Справа № 810/6832/14
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2015-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2015 року справа №810/6832/14

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є.;

при секретарі судового засідання - Сакевич Ж.В.;

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1 (довіреність від 09.10.2014 р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

за позовом ОСОБА_2

до управління державного агентства земельних ресурсів у Бориспільському районі Київської області

про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до управління державного агентства земельних ресурсів у Бориспільському районі Київської області про зобов?язання включити до Державного земельного кадастру відомості щодо земельної ділянки площею 0,12 га, розташованої за адресою: Київська область, Бориспільський район, сільрада Процівська, яка належить йому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом 09.08.2013 р., зареєстрованого в реєстрі за №2146.

Звернення обумовлено тим, що позивач не знайшов вказану земельну діялнку у публічній кадастровій карті України.

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, просив позов задовольнити, посилаючись на порушення прав його довірителя як землевласника.

Представник відповідача у судове засідання не з?явився, про дату та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, заяв чи клопотань про розгляд справи без його участі до суду не надав, про причини неприбуття не повідомив.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані документи та матеріали, встановивши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, надавши відповідної правової оцінки доказам у справі, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заявлених вимог, з огляду на таке:

на підставі договору купівлі-продажу від 09.08.2013 р. позивач набув право власності на земельну ділянку площею 0,12 га (кадастровий номер :03:002:1780), яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, сільрада Процівка. Як зазначає ОСОБА_2 у позовній заяві, на початку другої декади жовтня 2014 р., він не знайшов за запитом інформацію про належну йому земельну діялнку у публічній кадастровій карті України (в електронному вигляді). Вважає, що відсутність інформації у кадастровій карті означає відсутність відомостей про земельну ділянку у Державному земельному кадастрі, а відтак стверджує про порушення його прав землевласника та наполягає на зобов?язанні відповідача внести інформацію про земельну ділянку до Державного кадастру.

Надаючи правової оцінки відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке:

з набранням чинності Законом України "Про Державний земельний кадастр" та Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051, було визначено новий порядок ведення державної реєстрації земельних ділянок. Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку.

Відповідно до законодавства державну реєстрацію земельної ділянки здійснюють державні кадастрові реєстратори територіальних органів Держземагентства. Державні кадастрові реєстратори наділені широкими повноваженнями щодо проведення реєстрації земельних ділянок. Саме вони приймають рішення про державну реєстрацію земельної ділянки або рішення про відмову у такій реєстрації.

Послідовність проведення державної реєстрації земельної ділянки визначається Порядком ведення Державного земельного кадастру. Право на подання такої заяви мають: особа, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки у разі її передачі у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності; власник земельної ділянки, користувач земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноважена ними особа; орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності).

До заяви в обов'язковому порядку додаються: оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки (разом з позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації у разі, коли така документація підлягає обов'язковій державній експертизі); електронний документ, який містить відомості про результати робіт із землеустрою та оцінки земель і є підставою для внесення даних до Державного земельного кадастру; документ, що підтверджує оплату послуг з державної реєстрації земельної ділянки.

Державний кадастровий реєстратор у момент надходження до нього заяви про державну реєстрацію земельної ділянки перевіряє віповідність поданих документів заявленим правам. У разі відсутності зауважень, державний реєстратор приймає заяву до розгляду по суті та обліковує її шляхом реєстрації у Державному земельному кадастрі з присвоєнням реєстраційного номера та фіксацією дати реєстрації.

Законодавством визначено строк проведення державної реєстрації земельної ділянки, який становить 14 календарних днів з дня реєстрації заяви. Протягом визначеного строку державний кадастровий реєстратор опрацьовує подані документи і за результатами проведеної роботи здійснює державну реєстрацію земельної ділянки. За допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру присвоює кадастровий номер земельній ділянці; відкриває Поземельну книгу та вносить відомості до неї (крім відомостей про затвердження документації із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також про власників, користувачів земельної ділянки); робить позначку на титульному аркуші документації із землеустрою про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей до Державного земельного кадастру та повертає заявникові таку документацію. Проставлення державним кадастровим реєстратором зазначеної позначки є підставою для передачі відповідної документації на затвердження органу державної влади або органу місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню відповідним органом). На підтвердження державної реєстрації земельної ділянки державний кадастровий реєстратор на безоплатній основі надає витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Державний кадастровий реєстратор може приймати рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки в разі: невідповідності поданих документів вимогам законодавства; розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини; розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого державного кадастрового реєстратора;подання заявником документів не в повному обсязі.

У таких випадках державний кадастровий реєстратор не пізніше наступного робочого дня з моменту прийняття рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру видає або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення заявникові таке рішення.

З 1 січня 2013 р. в Україні запроваджено Національну кадастрову систему з метою надання змоги кожному власнику землі за допомогою Публічної кадастрової карти (http://map.dazru.gov.ua/kadastrova-karta ) перевірити внесення його земельної ділянки до кадастрової системи та коректність даних про неї.

Публічна кадастрова карта є джерелом інформації про всі земельні ділянки України, зберігає увесь масив архівної інформації. Проте, при завантаженні інформації в систему допускаються помилки, які є наслідком неуважності чиновника, некомпетентності геодезиста чи бажання певних осіб сфальшувати документи. Наразі в систему внесено лише достовірні та документально підтверджені дані про понад 50 млн. земельних ділянок.

У роз?ясненнях щодо запровадження Національної кадастрової карти Держземагентство зазначає про можливі випадки, коли за наявності документа який підтверджує право власності на ділянку, кадастрова система її не знаходить. Причин такої ситуації декілька. Перша - інформація про ділянку зберігалася лише в паперовій формі і її ще не переведено у цифровий формат, отже, не завантажено в систему. Друга - є сумніви у достовірності даних, тому тривають додаткові перевірки перед тим, як їх внести. Третя - виявлено помилку, триває її виправлення. Врешті - інформація про певну ділянку відсутня взагалі.

У цьому разі власник повинен повідомити, що ділянка в нього є, а інформації про неї в кадастровій системі немає. Інформування про знайдену помилку здійснюється шляхом набору певної комбінації символів, визначених програмою, які є доступними та зрозумілими для кожного користувача. Детальна інформація щодо цього міститься в роз?ясненнях.

Після звернення зацікавленої особи на електронну пошту надходить копія заяви з наданням їй вхідного номеру. Номер заяви допоможе слідкувати за ходом її розгляду - через сайт Центру Державного земельного кадастру. При цьому слід розуміти, що через звернення до системи можна виправити більшість помилок. Виключенням є лише окремі випадки, якщо скажімо земельна ділянка має кількох власників. У такому випадку спори розглядаються у судовому порядку.

При прийнятті рішення суд враховує, що кадастрова електронна карта містить інформацію про десятки мільйонів земельних наділів. Загальнодоступною є інформація про межі ділянки, її кількісні, і частково якісні характеристики. Як було зазначено розробниками електронної публічної кадастрової карти, в її електронних нашаруваннях міститься величезний об?єм інформації, а саме цифрова карта України (орто-фото план), кордон України, межі областей, межі районів, межі населених пунктів, індексно-кадастрові карти, земельні ділянки та їхні межі, кадастровий номер земельної ділянки та її межі, форма власності, цільове призначення, площа, карта ґрунтів України. Надалі додаються інші відомості на базі яких створюється національна система гео-просторових даних. Тобто на кадастр накладається інформація про надра, комунікації і мережі, водні, лісові ресурси, тощо. У зв?язку з цим розробниками допускаються такі помилки: 1. Там, де повинна бути земельна ділянка, взагалі немає земельної ділянки («Ділянка не знайдена»); 2. Кадастровий номер не знайдено; 3. Конфігурація ділянки має помилки; 4. Межі земельної ділянки перетинаються з межами іншої ділянки (ділянок); 5. Місцезнаходження ділянки помилкове; 6. Частина ділянки у воді; 7. Частина ділянки на дорозі.

У разі якщо земельна ділянка не знайдена на Публічній кадастровій карті України або виявилені помилки в її відображенні, Публічна кадастрова карта України допомагає сформувати електронну заявку із зазначенням проблеми, яка виникла, та надіслати її на розгляд в органи земельних ресурсів.

З урахуванням викладеного, суд вважає безпідставним звернення позивача, оскільки присвоєння кадастрового номеру належній йому земельній ділянці свідчить про включення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Факт того, що позивачем не знайдено інформацію про земельну ділянку в Національній кадастровій карті не означає відсутність інформації про неї у Державному реєстрі. Позивач не надав доказу звернення з електронною заявкою в органи земельних ресурсів та відповідь із визначенням причин помилки, а відтак його висновки щодо порушення прав землевласника є передчасними та не доведеними.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову,-відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Брагіна О.Є.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 23 січня 2015 р.