Справа № 821/4983/14
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/4983/14

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Транчуковій О.С.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Оперчук О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.09.2014 р. № , яким позивачу збільшено суму грошових зобов'язань з податку на додану вартість на 60675,97 грн., з яких за основним платежем на 48543,98 грн., за штрафними санкціями на 12135,99 грн.

У судовому засіданні на підставі ст.55 КАС України за клопотанням представника відповідача у зв'язку з реорганізацією здійснено заміну відповідача з Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області на Державну податкову інспекцію у м.Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області (далі - відповідач, ДПІ у м.Херсоні).

Позивач свої вимоги обґрунтовує протиправністю висновків ДПІ у м.Херсоні щодо неправомірності формування податкового кредиту грудня 2013 року по відносинах з ТОВ "Авто Холдинг". Зазначає, що придбав у вказаного підприємства автомобіль, який використовується ним у господарській діяльності, що підтверджується первинними документами. Податковий кредит у сумі 48543,98 грн. сформовано на підставі податкових накладних, що узгоджується з вимогами ст.198 ПК України. Вказує на те, що законодавством України не передбачено реєстрацію права власності на фізичну особу-підприємця, а тому автомобіль зареєстровано на фізичну особу. Таким чином, позивач вважає висновки, викладені в акті перевірки від 22.08.2014 р. № 1082/21-03-17-02/НОМЕР_1, такими, що не відповідають дійсності, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з вказаних підстав.

Представник відповідача заперечувала проти позовних вимог, вказавши на те, що ФОП ОСОБА_1 не надано доказів використання придбаного у ТОВ "Авто Холдинг" автомобіля у власній господарській діяльності, у зв'язку з чим ним протиправно включено до складу податкового кредиту грудня 2013 року суму ПДВ 48543,98 грн., сплачену у вартості придбаного транспортного засобу. Також зазначила, що автомобіль Маzda SK YАCTIV SDN 2.5L AT Touring зареєстровано на фізичну особу, що не дає можливості вважати майно, яке перебуває у приватній власності фізичної особи, основними засобами суб'єкта господарювання - фізичної особи-підприємця. Просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідачем у період з 20.08.2014 р. по 22.08.2014 р. проведено документальну позапланову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань визначення податкових зобов'язань в податкових деклараціях з податку на додану вартість за грудень 2013 року з ТОВ "Авто Холдинг", за результатами якої складено акт від 22.08.2014 р. № 1082/21-03-17-02/НОМЕР_1.

У висновках акту перевірки зазначено, що встановлено порушення п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість у грудні 2013 року на загальну суму ПДВ 48543,98 грн. з ТОВ "Авто Холдинг".

Дані висновки відповідача ґрунтуються на тому, що позивачем до складу податкового кредиту грудня 2013 року протиправно віднесено сплачену суму ПДВ у вартості товару, який безпосередньо використано для власних потреб та не пов'язаний з господарською діяльністю. Зокрема, у грудні 2013 року ФОП ОСОБА_1 у ТОВ "Авто Холдинг" придбано автомобіль Маzda SK YАCTIV SDN 2.5L AT Touring з комплектуючими, однак не надано документів, які підтверджують використання придбаного автомобіля у господарській діяльності.

На підставі акту перевірки ДПІ у м.Херсоні винесено податкове повідомлення-рішення від 24.09.2014 р. № , яким позивачу збільшено суму грошових зобов'язань з податку на додану вартість на 60675,97 грн., з яких за основним платежем на 48543,98 грн., за штрафними санкціями на 12135,99 грн.

Між тим суд не погоджується з такими доводами відповідача з наступних підстав.

Статтею 3 ГК України передбачено, що господарська діяльність - діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ "Авто Холдинг" 09.12.2013 р. укладено договір купівлі-продажу № 16/13, відповідно до якого ТОВ "Авто Холдинг" зобов'язується передати у власність позивача транспортний засіб Маzda SK YАCTIV SDN 2.5L AT Touring вартістю 284900 грн., з яких ПДВ - 47483,33 грн.

Реальність виконання вказаного договору та комплектуючих до автомобіля (килимків, захисту моторного відсіку, автосигналізації, паркувального радару, захисної плівки) і робіт по їх установці (тонування, поклейці бронь-плівки, установці паркувального радару, автосигналізації, захисту ДВЗ) підтверджується: рахунком-фактурою від 10.12.2013 р. № СФ-0000049, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 24.12.2013 р. № НЗ-000223, актом приймання-передачі товару від 31.12.2013 р., видатковою накладною від 31.12.2013 р. № РН-0000051, податковими накладними від 11.12.2013 р. № 14, від 13.12.2013 р. № 18, від 17.12.2013 р. № 29, від 31.12.2013 р. № 51, розрахунками коригування кількісних і вартісних показників: № 47 від 31.12.2013 р. до податкової накладної від 11.12.2013 р. № 14; № 48 від 31.12.2013 р. до податкової накладної від 13.12.2013 р. № 18; № 49 від 31.12.2013 р. до податкової накладної від 17.12.2013 р. № 29; № 50 від 31.12.2013 р. до податкової накладної від 17.12.2013 р. № 32, платіжними дорученнями від 11.12.2013 р. № 279, від 13.12.2013 р. № 282, від 17.12.2013 р. №№ 283, 284.

Суму податку на додану вартість у розмірі 48543,98 грн. по взаємовідносинам з ТОВ "Авто Холдинг" ФОП ОСОБА_1 включено до податкового кредиту грудня 2013 року.

