Справа № 204/2286/14а (2а-204/75/14)
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"05" листопада 2014 р.справа № 204/2286/14а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Суховарова А.В. (доповідач)

суддів: Головко О.В., Ясенової Т.І.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07.05.2014 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська про перерахунок пенсії державного службовця, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07.04.2014 року звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська щодо неврахування при обчисленні розміру пенсії «інші виплати», з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року сплачувався єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування;

- зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська здійснити перерахунок та виплату пенсії державному службовцю з інших виплат, які зазначені в довідці від 07.03.2014 №77-б, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року сплачувався єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, при цьому застосувати відсоток, який був врахований при призначенні пенсії, а саме: 83%.

В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що їй призначена пенсія без урахування матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та сум нарахованої відпустки з яких сплачувалися страхові внески на загальнообов'язкове пенсійне страхування і які увійшли в довідку про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07.05.2014, прийнятою в порядку скороченого провадження, позов задоволено частково. Визнано дії управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 - неправомірними. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії державного службовця на підставі довідки про заробітну плату від 07.03.2014р. № 77-б з урахуванням зазначених в ній сум на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року сплачувався єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, починаючи з 07.10.2013 року з урахуванням здійснених виплат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в позові відмовити. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідно до ст.33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. При цьому, матеріальна допомога на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, та суми індексації не передбачені ст.33 Закону України «Про державну службу» як складові заробітної плати державного службовця, тому зазначені виплати не враховуються для обчислення пенсії.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 працювала в управлінні Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська, та 03.06.2011р. її було звільнено, у зв'язку з виходом на пенсію.

З 04.06.2011р. позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська та отримує пенсію державного службовця, призначену згідно Закону України «Про державну службу».

11.03.2014 року позивач звернулась до Пенсійного фонду з заявою, в якій просила здійснити перерахунок пенсії з урахуванням у складі заробітку матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та сум нарахованої відпустки, відповідно до довідки від 07.03.2014р. №77-б.

Відповідачем відмовлено у здійсненні такого перерахунку, мотивуючи тим, що зазначені позивачем виплати не входять до складу заробітної плати державного службовця, тому зазначені виплати не враховуються для обчислення пенсії

Не погодившись з такими діями відповідача, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами та матеріальна допомога в розумінні ст.33 Закону України «Про державну службу» належать до додаткових видів грошового забезпечення і приймаються при нарахуванні пенсії особам, оскільки отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Як вбачається з апеляційної скарги, відповідач, оскаржує рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог. Жодних доводів про незгоду з рішенням суду в частині відмовлених позовних вимог апеляційна скарга не містить.

Позивачем рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог оскаржено не було.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції, з урахуванням ст.195 КАС України, вважає за необхідне переглянути судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, тобто в частині задоволених позовних вимог.

Так, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду про неправомірність дій відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії з урахуванням сум, з яких сплачувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Як вбачається з Довідки за вих. №77-б від 07.03.2014р. про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», під час роботи, позивач, окрім посадового окладу та надбавки за ранг, щомісячно отримувала інші виплати, а саме: індексацію, нарахування відпустки, матеріальну допомогу (а.с.12-13).

На всі виплати, включені в дану довідку, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011р. - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч.2 ст.37 Закону України «Про державну службу», в редакції чинній з 01.10.2011 року, пенсія державним службовцям призначається у розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які враховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Тобто, вказаною нормою встановлено, що об'єктом обчислення розміру пенсії при призначенні пенсії для відповідача є сума заробітної плати, з якої справляється збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про державну службу» державним службовцям надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законодавством не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу.

У частині першій ст.1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року №108/95ВР встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація та нарахування відпустки, на які нараховувались страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування (після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування») включається до складу заробітної плати державного службовця, враховується при обчисленні розміру його пенсії, є правильним, оскільки перевага має надаватись не положенням Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України (постанова від 20.02.2012р. у справі №21-430а11), рішення якого, відповідно до ст.244-2 КАС України, є обов'язковими для виконання усіма судами України.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

Керуючись пунктом 1 статті 198, статтями 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська залишити без задоволення, а постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07.05.2014 - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко

Суддя: Т.І. Ясенова