Справа № 310/10386/13-а
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 грудня 2014 рокусправа № 310/10386/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Бердянську та Бердянському районі Запорізької області

на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22.10.2013р. у справі №310/10386/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м.Бердянську та Бердянському районі Запорізької області

про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про визнання протиправними рішення №93 від 03 травня 2013 року Управління Пенсійного фонду України у м.Бердянську та у Бердянському районі Запорізької області та дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку на 10 (десять) років та про зобов'язання відповідача призначити ОСОБА_1 як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії пенсію на пільгових умовах відповідно до ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 19 лютого 2013 року.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до категорії « 2» осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Позивач працював на посаді водія 2-го класу, а 17.01.1985 року був переведений водієм швидкої допомоги. З 13.05.1986 року по 19.05.1986 року він приймав безпосередню, участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, здійснював перевезення та евакуювання осіб з зони відчуження. У зв'язку з тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 йому виповнилося 50 років він 19.02.2013 року звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Бердянську та Бердянському районі про призначення пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». 03.05.2013 року рішенням № 93 міжвідомчої комісії Управління Пенсійного Фонду України в м.Бердянську та Бердянському районі у призначенні пенсії відповідно до вимог ст. 55 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відмовлено. Мотивуючи таке рішення відповідач послався на те, що підстави для призначення пенсії, як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильський АЕС відсутні у зв'язку з відсутністю довідки форми №122 та недостатньої кількості наданих первинних документів, які б підтвердили період роботи, населений пункт чи об'єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. З таким рішенням позивач не погодився, оскільки факт його знаходження у зоні відчуження на час відрядження підтверджується довідкою Бердянської міської багатопрофільної лікарні від 16.11.1999 року № 806; наказом Бердянської міської лікарні №66 від 12.05.1986 року; довідкою Центральної районної лікарні смт. Поліське від 03.08.1994 року № 334; довідкою Бердянської міської лікарні без номеру про направлення ОСОБА_1 для ліквідації на ЧАЕС з 14.05.1986 по 21.05.1986 року, нарахуванням та сплатою йому заробітної плати за цей період; записом в трудовій книжці; посвідченням ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Як зазначено у позові, відповідно до довідки Центральної районної лікарні смт.Красятичі від 10.04.2013 року № 01-15/207 первинні документи, які б підтвердили факт його участі у ліквідації наслідків на ЧАЕС надати неможливо, оскільки у зв'язку з переїздом лікарні з смт. Поліське до смт.Красятичі архіви не збереглися. За довідкою Бердянської міської Лікарні від 05.08.1994 року № 514 строк зберігання посвідчень по відрядженню та авансових звітів знищені.

Позивач стверджує, що надав відповідачу всі необхідні та можливі документи, передбачені «Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії», які підтверджують характер, місце та період його роботи в зоні відчуження. Позивач вважає встановленою ту обставину, що ним виконувалися роботи саме у зоні відчуження, у м.Прип'ять Чорнобильського району, с.Бобер Володимирівка Поліського району з 13.05.1986 року по 19.05.1986 рік, що і стало підставою для визнання його учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, тобто є всі необхідні підстави, відомості, документи, тощо, які потрібні для призначення пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою суду першої інстанції позов задоволено; визнано протиправними рішення № 93 від 03.05.2013 року колегіального органу з призначення пенсії управління Пенсійного фонду України у м. Бердянську та Бердянському районі Запорізької області та дії управління Пенсійного фонду України у м. Бердянську та Бердянському районі Запорізької області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії відповідно до вимог ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із зменшенням пенсійного віку на десять років та зобов'язано управління Пенсійного фонду України у м. Бердянську та Бердянському районі Запорізької області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії з 19 лютого 2013 року.