Приписами п.44.1 ст.44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Приписами п.198.2 ст.198 ПК України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу), та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, вказаними нормами визначено підстави за яких платник податків має право на віднесення сплачених сум ПДВ у вартості товарів (робіт, послуг) до складу податкового кредиту. До таких підстав віднесено: наявність господарської операції, наслідком якої є поставка товарів (робіт, послуг), понесення витрат, у зв'язку з господарською діяльністю платника, сплата (нарахування) податку на додану вартість у вартості товарів (робіт, послуг), факт сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними податковими накладними.

ДПІ у м.Херсоні не оспорює реальність господарських операцій між позивачем та ТОВ "Авто Холдинг". Отримання автомобіля та комплектуючих від вказаного контрагента підтверджено первинними документами.

Сума податку на додану вартість у розмірі 48543,98 грн., сплаченого і віднесеного позивачем до податкового кредиту грудня 2013 року, підтверджуються податковими накладними від 11.12.2013 р. № 14, від 13.12.2013 р. № 18, від 17.12.2013 р. № 29, від 31.12.2013 р. № 51, розрахунками коригування кількісних і вартісних показників: № 47 від 31.12.2013 р. до податкової накладної від 11.12.2013 р. № 14; № 48 від 31.12.2013 р. до податкової накладної від 13.12.2013 р. № 18; № 49 від 31.12.2013 р. до податкової накладної від 17.12.2013 р. № 29; № 50 від 31.12.2013 р. до податкової накладної від 17.12.2013 р. № 32, платіжними дорученнями від 11.12.2013 р. № 279, від 13.12.2013 р. № 282, від 17.12.2013 р. №№ 283, 284.

Податкові накладні відповідають вимогам Податкового кодексу України та відображають зміст господарських операцій, за наслідками яких вони складені. Жодних зауважень до правильності податкових накладних акт перевірки не містить.

Також необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

У судовому засіданні позивач пояснив, що даний транспортний засіб придбав з метою необхідності пересування для забезпечення власної господарської діяльності, оскільки виконує будівельні роботи, надає послуги, виконує та реалізує будівельні матеріали. При цьому зазначив, що не має у своєму штаті постачальника, диспетчера, виконроба, так як цю роботу виконує особисто.

Суд звертає увагу на те, що договір купівлі-продажу підписано позивачем та скріплено печаткою фізичної особи-підприємця; транспортний засіб, придбаний на підставі цього договору, переданий фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1; розрахунки з оплати автомобіля здійснено фізичною особою-підприємцем шляхом перерахування грошових коштів з рахунку фізичної особи-підприємця.

На підтвердження використання автомобіля Маzda SK YАCTIV SDN 2.5L AT Touring у господарській діяльності ФОП ОСОБА_1 надав копії подорожніх листів легкового автомобіля (арк.70-133).

Судом встановлено, що придбаний позивачем транспортний засіб Маzda SK YАCTIV SDN 2.5L AT Touring зареєстровано у МРЕВ ДАІ м.Херсон на ОСОБА_1 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 08.01.2014 р. САТ 437208.

Відповідач посилається на те, що до податкового кредиту фізичних осіб-підприємців, зареєстрованих платниками ПДВ, можливе включення суми ПДВ основних засобів, за умови взяття на облік такого майна в якості основних фондів та використання таких засобів в оподатковуваних операціях у межах їх господарської діяльності. Оскільки автомобіль зареєстрований на фізичну особу ОСОБА_1, то ФОП ОСОБА_1, як фізична особа-підприємець, не має права на формування податкового кредиту за рахунок сум податку, сплаченого в ціні придбаного автомобіля.

Між тим суд вважає такі доводи відповідача неправомірними з наступних підстав.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст.325 ЦК України суб'єктами права приватної власності, зокрема, є фізичні особи.

Фізична особа має усі особисті немайнові права та здатна мати усі майнові права, що встановлені Конституцією України, Цивільним кодексом України та іншими законами (ст. 26 ЦК України).

Право на проведення підприємницької діяльності фізична особа здійснює за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців".

До підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин (ст.51 ЦК України).

Фізична особа-підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення (ст.52 ЦК України).

Учасниками цивільних відносин та суб'єктами права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин, визначені ст.2 Цивільного кодексу України, зокрема, фізичні особи (ст.318 ЦК України).

Відповідно до ст.55 ГК України суб'єктами господарювання, зокрема, є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Чинне законодавство не виділяє такого суб'єкта права власності як фізична особа-підприємець та не містить норм щодо права власності фізичної особи-підприємця, а тому, право власності на нерухоме та рухоме майно має реєструватись за фізичною особою.

Відповідно до п.6 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 р. № 1388 (у редакції постанови Кабінету міністрів України від 23.12.2009 р. № 1371), транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в реєстраційно-екзаменаційних підрозділах Державтоінспекції. Транспортні засоби, що належать фізичним особам-підприємцям, реєструються за ними як за фізичними особами.

Отже, чинним законодавством України не передбачено проведення реєстрації органами внутрішніх справ транспортного засобу на приватного підприємця, а лише на фізичних та юридичних осіб. Таким чином, у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу органи ДАІ зазначають лише ПІБ власника - без позначок про його статус підприємця чи звичайної особи. З урахуванням викладеного, органами ДАІ даний транспортний засіб був зареєстрований на позивача як на фізичну особу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки позивач являється власником вищезазначеного транспортного засобу, використовує його в господарській діяльності, в оподатковуваних операціях, то має право на включення до податкового кредиту суму податку на додану вартість, сплачену при придбанні даного транспортного засобу.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.8, 9, 12, 19, 71, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області від 24.09.2014 р. № .

Стягнути з Державного бюджету на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (рнокп НОМЕР_1) судовий збір у сумі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 20 січня 2015 р.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 8.3.3