Справа № 813/8015/14
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2015 року № 813/8015/14

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Павлішевського М.В.,

з участю представників: позивача Лавріва В.Б., відповідача Дац Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді Львівської області про зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

Управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області (далі - УПФ України в Сокальському районі) звернулося до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді Львівської області (далі - ВВД ФСС НВП в м. Червонограді) з вимогами зобов'язати відповідача включити до актів щомісячної звірки по особових справах для відшкодування суми виплачених ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві за період з червня по жовтень 2014 року на загальну суму 2 858,25 грн, та стягнути з відповідача не прийняті до відшкодування виплачені суми пенсій за цей період у вказаному розмірі. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за вказаний період ним було здійснено виплати пенсій по інвалідності, призначених ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 внаслідок нещасного випадку на виробництві, і включено до актів щомісячної звірки витрат, повязаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, сплачені суми. Всупереч вимог законодавства відповідач відмовився включити до актів звірки суми, які стосуються виплат вказаним особам, тому позивач просить зобов'язати його це зробити в судовому порядку та відшкодувати виплачені суми пенсій за період з червня по жовтень 2014 року на загальну суму 2 858,25 грн.

Представник позивача Лаврів В.Б. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в письмовому запереченні. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача Дац Н.І. в судовому засіданні позову не визнала з підстав, викладених у письмовому запереченні. Пояснила, що відшкодуванню підлягають не всі пенсії по інвалідності від нещасного випадку на виробництві, а лише ті, які призначені особам, що є застрахованими згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та потерпілим особам, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України. Звернула увагу на те, що затверджений спільною постановою Правління Пенсійного фонду України та Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 року № 5-4/4 Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання не врегульовує спірних відносин, оскільки встановлене ним правило підписання актів звірки розрахунків та включення в них витрат розраховано на відсутність спору. З посиланням на Угоду «Про взаємне визнання прав на відшкодування шкоди, завданої працівникам каліцтвом, професійним захворюванням або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язані з виконанням ними трудових обов'язків», підписаної 09 вересня 1994 року між частиною держав колишнього СРСР, в тому числі Україною та Російською Федерацією, зазначила, що пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання громадян держав-учасниць в галузі пенсійного забезпечення та членів їх сімей, які здійснюються за законодавством держави. На території якої проживають, не повинні враховуватися при призначенні, проведенні перерахування сум щомісячних страхових виплат. ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 отримали каліцтво за межами України і переїхали в Україну на постійне місце проживання після цього. Вони не є застрахованими в Україні і за них не сплачувалися до Фонду страхові внески, тому здійснення ним страхових виплат за рахунок коштів Фонду є нецільовим використанням. Права на щомісячні страхові виплати в Україні відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання, що спричинили втрату працездатності», який набрав чинності з 01 квітня 2001 року, вказані особи не мають. Оскільки в робочих органах Фонду не має особових справ цих потерпілих, неможливо провести звірку. Просила повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що УПФ України в Сокальському районі направило до ВВД ФСС НВП в м. Червонограді акти щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за червень 2014 року - жовтень 2014 року.

ВВД ФСС НВП в м. Червонограді відмовився прийняти до заліку витрати з виплати та доставки пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, одержаного за межами України, пенсіонерам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на загальну суму 2 858,25 грн.

З представлених позивачем документів, на підставі яких ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було призначено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, слідує, що нещасні випадки з вказаними особами мали місце на території Російської Федерації.

Вирішуючи спір суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР (далі - Основи) встановлено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Залежно від страхового випадку є такі види загальнообов'язкового державного соціального страхування: пенсійне страхування; страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням; медичне страхування; страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; страхування на випадок безробіття. Відносини, що виникають за зазначеними у частині першій цієї статті видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, регулюються окремими законами, прийнятими відповідно до цих Основ (стаття 4 Основ у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до пункту 4 статті 25 Основ за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання надаються такі види соціальних послуг і матеріального забезпечення: профілактичні заходи по запобіганню нещасним випадкам на виробництві та професійним захворюванням; відновлення здоров'я та працездатності потерпілого; допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; відшкодування збитків, заподіяних працівникові каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним своїх трудових обов'язків; пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсія у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; допомога на поховання осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

На момент виникнення спірних правовідносин правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві (далі - страхування від нещасного випадку) відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування визначав Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV (далі - Закон № 1105-ХІV).

Відповідно до преамбули вказаного закону, страхування від нещасного випадку є самостійним видом загальнообов'язкового державного соціального страхування, за допомогою якого здійснюється соціальний захист, охорона життя та здоров'я громадян у процесі їх трудової діяльності.

Згідно із визначеною статтею 2 Закону № 1105-ХІV, дія цього Закону поширюється на осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях, незалежно від їх форм власності та господарювання (далі - підприємства), у фізичних осіб, на осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності.

Особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст.ст. 21 та 28 Закону № 1105-ХІV умовою відшкодування пенсій по інвалідності за рахунок коштів Фонду є те, що особи, з якими стався нещасний випадок, повинні бути застраховані в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування України.

Підставою для надання соціальних послуг і проведення виплат мають бути належним чином оформлені та передані до Фонду документи, передбачені ст. 35 Закону № 1105-ХІV та Порядком призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженим постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27.04.2007 року № 24.

Судом встановлено, що роботодавцями до фонду не були передані документи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, тому особові справи по них не сформовані. Відтак, у фонду відсутні правові підстави для здійснення відшкодувань пенсійному фонду витрат, пов'язаних з виплатою пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві.

Відповідно до ч.1 ст.2 Угоди про взаємне визнання прав на відшкодування шкоди, заподіяної працівникам каліцтвом, професійним захворюванням або іншим ушкодженням здоров'я, які пов'язані з виконанням ними трудових обов'язків, відшкодування шкоди, заподіяної працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я (в тому числі під час втрати працездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві, пов'язаного з виконанням працівником трудових обов'язків), після переїзду потерпілого на територію іншої Сторони, смерті, проводяться роботодавцем Сторони, законодавство якої поширюється на працівника під час отримання каліцтва, іншого ушкодження здоров'я, смерті. Такий роботодавець проводить відшкодування відповідно до свого законодавства.

Оскільки всі потерпілі отримали каліцтво на території Російської Федерації, то обов'язки по відшкодуванню заподіяної шкоди потерпілим внаслідок нещасних випадків на виробництві покладено саме на Фонд соціального страхування Російської Федерації.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 18 Закону Російської Федерації від 24.07.1998 року «Про обов'язкове соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань», страховик (Фонд соціального страхування Російської Федерації) здійснює забезпечення по страхуванню осіб, які мають право на його отримання, і які виїхали на постійне місце проживання за межі Російської Федерації.

Отже, застосування Пенсійним фондом норм Закону № 1105-ХІV до правовідносин, які виникли на території Російської РФР та Російської Федерації внаслідок травмування осіб на виробництві в часи СРСР та СНД, є безпідставними.

Відтак, відсутні правові підстави для визнання Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України страховиком зазначених осіб і відшкодування ним органам Пенсійного фонду витрат.

З урахуванням викладеного, ВВД ФСС НВП в м. Червонограді не є страховиком ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, тому не може відшкодувати УПФ України в Сокальському районі витрати, понесені останнім у зв'язку із виплатою зазначеним особам пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві.

Механізм відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, визначено Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженого спільною постановою Правління Пенсійного фонду України та Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 року № 5-4/4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 травня 2003 року за № 376/7697 (надалі - Порядок).

Пунктом 5 Порядку визначено, що територіальні органи Пенсійного фонду України щомісяця, до 10 числа місяця, наступного за звітним, на підставі списку осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, проводять з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків звірку витрат за особовими справами потерпілих, складають акт щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, та до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його відповідно головним управлінням Пенсійного фонду і управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Пунктом 6 Порядку передбачено, що головні управління Пенсійного фонду та управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на підставі акта щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, узагальнюють і узгоджують довідку про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, та до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її відповідно до Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Фонд соціального страхування від нещасних випадків, на підставі довідки Головних управлінь Пенсійного фонду та управлінь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на централізованому рівні, до 25 числа місяця, наступного за звітним, перераховують відповідні кошти Пенсійному фонду.

Вказаний Порядок не врегульовує спірних відносин, які виникли між сторонами, оскільки, встановлене ним правило підписання актів звірки розрахунків та включення в них витрат розраховано на відсутність спору.

При наявності спору між суб'єктами владних повноважень та недосягненні згоди щодо підписання актів зі сторони Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, такий спір повинен вирішуватись шляхом пред'явлення адміністративного позову про стягнення відповідних коштів, а не шляхом пред'явлення вимог щодо підписання актів звірки розрахунків, оскільки така дія передбачає обопільну згоду та відсутність спору між сторонами.

Беручи до уваги викладене, позовна вимога щодо зобов'язання ВВД ФСС НВП в м. Червонограді включити до актів щомісячної звірки по особових справах для відшкодування суми виплачених ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві за період з червня по жовтень 2014 року на загальну суму 2 858,25 грн, не підлягає до задоволення.

Стосовно вимоги про стягнення з відповідача не прийнятих до відшкодування сум пенсій, виплачених ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за цей період на загальну суму 2 858,25 грн, то, ураховуючи висновок суду про те, що ВВД ФСС НВП в м. Червонограді не є страховиком вказаних осіб, така теж не підлягає до задоволення, оскільки відсутні підстави для відшкодування відповідачем витрат, понесених позивачем у зв'язку із виплатою зазначеним особам пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві.

Відповідно до статті 94 КАС України судові витрати не підлягають стягненню зі сторін.

Керуючись ст.ст.7-14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови відповідно до частини другої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Хома О.П.

Повний текст постанови виготовлений 26 грудня 2014 року.