Відповідач оскаржує судове рішення в апеляційному порядку. Просить постанову суду скасувати, та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову. Апелянт стверджує, що для визначення права на дострокове призначення пенсії позивачу суду необхідно встановити особливий статус особи, натомість суд хибно досліджував трудовий стаж позивача і, відповідно, застосовував ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", п. 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за №637. Відповідач зазначає, що суд підтверджував трудовий стаж, користуючись показаннями свідків. Заслуховуючи показання свідка, суд не дослідив докази, які б підтверджували особливий статус свідка. На думку відповідача позивачем не надана довідка установленої форми, затвердженої постановою Державного Комітету СРСР з праці та соціальних питань від 09.03.1988року №122, яка є основним документом, що підтверджує період виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безпосередньо в зоні відчуження та інші первинні документи УПФУ в м.Бердянську та Бердянському районі Запорізької області, у зв'язку з чим Управління ПФУ звернулось до Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної держадміністрації, Центральної районної лікарні Поліського району Київської області куди позивач був відряджений та КУ "Бердянська міська лікарня", яка відрядила позивача роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, щодо надання первинних документів які підтверджують період роботи, населений пункт чи об'єкт, де особою позивача проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Департаментом соціального захисту населення Запорізької обласної держадміністрації на запит управління надані копії довідок. Проте, з наданих документів неможливо встановити особливий статус ОСОБА_1.

Позивач заперечує проти апеляційної скарги та зазначає, що особливий статус позивача визначений відповідно до ст. 9,10 Розділу II «Статус осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Наполягає, що є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, тобто особою, яка брала безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків, що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС II категорії, листом департаменту соціального захисту населення від 19.02.2013 року та витягом з протоколу № 26 засідання комісії від 04.01.2001 року. Ці обставини ніким не спростовані. Стверджує, що обставини щодо періоду роботи, населених пунктів чи об'єктів, де ОСОБА_1 проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС були підтверджені низкою письмових доказів, а саме:

- довідкою Бердянської міської багатопрофільної лікарні від 16.11.1999 року № 806, яка підтверджує, що ОСОБА_1 знаходячись на посаді водія, у відповідності до наказу по лікарні № 66 від 12.05.1986 року був направлений до Поліського району з 13.05.1986 року по 19.05.1986 рік та приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобільській АЕС у 30 кілометровій зоні в населених пунктах із м. Прип'яті тг. виїздом до сіл: Володимирівка, Бобер, Варовичи. Виплачена підвищена заробітна плата (сто п'ятдесят п'ять рублів 36 коп.);

- наказом Бердянської міської лікарні № 66 від 12.05.1986 року про відрядження в Київську область, Поліський район, строком на один тиждень, з 13.05.1986 по 19.05.1986 року бригаду у соліда, у тому числі ОСОБА_1, водія;

- довідкою Центральної районної лікарні смт. Поліське від 03.08.1994 року № 334, відповідно до якої водій ОСОБА_1 розпорядженням Запорізького облздравідділу від 03.05.1986 року був відряджений в Поліський район Київської області для ліквідації наслідків аварії на Чорнобільській АЕС та приймав участь у наданні допомоги населенню Поліського району, населенню евакуйованому з м. Прип'ять та сіл тридцяти кілометрової зони з виїздом до сіл: Володимирівка, Бобер, Варовичи;

- довідкою Бердянської міської лікарні про те, що робітник швидкої медичної допомоги, який був направлений для ліквідації на ЧАЕС з 14.05.1986 по 21.05.1986 року була нарахована та виплачена заробітна плата водію швидкої медичної допомоги ОСОБА_1 сто п'ятдесят п'ять рублів 36 коп.;

-записом в трудовій книжці № 5, відповідно до якого ОСОБА_1, з 13.05.1986 року по 19.05.1986 рік, на підставі наказу № 66 від 12.05.1986 року приймав участь та є учасником ліквідації аварії на Чорнобильський АЕС;

-посвідченням ліквідатора наслідків аварії на Чорнобільській АЕС категорії 2 серії НОМЕР_1, яке було перереєстроване у 2001 році.

Відповідно до довідки Центральної районної лікарні смт. Красятичі від 10.04.2013 року №01-15/207 первинні документи, які б підтвердили факт участі у ліквідації наслідків на ЧАЕС Позивача неможливо, оскільки у зв'язку з переїздом лікарні з смт. Поліське до смт.Красятичі архіви не збереглися.

Відповідно до довідки Бердянської міської лікарні від 05.08.1994 року № 514, оскільки строк зберігання посвідчень по відрядженню та авансових звітів складає 3 роки, ці документи за 1986 рік знищені.

Тому, стверджує позивача, ним надані всі можливі та необхідні документи, передбачені Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, які підтверджують характер, місце та період його роботи в зоні відчуження.

