Справа № 826/16769/14
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 січня 2015 року письмове провадження № 826/16769/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О. вирішив у письмовому провадженні адміністративну справу

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Геокс»
до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві
провизнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Геокс» (надалі - позивач або ТОВ «ТД «Геокс») з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (надалі - відповідач або ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві), в якому просило:

1. Визнати протиправними дії відповідача щодо складення висновків в Акті №2252/26-55-22-07/37265947 від 04.08.2014 року про неможливість проведення зустрічної звірки щодо підтвердження господарських відносин платниками податків за період з 01.05.2014 року по 31.07.2014 року, про:

порушення позивачем п.187.1 ст.187, пп.198.1, 198.2, 198.3 та 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкових зобов'язань з податку на додану вартість за період з 01.05.2014 р. по 31.07.2014 р. на суму 1 969 585 грн. та завищення податкового кредиту з податку на додану вартість за період з 01.05.2014 р. по 31.07.2014 р. на суму 1 965 869 грн.;

не підтвердження задекларованих податкових зобов'язань з ПДВ за період з 01.05.2014 р. по 31.07.2014 p., а також не підтвердження задекларованого податкового кредиту з ПДВ за період з 01.05.2014 р. по 31.07.2014 p.;

те, що правочини, укладені з контрагентами, порушують публічний порядок, суперечать інтересам держави та суспільства, вчинені удавано з метою ухилення від сплати податків третіх осіб.

2. Визнати протиправними дії відповідача щодо коригування показників податкової звітності позивача за період з 01.05.2014 р. по 31.07.2014 року в автоматизованій базі співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту системи «Податковий блок» («Електронна автоматизована система «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України») на підставі Акту № 2252/26-55-22-07/37265947 від 04.08.2014 року про неможливість проведення зустрічної звірки щодо підтвердження господарських відносин платниками податків за період з 01.05.2014 р. по 31.07.2014 р.

3. Зобов'язати відповідача відновити в автоматизованій базі співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту системи «Податковий блок» («Електронна автоматизована система «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України») показники податкової звітності позивача за період з 01.05.2014 р. по 31.07.2014 р.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив, що вчинення відповідачем протиправних дій по формуванню відносно позивача недостовірних висновків, закріплених в акті про неможливість проведення зустрічної звірки позивача, а також внесення на підставі відповідного акту до електронних баз даних податкових органів такої недостовірної інформації, стало підставою для проведення перевірок контрагентів позивача, що завдають істотної шкоди діловій репутації позивача, а тому порушують його права та законні інтереси як добросовісного платника податків.

Представник відповідача проти позову заперечував, вважаючи вчинені відповідачем оскаржувані дії правомірними та такими, що жодним чином не звужують права позивача та не збільшують його обов'язки, внаслідок чого не створюють для позивача юридичних наслідків, просив суд відмовити позивачу у задоволенні заявлених позовних вимог.

У судове засідання 13.01.2015 року представник відповідача не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

З огляду на наведене, виходячи з положень ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд дійшов висновку про доцільність подальшого розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем 04.08.2014 року складено акт за № 2252/26-55-22-07/37265947 «Про неможливість проведення зустрічної звірки позивача щодо підтвердження господарських відносин з платникам податків за період з 01.05.2014 року по 31.07.2014 року» (далі-акт від 04.08.2014 року № 2252/26-55-22-07/37265947).

При цьому, з метою отримання примірника зазначеного акта, в інтересах позивача на адресу відповідача був направлений адвокатський запит від 20.08.2014 року № 18/14, на який відповідачем надана відповідь від 02.09.2014 року № 2976/с/26-55-22-07-12 з копією відповідного акту.

З тексту акту від 04.08.2014 року № 2252/26-55-22-07/37265947 вбачається, що співробітниками податкового органу здійснено відповідні заходи з метою проведення зустрічної звірки позивача за період з 01.05.2014 року по 31.07.2014 року, проте на момент проведення звірки згідно бази даних «Податковий блок» стан платника податків позивача - (9) - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням, а встановити фактичне місцезнаходження підприємства та його посадових осіб станом на 04.08.2014 року неможливо, отже не має можливості провести зустрічну зірку позивача щодо фінансово-господарських відносин з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період з 01.05.2014 року по 31.07.2014 року.

Незважаючи на неможливість фактичного проведення зустрічної звірки, використовуючи акт ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 02.07.2014 року за № 1835/26-55-22-09/39025750 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Мастербілд» (код за ) щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.05.2014 року по 31.05.2014 року, відповідачем в акті від 04.08.2014 року № 2252/26-55-22-07/37265947 викладені відносно позивача висновки про порушення ним норм податкового законодавства, а саме:

порушено п.187.1 ст.187, пп.198.1, 198.2, 198.3 та 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкових зобов'язань з податку на додану вартість за період з 01.05.2014 р. по 31.07.2014 р. на суму 1 969 585 грн. та завищення податкового кредиту з податку на додану вартість за період з 01.05.2014 р. по 31.07.2014 р. на суму 1965869 грн.;

не підтверджено задекларовані податкові зобов'язання з ПДВ за період з 01.05.2014 р. по 31.07.2014 p., а також не підтверджено задекларований податковий кредит з ПДВ за період з 01.05.2014 р. по 31.07.2014 p.;

правочини, укладені з контрагентами, порушують публічний порядок, суперечать інтересам держави та суспільства, вчинені удавано з метою ухилення від сплати податків третіх осіб.

Крім того, на підставі даних акту від 04.08.2014 року № 2252/26-55-22-07/37265947 були здійсненні відповідні коригування (у вигляді встановлення відхилень показників податкових зобов'язань та податкового кредиту по контрагентам позивача) до електронної бази даних податкових органів АІС «Податковий блок» (Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України).

Вважаючи наведені дії відповідача протиправними та такими, що порушують права та законні інтереси позивача як добросовісного платника податків, він звернувся до адміністративного суду з відповідним позовом.

Дослідивши та надавши оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ст.6, ч.2 ст.19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (далі - Кодекс), він, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп.20.1.4. п.20.1. ст.20 Кодексу, контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

З метою отримання податкової інформації органи державної податкової служби мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків (п.73.5. ст.73 Кодексу).

Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків. Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року №1232 (далі-Порядок) передбачено, що зустрічні зірки проводяться у суб'єктів господарювання, щодо здійснення операцій з якими під час перевірки платника податків та зборів виникають сумніви стосовно факту здійснення таких операцій або якщо існують розбіжності задекларованих у деклараціях з податку на додану вартість показників податкового кредиту та податкових зобов'язань.

Згідно з п.4 Порядку, орган державної податкової служби (виконавець), який проводить зустрічну звірку, складає довідку за наявності інформації, для отримання якої надіслано запит органом державної податкової служби (ініціатором), та її документального підтвердження. У разі відсутності запитуваної органом державної податкової служби (ініціатором) інформації орган державної податкової служби (виконавець) надсилає завірений печаткою запит про подання інформації та її документального підтвердження суб'єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи особисто вручає суб'єкту господарювання або його законному чи уповноваженому представникові під розписку.

Відповідно до п.6 Порядку, у разі отримання від суб'єкта господарювання інформації, визначеної у запиті, та її документального підтвердження (протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження суб'єкту господарювання запиту) орган державної податкової служби проводить зустрічну звірку.

При цьому, відповідачем на подано суду доказів направлення відповідного запиту на адресу місцезнаходження позивача, зазначену в ЄДРПОУ, що свідчить про невжиття відповідачем заходів з метою проведення зустрічної звірки позивача та відсутність правових підстав для її проведення.

Згідно з п.п.7, 8 Порядку, за результатами проведеної зустрічної звірки складається довідка, яка підписується суб'єктом господарювання (законним чи уповноваженим представником) і посадовими особами органу державної податкової служби та особисто вручається суб'єкту господарювання або його законному чи уповноваженому представникові під розписку або надсилається суб'єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом із повідомленням про вручення. Довідка про проведення зустрічної звірки підлягає реєстрації в органах державної податкової служби (як ініціатора, так і виконавця).

При цьому, відповідно до пп.4.4. Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затверджених наказом ДПА України від 22.04.2011 року № 236, у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із зняттям з обліку, встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, реєструє його у Журналі реєстрації довідок про результати проведення зустрічної звірки (актів про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, неявки для підписання, відмови від підписання Довідки про результати проведення зустрічної звірки) та вживає заходів, передбачених актами ДПС України.

Зі змісту акту від 04.08.2014 року № 2252/26-55-22-07/37265947 вбачається, що податковий орган дійшов висновку про відсутність позивача за адресою місцезнаходження (податковою адресою) виходячи з інформації бази даних «Податковий блок», в якому значиться стан платника податків позивача - (9) - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням (м. Київ, вул. Кіквідзе, 14/В, кв.4).

При цьому, будь-яких доказів здійснення законодавчо передбачених заходів по встановленню місцезнаходження позивача та його посадових осіб (зокрема, складання запиту на встановлення місцезнаходження та повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за ф. № 18-ОПП та ін.), відповідачем суду не подано, що ставить під сумнів їх здійснення.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п.45.2 ст.45 Кодексу, податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно даних, які містяться в ЄДРПОУ, місцезнаходження юридичної особи - ТОВ «ТД «Геокс» зареєстровано за адресою: м. Київ, вул. Крутий узвіз, 6/2 А, статус відомостей про юридичну особу - відомості підтверджено.

При цьому, суд звертає увагу на те, що в акті від 04.08.2014 року № 2252/26-55-22-07/37265947 значиться інформація про відсутність позивача та його посадових осіб за адресою місцезнаходження: м. Київ, вул. Кіквідзе, 14/В, кв.4, в той час, як станом на момент складання відповідного акту, згідно даних ЄДРПОУ, місцезнаходженням позивача значиться інша адреса: м. Київ, вул. Крутий узвіз, 6/2 А.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Матеріали справи не містять доказів наявності в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність позивача за адресою місцезнаходження на час складання акту від 04.08.2014 року № 2252/26-55-22-07/37265947.

Зазначене дає суду підстави вважати, що позивач був належним чином зареєстрований в ЄДРПОУ, перебував за податковою адресою, а тому інформація, зазначена в акті від 04.08.2014 року № 2252/26-55-22-07/37265947 щодо його відсутності за податковою адресою та про стан платника (9) - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням, не відповідає дійсним обставинам справи.

Отже, суд критично сприймає доводи відповідача про неможливість проведення зустрічної звірки позивача, в основу яких покладено відсутність його за адресою місцезнаходження.

Таким чином, як вбачається з вищенаведеного, фактично, відповідачем зустрічна звірка позивача не проведена, дії по співставленню даних первинних бухгалтерських та інших документів позивача не здійснено, відповідної довідки не складено.

В той же час, відповідачем складено акт про неможливість проведення зустрічної звірки позивача від 04.08.2014 року № 2252/26-55-22-07/37265947, який, всупереч вищенаведених норм, містить в собі оцінку фінансово-господарських взаємовідносин позивача з контрагентами та висновки щодо порушення позивачем норм Податкового кодексу України, відсутності у нього об'єктів оподаткування та нікчемності укладених з контрагентами правочинів.

Проте, за своєю правовою природою, акт про неможливість проведення зустрічної звірки не може містити в собі будь-яких висновків, у тому числі щодо реальності здійснення господарських операцій, порушень норм Податкового кодексу України, а також реальності чи фіктивності угод, оскільки фактично звірка не проводилась, що додатково підтверджується формою акту про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання (додаток № 3 до Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затверджених наказом ДПА України від 22.04.2011 року № 236).

