Справа № 804/2186/13-а
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2015-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2015 року м. Київ К/800/45600/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: Вербицької О.В.

суддів: Маринчак Н.Є.

Муравйова О.В.

за участю секретаря: Загороднього А.А.

представників:

позивача: Солодовникова А.В.

відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.07.2014 року

у справі № 804/2186/13-а

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю фірма «Триплекс»
доДержавної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби
провизнання недійсним та скасування податкових повідомлень-рішень, визнання неправомірними дій

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Триплекс» (далі по тексту - позивач, ТОВ фірма «Триплекс») звернулось з позовом до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби (далі по тексту - відповідач, ДПІ) про визнання недійсним та скасування податкових повідомлень-рішень, визнання неправомірними дій

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.03.2013 року в задоволенні позовних вимог ТОВ фірма «Триплекс» відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.07.2014 року скасовано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.03.2013 року. Прийнято нову постанову, якою адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення - рішення від 28.01.2013 року № та № . В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Відповідач, не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду апеляційної інстанції, оскаржив його у касаційному порядку, просить скасувати з мотивів порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника позивача, дослідивши доводи касаційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, суд касаційної інстанції дійшов висновку щодо наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що ДПІ проведено позапланову документальну виїзну перевірку ТОВ фірма «Триплекс» з питання здійснення експорту товарів не власного виробництва за період з 01.10.2012 року по 30.11.2012 року, за результатами якої складено акт від 11.01.2013 року № 30/221/20244069.

В акті перевірки зазначено, що позивачем порушено пп. 14.1.179, пп. 14.1.181, п. 14.1 ст. 14, п. 188.1 ст. 188, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України з урахуванням норм пп. 14.1.36 п. 14.1, пп. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, а саме: занижено податкове зобов'язання з податку на додану вартість, яке підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 804 004 грн., завищено від'ємне значення рядку 20 декларації з податку на додану вартість у жовтні 2012 року в сумі 149 099,00 грн.; завищено залишок від'ємного значення рядку 22 декларації з податку на додану вартість у листопаді 2012 року в сумі 599 569,00 грн.

На підставі висновків, що викладені в акті перевірки, з урахуванням заперечень на акт перевірки, ДПІ прийнято податкові повідомлення-рішення від 28.01.2013 року № , яким ТОВ фірма «Триплекс» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 1 206 000,00 грн. (за основним платежем - 804 004,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 402 002,00 грн.) та № , яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на 599 569,00 грн.

Суд апеляційної інстанції визнав необґрунтованими такі висновки податкового органу, з чим погоджується суд касаційної інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього кодексу.

Згідно п. 188.1 ст. 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів), а також збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на вартість послуг стільникового рухомого зв'язку).

Пунктом 185.1 ст. 185 ПК України визначено перелік операцій, які є об'єктом оподаткування податком на додану вартість.

Відповідно до ст. 194 ПК України (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) операції, зазначені у статті 185 цього Кодексу, крім операцій, що не є об'єктом оподаткування, звільнених від оподаткування, та операцій, до яких застосовується нульова ставка, оподатковуються за ставкою, зазначеною в підпункті "а" пункту 193.1 статті 193 цього Кодексу, яка є основною. Податок становить 20 відсотків бази оподаткування та додається до ціни товарів/послуг.

Згідно пп. 195.1.1. п. 195.1. ст. 195 ПК України (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) за нульовою ставкою оподатковуються операції з експорту товарів (супутніх послуг), якщо їх експорт підтверджений митною декларацією, оформленою відповідно до вимог митного законодавства.

Пунктом 198.2. ст. 198 ПК України (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до вимог п. 198.6 ст. 198 ПК України (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Підпунктом 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України передбачено, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Пунктом 200.1 ст. 200 ПК України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов 'язання звітного (податкового періоду) та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно довідки ЄДРПОУ АА № 541972 та Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи А 01 № 051362, ТОВ фірма «Триплекс» зареєстроване 13.01.1994 року. Основними видами діяльності ТОВ фірма «Триплекс» є: оптова торгівля фармацевтичними товарами; оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами; роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах; вантажний автомобільний транспорт; ветеринарна діяльність.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у жовтні 2012 року ТОВ «Триплекс» придбало у ТОВ «Куйбишевська птахофабрика», ТОВ «Марганецька птахофабрика», ТОВ «Птахофабрика «Зарічна», ТОВ «Татіс», - виробники, яйця С1. Придбаний товар ТОВ «Триплекс» реалізовано на експорт - Ali Naim Mohamad, International center group for foodstuff co, ISMAIL FERHAN MUHAMED, Hasan Ramadan Kammas, Hamit Abdo Ahmet, Abdulsamat Bahar.

У листопаді 2012 року ТОВ «Триплекс» придбало у ТОВ «Куйбишевська птахофабрика» та ТОВ «Марганецька птахофабрика» - виробники, яйця С1. Придбаний товар ТОВ «Триплекс» реалізовано на експорт - AYA Company, Ali Naim Mohamad, Jabbar Ramadan Kammash, Ismail Ferhan Muhamed, Jabbar Ramadan Kammash.

Відповідно, ТОВ «Триплекс» реалізує продукцію не власного виробництва, виступає відповідно вантажно-митних декларацій (далі - ВМД) вантажовідправником і декларантом продукції.

Реальність здійснення господарських операцій між позивачем та вищевказаними контрагентами підтверджується наявними в матеріалах справи ВМД, податковими накладними, видатковими накладними, тощо.

Оплата позивачем придбаних товарів підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками.

Вищевказані документи оформлені відповідно до вимог чинного законодавства, Закону України № 996 «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є документами первинного обліку.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку, що у періоді, що перевірявся, ТОВ «Триплекс» правомірно застосовувало ставки оподаткування за податком на додану вартість: жовтні-листопаді 2012 року 20 % згідно ст. 194 Податкового кодексу України при придбання продукції у резидентів України та 0 % оподаткування при реалізації продукції нерезиденту згідно п. 195.1 ст. 195 Податкового кодексу України.

Також, з матеріалів справи вбачається, що ТОВ фірма «Триплекс» не реалізовувало своє право щодо бюджетного відшкодування та не подавало будь-яких заяв про відшкодування, не надавало жодних розрахунків, а також жодних граф (23, 23.1, 23.2) у деклараціях з ПДВ за жовтень 2012 року та листопад 2012 року, що стосуються бюджетного відшкодування не заповнювало.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку, що у разі відсутності заявленого права на бюджетне відшкодування, відсутнє і порушення будь - яких норм, що стосуються саме відшкодування.

Колегія суду приходить до висновку, що саме за вищевказаних обставин справи, суд апеляційної інстанції вірно застосував норми матеріального права, отже, прийняті податковим органом спірні рішення є неправомірними.

В свою чергу, слід зазначити, що колегія суду погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що позовні вимоги ТОВ фірма «Триплекс» в частині визнання неправомірними дій є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції порушення норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено, правова оцінка обставин у справі дана вірно.

В свою чергу, доводи касаційної скарги не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються вищезазначеними нормами права, отже, відсутні підстави для її задоволення.

За таких обставин, касаційна скарга відповідача підлягає залишенню без задоволення, а постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.07.2014 року залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 210, 214-215, 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.07.2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, установленому статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Вербицька
Судді Н.Є. Маринчак
О.В. Муравйов