Справа № 544/2183/14-а
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2015-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 р.Справа № 544/2183/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Перцової Т.С. , Спаскіна О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Управління Пенсійного фонду України в Пирятинському районі Полтавської області на постанову Пирятинського районного суду Полтавської області від 04.12.2014р. по справі № 544/2183/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Пирятинському районі Полтавської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання нечинним та скасування рішення органів Пенсійного фонду України,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) у жовтні 2014 звернувся до Пирятинського районного суду Полтавської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Пирятинському районі Полтавської області (далі по тексту - відповідач 1, УПФУ в Пирятинському районі Полтавської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області ( далі по тексту - відповідач2, ГУ ПФУ у Полтавській області), в якому просив суд:

- визнати нечинним та скасувати п. 2 рішення Комісії при ГУ ПФУ у Полтавській області від 27.02.2014 № 22 в частині відмови у підтвердження позивачу періодів роботи, передбачених п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме: з 01.02.1984 року по 28.02.1984 року, з 01.04.1984 року по 30.04.1984 року, з 01.08.1984 року по 31.08.1984 року, з 01.01.1987 року по 31.12.1987 року, з 01.03.1988 року про 31.03.1988 року, з 01.01.1991 року по 31.12.1998 року, з 01.01.2000 року по 30.04.2004 року.

- визнати нечинним та скасувати рішення УПФУ в Пирятинському районі Полтавської області від 16.10.2014 року № 30/М-02 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

- підтвердити роботу позивача на посаді тракториста у період роботи, передбачених п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме: з 01.02.1984 року по 28.02.1984 року, з 01.04.1984 року по 30.04.1984 року, з 01.08.1984 року по 31.08.1984 року, з 01.01.1987 року по 31.12.1987 року, з 01.03.1988 року про 31.03.1988 року, з 01.01.1991 року по 31.12.1998 року, з 01.01.2000 року по 30.04.2004 року.

- зобов'язати ГУ ПФУ в Полтавській області та УПФУ у Пирятинському районі Полтавської області, здійснити перерахунок пільгового стажу позивача, що дає право на призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постановою Пирятинського районного суду Полтавської області від 04.12.2014 року по справі №544/2183/14-а адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Пирятинському районі Полтавської області, Головного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання нечинними та скасування рішень органів Пенсійного фонду України - задоволено.

Визнано нечинним та скасовано п. 2 рішення Комісії при Головному Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 27.02.2014 року № 22 в частині відмови у підтвердження ОСОБА_1, народження ІНФОРМАЦІЯ_1 року, періодів роботи, передбачених п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме: з 01.02.1984 року по 28.02.1984 року, з 01.04.1984 року по 30.04.1984 року, з 01.08.1984 року по 31.08.1984 року, з 01.01.1987 року по 31.12.1987 року, з 01.03.1988 року про 31.03.1988 року, з 01.01.1991 року по 31.12.1998 року, з 01.01.2000 року по 30.04.2004 року.

Визнано нечинним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в Пирятинському районі Полтавської області від 16.10.2014 року № 30/М-02 про відмову у призначенні ОСОБА_1, народження ІНФОРМАЦІЯ_1 року, пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Визнано нечинним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в Пирятинському районі Полтавської області від 03.11.2014 року № 39/М-02 про відмову у призначенні ОСОБА_1, народження ІНФОРМАЦІЯ_1 року, пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Підтверджено роботу ОСОБА_1, народження ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на посаді тракториста у період роботи, передбачених п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме: з 01.02.1984 року по 28.02.1984 року, з 01.04.1984 року по 30.04.1984 року, з 01.08.1984 року по 31.08.1984 року, з 01.01.1987 року по 31.12.1987 року, з 01.03.1988 року про 31.03.1988 року, з 01.01.1991 року по 31.12.1998 року, з 01.01.2000 року по 30.04.2004 року.

Зобов'язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та Управління Пенсійного фонду України у Пирятинському районі Полтавської області, здійснити перерахунок пільгового стажу ОСОБА_1, народження ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що дає право на призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та призначити йому пенсію з 01.11.2014 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції УПФУ в Пирятинському районі Полтавської області подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального права, просить суд скасувати постанову Пирятинського районного суду Полтавської області від 04.12.2014 року, винести нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, розгляд справи проводити без участі представника управління.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач, зокрема, посилається на порушення судом першої інстанції, приписів Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788, Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637. Вважає правомірною відмову пенсійного органу у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах, оскільки наявність необхідного спеціального стажу не підтверджена.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційних скарг, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1, народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с. 4-5). У період з 01.05.1976 року по 11.11.1993 року працював трактористом у колгоспі ім. Фрунзе, з 12.11.1993 року по 28.02.2000 року у колективному сільськогосподарському підприємстві ім. Фрунзе, у яке був перереєстрований колгосп ім. Фрунзе, відповідно до розпорядження Представника Президента України від 11.11.1993 року № 256, а з 01.03.2000 року по 30.04.2004 року у сільськогосподарському кооперативі «Малютинський, правонаступником КСП ім.. Фрунзе, відповідно до розпорядження Голови Пирятинської районної державної адміністрації від 28.02.2000 року № 45, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 6-7).

20.01.2014 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Головного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області по питанню підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

У кінці березня 2014 року позивач отримав від ГУ ПФ України в Полтавській області повідомлення за від 03.03.2014 року № 1357/02-24 та рішення про результати розгляду заяви від 27.02.2014 року № 22, де у п. 2 Рішення ОСОБА_1 було відмовлено в підтвердженні періодів роботи з 01.03.1980 року по 31.03.1980 року, з 01.05.1980 року по 30.11.1980 року, з 01.01.1981 року по 30.11.1983 року, з 01.02.1984 року по 28.02.1984 року, з 01.04.1984 року по 30.04.1984 року, з 01.08.1984 року по 31.08.1984 року, з 01.01.1987 року по 31.12.1987 року, з 01.03.1988 року по 31.03.1988 року, з 01.01.1990 року по 31.12.1998 року, з 01.01.2000 року по 30.04.2004 року (а.с. 8-10).

14.10.2014 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до УПФУ в Полтавській області про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах з 01.11.2014 року, однак, 16.10.2014 року позивачу було відмовлено у підтвердженні періодів роботи, передбачених п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з аналогічних підстав (а.с. 11).

Не погодившись з відмовою відповідача у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у спірний період ОСОБА_1 працював трактористом, що повністю підтверджується записами у його трудовій книжці, а також іншими зібраними та дослідженими у судовому засіданні доказами.

Таким чином суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на призначення пенсії згідно п. "в" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах є протиправними.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст. 46 Конституцій України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до п. "в" ч.1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Згідно роз'яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №7 "Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства", до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві і тваринництві.

Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи.

Положеннями ст. 62 Закону України „Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 визначено, що основним документом який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 вказаного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з приписами п. 20 вказаного Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників .

При цьому пунктом 18 зазначеного Порядку передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що довідки мають надаватися в разі, коли взагалі відсутні відомості в трудовій книжці про працю громадян у спірний період, що визначає його право на пенсію на пільгових умовах.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно довідки виданої виконкомом Малютинської сільської ради Пирятинського району Полтавської області № 216 від 14.10.2014 року, архіви колишнього СК «Малютинський» згоріли під час пожежі, яка сталася у ніч з 01.05.2006 на 02.05.2006, що також підтверджується копією ата про пожежу (а.с. 12-13).

Разом з тим, період роботи позивача на посаді тракториста за період з 01.05.1976 року по 30.04.2004 року, що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_2 від 04.03.1983 року.

Так, відповідно до записів у трудовій книжці позивача, у період з 01.05.1976 року по 11.11.1993 року працював трактористом у колгоспі ім. Фрунзе, з 12.11.1993 року по 28.02.2000 року у колективному сільськогосподарському підприємстві ім. Фрунзе, у яке був перереєстрований колгосп ім. Фрунзе, відповідно до розпорядження Представника Президента України від 11.11.1993 року № 256, а з 01.03.2000 року по 30.04.2004 року у сільськогосподарському кооперативі «Малютинський, правонаступником КСП ім.. Фрунзе, відповідно до розпорядження Голови Пирятинської районної державної адміністрації від 28.02.2000 року № 45.

У відповідності до копії паспорта позивача, що наявна у матеріалах справи ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.4), тобто на момент звернення до органів пенсійного фонду він досяг віку 55 років.

Крім того, комісією при ГУ ПФУ в Полтавській області було встановлено, що відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 від 04.03.1983 року ОСОБА_1 працював у колгоспі ім. Фрунзе трактористом у 1979 році та з 1983 року по 30.04.2004, щороку виконував встановлений мінімум трудоднів (крім 1980, 1983 та 1990 років).

Також, відповідно до архівної довідки від 26.12.2013 року № 07.4-08/М-259, виданої відділом культури, туризму та архіву Пирятинської райдержадміністрації у протоколах засідань правління та протоколах зборів уповноважених по колгоспу ім. Фрунзе за 1976 - 1999 роки, які передані на постійне зберігання до відділу культури, туризму та архіву Пирятинської райдержадміністрації, відомості про переведення на роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати відсутні (а.с.59).

Отже, матеріалами справи підтверджено, що позивач з 01.05.1976 року по 30.04.2004 року, що становить більше 27 років, працював трактористом та був безпосередньо зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспі.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що на день подання позивачем заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах були наявні всі умови, що дають право на її призначення, визначені п. в ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, безпідставною відмову позивачу у підтвердженні стажу роботи на посаді тракториста з 01.05.1976 року по 30.04.2004 року, як такого, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах та відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 п. "в" Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приймаючи рішення про відмову позивачу в призначенні пільгової пенсії за віком відповідно до ст. 13 п. "в" Закону України "Про пенсійне забезпечення", у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи трактористом - машиністом, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове держане пенсійне страхування" та п. "а" ч. 1 ст. 83 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

З огляду на те, що позивач досяг пенсійного віку 31.10.2014 року, із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах звернувся до відповідача в межах трьохмісячного строку з дня досягнення пенсійного віку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність зобов'язання пенсійного органу призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах саме з 01.11.2014 року.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова Пирятинського районного суду Полтавської області від 04.12.2014 року відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянтів - відповідачів у справі.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів підтверджує, що, при прийнятті судового рішення у справі, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційних скарг, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Управління Пенсійного фонду України в Пирятинському районі Полтавської області залишити без задоволення.

Постанову Пирятинського районного суду Полтавської області від 04.12.2014р. по справі № 544/2183/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Жигилій С.П.
Судді Перцова Т.С. Спаскін О.А.