Наведене свідчить про обрання відповідачем невірного способу реалізації наданої йому компетенції, оскільки жодним законодавчим актом податковий орган не наділений повноваженнями по формуванню будь-яких висновків в акті про неможливість проведення зустрічної звірки, оскільки призначення відповідного акту полягає лише у фіксації факту неможливості проведення зустрічної звірки, з викладенням інформації про причини неможливості її проведення.

Крім того, суд зазначає, що в силу приписів чинного законодавства України, протиправні дії не можуть породжувати будь-які правомірні наслідки, будь-то складений акт, довідка, висновки тощо, а так само і не може вважатися правомірною, законною та достовірною інформація та дані, що містяться у відповідних документах.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позовна вимога № 1 підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог за №№ 2,3 суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі даних акту від 04.08.2014 року № 2252/26-55-22-07/37265947 відповідачем були здійсненні відповідні коригування (у вигляді встановлення відхилень показників податкових зобов'язань та податкового кредиту по контрагентам позивача) до електронної бази даних податкових органів АІС «Податковий блок» (Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України).

При цьому, на підставі акту від 04.08.2014 року № 2252/26-55-22-07/37265947 відповідачем не приймалися податкові повідомлення-рішення відносно позивача, якими б йому були визначені податкові зобов'язання з податку на додану вартість.

З огляду на наведене, суд зазначає наступне.

Згідно п.54.1 ст.54 Кодексу, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до п.54.3 ст.54 Кодексу, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках (пп.54.3.2 п.54.3 ст.54 Кодексу).

Підпунктом 14.1.157 пункту 14.1. статті 14 Кодексу визначено, що податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Таким чином, за змістом вищезазначених норм, суд дійшов висновку, що платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації, а у випадку заниження або завищення ним суми податкових зобов'язань, обов'язок визначати податкове зобов'язання платника податків або повідомляти про необхідність внесення відповідних змін до податкової звітності покладено на податковий орган виключно шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення.

При цьому, Кодексом не передбачено повноважень податкового органу щодо корегування показників податкових зобов'язань та податкового кредиту на підставі акта перевірки (зустрічної звірки), в якому відображені висновки про заниження (завищення) податкових зобов'язань та податкового кредиту.

За норами Кодексу, зустрічна звірка є заходом інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби.

Відповідно до ст.74 Кодексу, податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.

Згідно Методичних рекомендації щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця, затверджені наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.06.2013 року № 165, єдина система «Податковий блок» та її підсистеми є програмними продуктами, створеними для використання органами Державної податкової служби для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі.

Суд погоджується з доводами відповідача щодо наявності у податкового органу повноважень збирати та зберігати податкову інформацію у відповідних інформаційних базах, але таке зберігання не повинно призводити до коригування показників податкової звітності, які самостійно задекларовані платником податків та узгоджені у встановленому законом порядку.

Крім того, суд звертає увагу на порядок реалізації матеріалів проведеної зустрічної звірки, закріплений в п.7 Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затверджених наказом ДПА України від 22.04.2011 року № 236.

Так, результати проведеної зустрічної звірки суб'єкта господарювання підлягають врахуванню в результатах перевірки платника податків органом ДПС - ініціатором та долучаються до матеріалів такої перевірки.

При отриманні матеріалів зустрічної звірки після закінчення перевірки платника податків орган ДПС - ініціатор:

у разі підтвердження реальності здійснення господарських відносин із суб'єктом господарювання (їх виду, обсягу, якості, розрахунків тощо) - долучає матеріали зустрічної звірки до матеріалів перевірки;

у разі непідтвердження реальності здійснення господарських відносин із суб'єктом господарювання (їх виду, обсягу, якості, розрахунків тощо) - здійснює заходи щодо проведення документальної позапланової перевірки такого платника податків з урахуванням вимог Кодексу.

Таким чином, податковому органу законодавчо не надано повноважень щодо коригування показників податкових зобов'язань та податкового кредиту платників податків в базах даних податкових органів на підставі висновків акту про неможливість проведення зустрічної звірки, який, як вже зазначалося, по своїй правовій природі, не може фіксувати будь-яких висновків відносно фінансово-господарської діяльності платника податків.

Отже, вирішуючи питання щодо наявності обставин, які свідчать про порушення прав позивача у спірних правовідносинах, суд виходить з того, що самостійна зміна відповідачем задекларованих показників у відповідній інформаційній базі, порушує права та інтереси позивача, оскільки, фактично, є зміною показників декларації платника податків, здійсненою поза межами компетенції податкового органу з огляду на зміст ст.49 Кодексу, якою визначено порядок подання декларацій до органів державної податкової служби.

Слід також наголосити на критерії добросовісності платника, який передбачає законність дій платника у сфері податкових правовідносин (у тому числі і щодо формування даних податкового обліку), доки це не спростовано у порядку, встановленому Кодексом.

Наведене також виключає можливість застосування до платника негативних правових наслідків (зокрема, у вигляді корегування в електронній базі даних задекларованих ним показників) до моменту донарахування платникові податку податкового зобов'язання в порядку ст.54 Кодексу та його узгодження.

Таким чином, оскільки судом під час розгляду справи не встановлено прийняття податкового повідомлення-рішення на підставі акта від 04.08.2014 року № 2252/26-55-22-07/37265947, а відповідачем у порушення ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України не спростовано обставин внесення до АІС «Податковий блок» («Електронна автоматизована система «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України») інформації, що міститься в зазначеному акті, суд вважає, що позовні вимоги №№ 2,3 підлягають задоволенню.

Аналогічну правову позицію викладено в судових рішеннях Вищого адміністративного суду України від 14.01.2014 року №К/800/34146/13, від 27.11.2013 року №К/800/12884/13, від 26.11.2013 року №К/9991/45776/12, від 13.02.2013 року №К/9991/74156/12.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В свою чергу, відповідачем не виконано обов'язку щодо доказування з урахуванням вимог встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Приймаючий до уваги викладене у сукупності, керуючись вимогами ст.ст. 69-71, 94, 160-165,167,254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Геокс» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві щодо складення висновків в Акті №2252/26-55-22-07/37265947 від 04.08.2014 року про неможливість проведення зустрічної звірки щодо підтвердження господарських відносин платниками податків за період з 01.05.2014 року по 31.07.2014 року, про:

порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Геокс» п.187.1 ст.187, пп.198.1, 198.2, 198.3 та 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкових зобов'язань з податку на додану вартість за період з 01.05.2014 р. по 31.07.2014 р. на суму 1 969 585 грн. та завищення податкового кредиту з податку на додану вартість за період з 01.05.2014 р. по 31.07.2014 р. на суму 1 965 869 грн.;

не підтвердження задекларованих податкових зобов'язань з ПДВ за період з 01.05.2014 р. по 31.07.2014 p., а також не підтвердження задекларованого податкового кредиту з ПДВ за період з 01.05.2014 р. по 31.07.2014 p.;

те, що правочини, укладені з контрагентами, порушують публічний порядок, суперечать інтересам держави та суспільства, вчинені удавано з метою ухилення від сплати податків третіх осіб.

3. Визнати протиправними дії ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві щодо коригування показників податкової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Геокс» за період з 01.05.2014 р. по 31.07.2014 року в автоматизованій базі співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту системи «Податковий блок» («Електронна автоматизована система «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України») на підставі Акту № 2252/26-55-22-07/37265947 від 04.08.2014 року про неможливість проведення зустрічної звірки щодо підтвердження господарських відносин платниками податків за період з 01.05.2014 р. по 31.07.2014 р.

4. Зобов'язати ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві відновити в автоматизованій базі співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту системи «Податковий блок» («Електронна автоматизована система «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України») показники податкової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Геокс» за період з 01.05.2014 р. по 31.07.2014 р.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій