Справа № 820/20707/14
Суддя: Чудних С.О.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

21 січня 2015 р. Справа № 820/20707/14

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Чудних С.О.,

за участю секретаря судового засідання - Хмелівській Н.М.,

представника позивача - Кравець О.В.,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у справі за адміністративним позовом Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_2 вартість матеріального забезпечення на випадок безробіття у сумі 4489,47 грн. на користь позивача.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_2 09.02.2007 року була зареєстрована в Харківському міському центрі зайнятості з відкриттям персональної картки НОМЕР_1. Відповідно до наказу від 09.02.2007 року відповідачу надано статус безробітного з призначенням допомоги по безробіттю. Відповідно до п. 5 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, наказом Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 року № 60/62, Харківським міським центром зайнятості проведена перевірка обґрунтованості виплат матеріального забезпечення ОСОБА_2, якою встановлено, що в період перебування на обліку в центрі зайнятості, відповідач був зареєстрований як фізична особа-підприємець, про що ОСОБА_2 своєчасно не повідомила про це позивача, як про обставини, які впливають на умови виплати, хоча, за особистою завою ОСОБА_2 09.02.2007 року повідомила позивача, що не зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності. Таким чином, відповідач відносився до категорії зайнятого населення, в результаті чого комісією зроблено висновок про те, що кошти, виплачені службою зайнятості ОСОБА_2 у сумі 4489,47 грн. підлягають поверненню.

21.01.2015 року на адресу суду надійшло клопотання відповідача вх. №01-23/2999/15 про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду. В обґрунтування зазначеного клопотання в судовому засіданні відповідач повідомила, що про обставини, на які посилається позивач в обґрунтування позову йому стало відомо ще у 2007 році, що підтверджується листом від 09.08.2007р. за №08/4049 направлений на адресу ОСОБА_2.

У судовому засіданні 21.01.2015 року відповідач, ОСОБА_2 підтримала заявлене клопотання та просила залишити позов без розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні 21.1.2015 року зазначив, що в разі надання листа, на який посилається відповідач, проти задоволення зазначеного клопотання та залишення позову без розгляду не заперечує.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши заявлене клопотання та матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини третьої статті 36 Закону України від 2 березня 2000 року № 1533-III "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", у редакції, що діяла на момент звернення відповідача до центру зайнятості, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до частини другої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Відповідно до приписів частин 2, 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України строк звернення до суду, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається із матеріалів справи, 09.02.2007 року ОСОБА_2 надано статус безробітного з призначенням допомоги по безробіттю.

Відповідно до наказу від 06.09.2007 року №НТ0709006 ОСОБА_2 знято з обліку із центру зайнятості, у зв'язку із виявленням факту подання недостовірних даних, що мало місце під час одержання допомоги по безробіттю (зв.б а.с. 5).

Крім того, відповідно до листа Московського районного центру зайнятості від 09.08.2007 року № 08/4049, станом на 09.08.2007 року центру зайнятості було відомо про те, що на момент реєстрації у центрі зайнятості, ОСОБА_2 була зареєстрована як фізична особа-підприємець.

Таким чином, позивачу було відомо про подання недостовірних даних відповідачем ще у 2007 року.

Перебіг процесуального строку починається з наступного після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок, тобто, з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Отже, при порушенні строку звернення до суду з адміністративним позовом, позов залишається без розгляду.

Оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів поважності пропуску звернення до адміністративного суду, то суд має правові підстави для залишення без розгляду зазначеного адміністративного позову, як поданого за межами строків, установлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Керуючись положеннями ст. ст. 99, 100,ч.1 п.9 ст.155, ч.ч.3, 7 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду - задовольнити.

Адміністративний позов Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного проваджені або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст ухвали виготовлено 26.01.2015р.

Суддя С.О. Чудних