Позивач просить у задоволенні апеляційної скарги Управління Пенсійного фонду України в м.Бердянську та Бердянському районі Запорізької області відмовити в повному обсязі, а постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22.10.2013р. залишити без змін як законну та обґрунтовану.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що особам, як проживали або працювали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для отримання державних пенсій. Зокрема учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зон відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менш, ніж 5 календарних днів, передбачено зменшення віку на 10 років.

Відповідно статті 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є:

1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;

2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її, наслідків у зоні відчуження у 1986 - 1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988 - 1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за N 637, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжці або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підстав інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ №22-1 від 25.11.2005 року, при зверненні за призначенням пенсії зі зниженням пенсійного віку особи повинні надати:

- посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС;

- довідку установленої форми, затверджену постановою Державного Комітету СРСР з праці та соціальних питань від 09.03.1988року №122, яка є основним документом, який підтверджує період виконання робіт по. ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безпосередньо в зоні відчуження. Довідка видається на підставі первинних документів лише тими підприємствами, установами, організаціями, в складі яких працівник безпосередньо виконував роботи по ліквідації наслідків аварії.

У разі неможливості отримання довідки установленої форми, яка затверджена постановою Державного Комітету СРСР з праці та соціальних питань від 09.03.1988 року №122 в зв'язку з ліквідацією підприємства, установи, організації, до органів Пенсійного фонду України надаються інші (первинні) документи, що підтверджують період роботи в зоні відчуження, а саме, довідки про період роботи в зоні, табелі обліку робочого часу за період роботи в зоні, подорожні листи для водіїв, копії відомостей (особових рахунків) на виплату

заробітної плати.

Як свідчать матеріали справи, статус позивача як особи, яка брала безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків, підтверджується наступними документами: довідкою Бердянської міської багатопрофільної лікарні від 16.11.1999 року № 806, у якій зазначено, що ОСОБА_1, знаходячись на посаді водія, у відповідності до наказу по лікарні № 66 від 12.05.1986 року був направлений до Поліського району з 13.05.1986 року по 19.05.1986 рік та приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 30 кілометровій зоні в населених пунктах із м.Прип'яті та виїздом до сіл: Болодимирівка, Бобер, Варовичі, у зв'язку з чим позивачу виплачена підвищена заробітна плата у розмірі 155 рублів 36 коп. (а.с.7); наказом Бердянської міської лікарні № 66 від 12.05.1986 року про відрядження в Київську область, Поліський район, строком на один тиждень, з 13.05.1986 по 19.05.1986 року водія ОСОБА_1 (а.с.8); довідкою Центральної районної лікарні смт.Поліське від 03.08.1994 року № 334, відповідно до якої водій ОСОБА_1 Згідно з розпорядженням Запорізького облздравідділу від 03.05.1986 року був відряджений в Поліський район Київської області для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та приймав участь у наданні допомоги населенню Поліського району, а також населенню евакуйованому з м.Прип'яті та сіл тридцяти кілометрової зони з виїздом до сіл: Володимирівка, Бобер Варовичі (а.с.9); довідкою Бердянської міської лікарні про те, що робітнику швидкої медичної допомоги ОСОБА_1, який був направлений для ліквідації на ЧАЕС з 14.05.1986року по 21.05.1986 року була нарахована та виплачена заробітна плата сто п'ятдесят п'ять рублів 36 коп. (а.с.10); записом у трудовій книжці № 5, відповідно до якого ОСОБА_1, з 13.05.1986 року по 19.05.1986 рік, на підставі наказу № 66 від 12.05.1986 року приймав участь та є учасником ліквідації аварії на Чорнобильський АЕС (а.с.11- 12); посвідченням ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 серії НОМЕР_1, яке було перереєстровано у 2001 році (а.с.13).

З урахуванням встановленого колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що відмовляючи позивачу у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку та вимагаючи від нього надання інших документів, які на думку відповідача, свідчать про його участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, останній, вийшов за межі наданих йому повноважень та діяв незаконно.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи відповідача не спростовують висновків суду. Апеляційна скарга задоволенню не підлягає, постанову суду слід залишити без змін.

Керуючись ст..197, ст. п.1 ч.1 ст.198, п.1 ч.1 ст. 200, ст.ст. 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Бердянську та Бердянському районі Запорізької області на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22.10.2013р. у справі № 310/10386/13-а залишити без задоволення.

Постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22.10.2013р. у справі №310/10386/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.212 КАС України.

Головуючий: О.А. Проценко

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна