Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2014 року м. Київ К/9991/74123/11 ,

К/9991/72749/11

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Рибченка А.О.

суддів: Голубєвої Г.К.

Карася О.В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційні скарги Державної податкової адміністрації в Одеській області та Державної податкової інспекції у Овідіопольському районі Одеської області

на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2011 року

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2011 року

у справі № 2а-7973/10/1570

за позовом Приватного підприємства «Маша»

до Державної податкової інспекції у Овідіопольському районі Одеської області,

Державної податкової адміністрації в Одеській області

про визнання дій протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Маша» (далі - ПП «Маша»; позивач) звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Овідіопольському районі Одеської області (далі - ДПІ у Овідіопольському районі Одеської області; відповідач-1) та Державної податкової адміністрації в Одеській області (далі - ДПА в Одеській області; відповідач-2), в якому, з урахуванням зміни предмета позову, просило визнати протиправними дії відповідача-2 щодо проведення 07 липня 2010 року планової перевірки позивача, а також скасувати рішення № від 27 липня 2010 року, № від 27 липня 2010 року, № від 27 липня 2010 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій, а також рішення № від 06 жовтня 2010 року, № від 06 жовтня 2010 року, № від 06 жовтня 2010 року про застосування фінансових санкцій.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2011 року, позов задоволено частково. Скасовано рішення № від 06 жовтня 2010 року в частині застосування до ПП «Маша» фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 1 000,00 грн., рішення № від 06 жовтня 2010 року в частині застосування до ПП «Маша» фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 1 000,00 грн., рішення № від 27 липня 2010 року в частині застосування до ПП «Маша» суми штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 211 548,10 грн., рішення № від 27 липня 2010 року в частині застосування до ПП «Маша» суми штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 169 212,44 грн., рішення № від 27 липня 2010 року в частині застосування до ПП «Маша» суми штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 90 834,40 грн. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями у справі, відповідачі оскаржили їх в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.

В поданих касаційних скаргах, ДПА в Одеській області та ДПІ у Овідіопольському районі Одеської області, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просять скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2011 року, ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2011 року в частині задоволення адміністративного позову та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційні скарги слід відхилити, виходячи з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що посадовими особами ДПА в Одеській області проведено перевірки господарських одиниць, що належать позивачу, з питань дотримання суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, за результатами яких складено акти № 2980/15/32/23/30420898 від 12 липня 2010 року, № 2987/15/32/23/30420898 від 12 липня 2010 року, № 3020/15132/23/30420898 від 07 липня 2010 року.

Перевірками, серед іншого, встановлено порушення ПП «Маша» пунктів 9, 12, 13 статті 3 Закону України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 265/95-ВР) у зв'язку з нездійсненням щоденного друку на реєстраторах розрахункових операцій фіскальних звітних чеків, незабезпеченням ведення обліку товарно-матеріальних цінностей за місцем їх реалізації та зберігання, невідповідністю суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, на суму в розмірі 10 400,00 грн.

Крім того, контролюючий орган дійшов висновку про порушення підприємством статті 15 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 481/95-ВР) з огляду на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни.

На підставі зазначених актів перевірок та з огляду на встановлені порушення відповідачем-1, зокрема, прийнято рішення № від 27 липня 2010 року, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 211 548,10 грн., рішення № від 27 липня 2010 року, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 169 212,44 грн., рішення № від 27 липня 2010 року, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 90 834,40 грн., рішення № від 06 жовтня 2010 року, яким до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 1 000,00 грн., та рішення № від 06 жовтня 2010 року, яким до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 1 000,00 грн.

Задовольняючи позов частково, суди попередніх інстанцій виходили з наступних мотивів, з якими погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Статтею 6 Закону № 265/95-ВР передбачено, що облік товарних запасів фізичною особою-суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку.

Як з'ясовано судами, на підтвердження ведення обліку товарних запасів в господарських одиницях, що належать ПП «Маша», останнім подано видаткові та податкові накладні, товарно-транспортні накладні, книги обліку придбання товарів (робіт, послуг), які в повній мірі спростовують доводи відповідачів про порушення позивачем пункту 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР.

При наданні оцінки встановленому контролюючим органом порушенню підприємством пункту 9 статті 3 Закону № 265/95-ВР в частині незабезпечення щоденного друку на реєстраторах розрахункових операцій фіскальних звітних чеків слід враховувати, що не виконуючи протягом певного періоду обов'язок щодня друкувати фіскальний звітний чек, суб'єкт підприємницької діяльності вчиняє продовжуване порушення.

А відтак, відповідний орган державної податкової служби може застосувати лише одну фінансову санкцію у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян незалежно від кількості випадків невиконання щоденного друку фіскального звітного чека, виявлених під час перевірки суб'єкта господарської діяльності, який здійснює розрахункові операції за товари (послуги).

Згідно з пунктом 13 статті 3 Закону № 265/95-ВР суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

За змістом статті 2 Закону № 265/95-ВР місцем проведення розрахунків є місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

В даному випадку судовими інстанціями встановлено, що спірна сума коштів, яка за висновком податкового органу є різницею між сумою грошових коштів на місці проведення розрахунків та сумою коштів, що зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, отримана позивачем на підставі договору позики № 1 від 07 липня 2010 року, внесена до каси підприємства за квитанцією № 413 від 07 липня 2010 року, відображена в касовій книзі за 07 липня 2010 року, в той же день видана директору ПП «Маша» під звіт на придбання товару на підставі видаткового касового ордеру від 07 липня 2010 року та зберігалась у сейфі підприємства, у зв'язку з чим суди попередніх інстанцій дійшли цілком обґрунтованого висновку про те, що вказана сума не відноситься до суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків.

Відповідно до статті 1 Закону № 481/95-ВР мінімальні роздрібні ціни на алкогольні напої це ціни, які визначаються виходячи з мінімальних оптово-відпускних цін на цю продукцію та торговельної надбавки.

Частиною 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР передбачено, що у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірі 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 1000 гривень.

В той же час, жодних доказів на підтвердження факту реалізації позивачем алкогольних напоїв за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни, зокрема, розрахункового документа відповідачами не представлено.

Посилання ДПА в Одеській області та ДПІ у Овідіопольському районі Одеської області на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 25 серпня 2010 року у справі № 3-2592/2010, якою до адміністративної відповідальності притягнуто директора ПП «Маша» ОСОБА_1 за частиною 1 статті 155, частиною 1 статті 164-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як на підставу для відмови в задоволенні позову, колегія суддів відхиляє, позаяк не можна вважати обов'язковими обставини щодо діяння фізичної особи, встановлені під час розгляду справи про її адміністративний проступок, при оцінці правомірності поведінки юридичної особи, працівником (представником) якої є ця фізична особа, якщо йдеться про відповідальність за порушення юридичною особою законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами.

За наведених обставин, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2011 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2011 року такими, що прийняті з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому суд касаційної інстанції не знаходить підстав, які могли б призвести до їх зміни чи скасування.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційні скарги Державної податкової адміністрації в Одеській області та Державної податкової інспекції у Овідіопольському районі Одеської області відхилити, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2011 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, встановленими главою 3 розділу IV Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Рибченко А.О.

Судді Голубєва Г.К.

Карась О.В.