Справа № 803/2645/14
Суддя: Александрова Марія Ананіївна
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року Справа № 803/2645/14

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Александрової М.А.,

розглянувши в місті Луцьку в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Луцького міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Луцький міський центр зайнятості (Луцький МЦЗ) звернувся з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів у розмірі 920 грн. 98 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 з 24 вересня 2014 року перебував на обліку Луцькому МЦЗ як безробітний. 26 вересня 2014 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 00015 про направлення ОСОБА_1 на професійне навчання до Луцького кооперативного коледжу Львівської комерційної академії зі строком навчання з 26 вересня 2014 року по 04 березня 2015 року. Однак, відповідач не виконав умов договору - не відвідував заняття без поважних причин, у зв'язку з чим був відрахований з навчання на підставі наказу від 27 листопада 2014 року № 157-од. Витрати на оплату вартості навчання у сумі 920 грн. 98 коп. відповідач у добровільному порядку позивачу не повернув.

Відповідно до пункту 3 статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" у разі припинення професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації за направленням державної служби зайнятості без поважних причин із застрахованих осіб стягується сума витрат на професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації, включаючи суму виплаченої матеріальної допомоги.

Оскільки відповідач припинив навчання без поважних причин і наказом Луцького кооперативного коледжу Львівської комерційної академії від 27 листопада 2014 року № 157-од був відрахований, тому затрачені кошти на навчання у розмірі 920 грн. 98 коп. Луцький МЦЗ просив стягнути з відповідача в судовому порядку.

Відповідач письмових заперечень проти адміністративного позову не подав.

Представник позивача в судове засідання не прибув, проте у клопотанні від 22 січня 2015 року (а.с. 37) просив справу розглядати за його відсутності.

Відповідач у судове засідання також не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 36).

Відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно із частиною четвертою статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до частини шостої статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Як передбачено частиною першою статті 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, оскільки представник позивача подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, а відповідач не прибув у судове засідання, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, тому розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що Луцьким МЦЗ ОСОБА_1 на підставі його заяви від 24 вересня 2014 року (а.с. 6-7) було надано статус безробітного. 26 вересня 2014 року відповідач звернувся до позивача із заявою про направлення його на професійне навчання до Луцького кооперативного коледжу Львівської комерційної академії (а.с. 9).

26 вересня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 00015 про професійне навчання відповідача в Луцькому кооперативному коледжі Львівської комерційної академії зі строком навчання з 26 вересня 2014 року по 04 березня 2015 року (а.с. 10).

Відповідно до умов вказаного договору ОСОБА_1 зобов'язався приступити у визначені договором строки до занять, пройти повний курс навчання. Також договором передбачена відповідальність безробітного за припинення навчання без поважних причин або за відмову працювати за професією (спеціальністю), у вигляді відшкодування суми витрат на професійне навчання або стягнення цих витрат в судовому порядку у разі їх неповернення добровільно (підпункти 3.1.1, 3.1.2 пункту 3.1 розділу 3договору від 26 вересня 2014 року).

На підставі наказу № 12/од від 26 вересня 2014 року ОСОБА_1 був зарахований до складу навчальної групи (а.с. 11).

В подальшому, на підставі наказу Луцького кооперативного коледжу Львівської комерційної академії від 27 листопада 2014 року № 157-од (а.с.12), відповідача відраховано із числа слухачів курсів підготовки та перепідготовки безробітних громадян у зв'язку із академічною заборгованістю з теоретичного та виробничого навчання, що підтверджується табелями відвідування занять за вересень - листопад 2014 року (а. с. 12, 28-30).

Відповідно до умов договору № 00180/49 від 16 вересня 2014 року про професійне навчання безробітних у навчальному закладі, укладеному між Луцьким МЦЗ і Луцьким кооперативним коледжем Львівської комерційної академії, навчальний заклад зобов'язався забезпечити професійне навчання зареєстрованих безробітних відповідно до списку за професією (спеціальністю) кухар зі строком навчання 838 годин з 25 вересня 2014 року по 04 березня 2015 року. Сторони визначили, що розмір витрат, пов'язаних з професійним навчанням безробітних, згідно з кошторисом на професійне навчання становить 34 813 грн. 04 коп. Відповідно до списку від 16 вересня 2014 року, ОСОБА_1 входив до переліку осіб, які підлягають направленню на професійне навчання (а.с. 15-17, 18-21).

З наданих позивачем копій платіжних доручень від 18 листопада 2014 року № 2178, від 25 листопада 2014 року № 2200 (а.с. 22, 24) вбачається, що Луцьким МЦЗ сплачені кошти Луцькому кооперативному коледжу Львівської комерційної академії за навчання безробітних, згідно із рахунками № 154 від 24 жовтня 20114 року, № 164 від 11 листопада 2014 року (а.с. 23, 25). Відповідно до проведеного розрахунку вартості навчання безробітного ОСОБА_1 (а.с. 4), остання становить 920 грн. 98 коп.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини другої статті 22 Закону України "Про зайнятість населення" від 05 липня 2012 року № 5067-VI (Закон 5067-VI) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань здійснюють реєстрацію безробітних, ведуть облік наданих їм послуг; організовують професійне навчання зареєстрованих безробітних з урахуванням поточної та перспективної потреб ринку праці.

Пунктом 18 статті 1 Закону 5067-VI визначено, що професійне навчання - набуття та удосконалення професійних знань, умінь та навичок особи відповідно до її здібностей, що забезпечує відповідний рівень професійної кваліфікації для професійної діяльності та конкурентоспроможності на ринку праці.

Частинами першою, другою статті 6 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 02 березня 2000 року № 1533-III (з наступними змінами та доповненнями) право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття (далі - забезпечення) та соціальні послуги мають застраховані особи. Право на забезпечення та соціальні послуги відповідно до цього Закону має також молодь, яка закінчила або припинила навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних і вищих навчальних закладах, звільнилася із строкової військової або альтернативної (невійськової) служби і яка потребує сприяння у працевлаштуванні на перше робоче місце у разі реєстрації в установленому порядку відповідних осіб як безробітних.

Частина друга статті 7 цього ж Закону визначає, що видом соціальних послуг за цим Законом та Законом України "Про зайнятість населення" є, в тому числі, професійна підготовка або перепідготовка, підвищення кваліфікації у професійно-технічних та вищих навчальних закладах, у тому числі в навчальних закладах державної служби зайнятості, на підприємствах, в установах, організаціях.

Частиною третьою статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" визначено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. У разі припинення професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації за направленням державної служби зайнятості без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) із застрахованих осіб стягується сума витрат на професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації.

Пунктом 1.1 Порядку професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації зареєстрованих безробітних, затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України, Міністерства освіти і науки України від 31 травня 2013 року № 318/655 (Порядок № 318/655), визначено, що цей порядок визначає механізм організації територіальними органами Державної служби зайнятості України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, в районах, містах, районах у містах, а також відповідними міжрегіональними територіальними органами (далі - територіальні органи) професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації зареєстрованих безробітних (далі - професійне навчання безробітних).

Дія цього Порядку поширюється на зареєстрованих безробітних, які мають право на соціальні послуги з професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (пункт 1.3 Порядку № 318/655).

Згідно із пунктом 2.10 Порядку № 318/655 у разі припинення безробітним професійного навчання без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) безробітний відшкодовує територіальному органу, який уклав з ним договір на професійне навчання, суму витрат на професійне навчання, проїзд до місця розташування навчального закладу та у зворотному напрямку, проживання у період навчання.

Як слідує із матеріалів справи, ОСОБА_1 припинив професійне навчання без поважних причин, а тому відповідно до наведених правових норм та пунктів 3.1.1, 3.1.2 договору від 26 вересня 2014 року № 00015 зобов'язаний повернути кошти, витрачені на його професійне навчання, в сумі 920 грн. 98 коп.

Згідно з частиною першою статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Частиною першою статті 71 цього Кодексу встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідач не надав суду доказів про відсутність у нього обов'язку щодо повернення витрат на професійну підготовку в сумі 920 грн. 98 коп. і не спростував обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази та норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом прийняття постанови про стягнення з ОСОБА_1 коштів у сумі 920 грн. 98 коп.

Керуючись статтями 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", Закону України "Про зайнятість населення", суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Луцького міського центру зайнятості (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Ярощука, будинок 2, ідентифікаційний код 13352315) 920 грн. 98 коп. (дев'ятсот двадцять гривень дев'яносто вісім копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.А. Александрова