав позивача має існувати на момент розгляду спору в суді.

За принципом змагальності кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, на позивача, поряд із обов'язком довести факт порушення свого суб'єктивного права відповідачем, також покладено обов'язок довести підставу позову, а саме: обставини, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги і з якими закон пов'язує настання певних правових наслідків, тобто можливість задоволення позову.

З огляду на викладене, випливає необхідність доведення для задоволення позову таких фактів: наявність обставин, з якими закон пов'язує настання певних правових наслідків для позивача (тобто доведення заявленої підстави позову) та факт порушення його суб'єктивного права відповідачем. Недоведеність цих фактів є підставою для відмови в позові за недоведеністю (необґрунтованістю) позовних вимог.

Позивачем частково доведено належними доказами протиправність дій відповідача.

Згідно частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, суд всебічно, повно та об'єктивно, за правилами встановленими статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши всі наявні у справі докази та заслухавши пояснення представників сторін по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Керуючись статтями 69-71, 94, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Скасувати постанову головного державного виконавця Гресь Тетяни Олександрівни Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві про закінчення виконавчого провадження № 40375491 з виконання виконавчого напису № 12519, виданого 22.10.2013 р. КМНО про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 205 000,00 грн.

3. Визнати неправомірними дії заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції Пилипчук Ольги Григорівни щодо розгляду скарги поданої 09.10.2014 р. стягувачем ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського управління юстиції у м. Києві Гресь Тетяни Олександрівни про закінчення виконавчого провадження № 40375491.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук