Справа № 826/17636/14
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2015-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 січня 2015 року 08:26 № 826/17636/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
доДержавної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві
про скасування податкового повідомлення-рішення від 27.08.2014 року № , -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулася ОСОБА_1 (надалі - позивач) з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві (надалі - відповідач або ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві) про скасування податкового повідомлення-рішення від 27.08.2014 року № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.11.2014р. відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні на 08.12.2014р.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на протиправність висновків акта камеральної перевірки ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 18.08.2014р. № 272/26-50-17-03-20, та відповідно винесеного на його підставі податкового повідомлення-рішення від 27.08.2014 року № , оскільки, за твердженнями позивача, ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві при здійсненні розрахунку суми податку на доходи фізичних осіб, згідної поданої ОСОБА_1 податкової декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік, невірно були застосовані норми абз. 2 п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України, та, як наслідок, безпідставно збільшено податкове зобов'язання з цього податку на суму 1 656,93 грн. та засновані штрафні (фінансові) санкції в сумі 414,23 грн.

08.12.2014р. у судове засідання з'явився представник позивача, який заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві.

У вказаному судовому засіданні неналежного відповідача «Державна податкова інспекція у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві» замінено на належного - «Державна податкова інспекція у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві».

Разом з тим, відповідач у призначене на 08.12.2014р. судове засідання не з'явився, явку свого представника не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, що у відповідності до положень ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки у дане судове засідання відповідач суду не повідомляв, клопотань чи заяв про розгляд справи без участі його представника або про відкладення судового засідання не заявляв.

З огляду на викладене вище, суд у судовому засіданні 08.12.2014р. на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, враховуючи неприбуття належним чином повідомленого відповідача та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, ухвалив про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження.

При цьому, 08.12.2014р. від представника відповідача через канцелярію суду надійшли письмові заперечення на адміністративний позов, в яких зазначено, що ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві була проведена камеральна перевірка податкової декларації ОСОБА_1 про майновий стан і доходи за 2013 рік, за результатами якої складений Акт від 18.08.2014р. № 272/26-50-17-03-20. Згідно висновків цього Акта перевірки, позивач в порушення вимог норм пп. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164, пп. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168, пп. 170.11.1 п. 170.11 ст. 170 Податкового кодексу України невірно визначив суму податкових зобов'язань з отриманого у 2013 році загального річного оподатковуваного доходу, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб. Зокрема, як зазначає відповідач в даному випадку при отриманні платником податку (позивачем) протягом 2013 року іноземного доходу (в перерахунку на національну валюту 94 317,40 грн.), його сума включається до загального річного оподатковуваного доходу та оподатковується за ставками 15 % і 17 %. Тобто, до іноземного доходу, сума якого в 2013 році становить 11 470,00 грн. має застосовуватися ставка податку на доходи фізичних осіб 15%, а до суми такого перевищення (82 847,40 грн.) - ставка 17%. За результатами проведення вказаної перевірки позивача та на підставі норми п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення (форми «Р») від 27.08.2014 року № , що, за твердженнями представника відповідача, повністю відповідає вимогам чинного податкового законодавства.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про наступне.

В ході судового розгляду було встановлено, що 18.08.2014 року працівником ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві проведена камеральна перевірка податкової декларації ОСОБА_1 про майновий стан і доходи за 2013 рік (реєстр. № від 24.04.2014р.) з додатком 4 «Розрахунок податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих з джерел за межами України», за результатами якої складений Акт від 18.08.2014р. № 272/26-50-17-03-20.

За результатами проведеної камеральної перевірки перевіряючий виявив, що згідно поданої декларації ОСОБА_1 задекларувала до сплати податок на доходи фізичних осіб в розмірі 14 147,63 грн. із суми отриманого протягом 2013 року іноземного доходу 94 317,40 грн. Однак, перевіряючий прийшов до висновку про невірний обрахунок платником податку суми податкового зобов'язання та порушення ОСОБА_1 норм пп. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164, пп. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168, пп. 170.11.1 п. 170.11 ст. 170 Податкового кодексу України.

На підставі вище викладеного, перевіряючий визначив ОСОБА_1 податкове зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб в сумі 1 656,93 грн.

27.08.2014 року на підставі зазначеного акта перевірки ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві прийняло спірне податкове повідомлення-рішення № , згідно якого ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 2 071,16 грн. (в т.ч. 1656,93 грн. за основним платежем і 414,23 за штрафними санкціями). Розрахунок сум основного платежу та нарахованих штрафних санкцій наявний в матеріалах справи.

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.

В розумінні норми пп. 14.1.56 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (що набрав чинності з 01 січня 2011 року) (надалі - ПК України), «доходи» - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

У відповідності до пп. 163.1.1 і 163.1.3 п. 163.1 ст. 163 розділу IV «Податок на доходи фізичних осіб» ПК України, об'єктом оподаткування платника податку (як резидента, так і нерезидента) є, зокрема: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід та іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. У разі використання права на податкову знижку базою оподаткування є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається шляхом зменшення загального оподатковуваного доходу з урахуванням пункту 164.6 цієї статті на суми податкової знижки такого звітного року (абз. 1 - 3 п. 164.1 ст. 164 ПК України).

Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом (пп. 164.1.1 п. 164.1 ст. 164 цього Кодексу).

Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця (пп. 164.1.2 п. 164.1 ст. 164 зазначеного Кодексу).

При цьому, пп. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164 визначено, що загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.

Згідно з пп. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 ПК України, зокрема, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається в тому числі інші доходи, крім зазначених у статті 165 цього Кодексу.

Також, нормами п. 164.3 і п. 164.4 ст. 164 ПК України передбачено, що при визначенні бази оподаткування враховуються всі доходи платника податку, отримані ним як у грошовій, так і негрошовій формах.

Під час нарахування (отримання) доходів, отриманих у вигляді валютних цінностей або інших активів (вартість яких виражена в іноземній валюті або міжнародних розрахункових одиницях), такі доходи перераховуються у гривні за валютним курсом Національного банку України, що діє на момент нарахування (отримання) таких доходів.

У пп. 168.1.3 п. 168.1 ст. 168 зазначеного Кодексу вказано, якщо згідно з нормами цього розділу окремі види оподатковуваних доходів (прибутків) не підлягають оподаткуванню під час їх нарахування чи виплати, але не є звільненими від оподаткування, платник податку зобов'язаний самостійно включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу податку та подати річну декларацію з цього податку в терміни, передбачені пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 Кодексу.

Підпунктом «б» п. 171.2 ст. 171 ПК України встановлено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з іноземних доходів є платник податку.

Податок розраховується шляхом застосування до бази оподаткування ставки податку, встановленої пунктом 167.1 статті 167 Кодексу.

У відповідності до п. 167.1 ст. 167 ПК України, ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 17 відсотків.

З контексту наведених норм п. 167.1 ст. 167 ПК України вбачається, що для платників податку, які отримали загальну суму доходів (в т.ч. іноземних доходів) у звітному податковому місяці, у розмірі, що перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року застосовується ставка оподаткування в розмірі 17 відсотків. А саме така ставка податку застосовується до суми перевищення з урахуванням податку, сплаченого за ставкою 15 відсотків.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» від 06.12.2012р. № 5515-VI встановлений розмір мінімальної заробітної плати на 2013 рік у місячному розмірі з 1 січня в межах 1 147 гривень.

За результатами дослідження наявних матеріалів справи судом встановлено, що в 2013 році ОСОБА_1 отримала дохід у вигляді іноземного доходу на загальну суму 94 317,40 грн., в т.ч. у січні 2013 року на суму 10 390,00 грн., у лютому 2013 року - 9 591,60 грн., у березні 2013 року - 7 993,00 грн., у квітні 2013 року - 8 792,30 грн., у травні 2013 року - 7 993,00 грн., у червні 2013 року - 7 993,00 грн., у липні 2013 року - 7 193,70 грн., у серпні 2013 року - 6 394,40 грн., у вересні 2013 року 5 595,10 грн., у жовтні 2013 року - 6 394,40 грн., у листопаді 2013 року - 7 993,00 грн. та у грудні 2013 року - 7 993,00 грн., що не заперечується відповідачем.

Таким чином, судом вбачається, що розмір загального місячного оподатковуваного доходу позивача в 2013 році не перевищував десятикратного розміру мінімальної заробітної плати (тобто, 11 470,00 грн.), а тому, як наслідок, суд погоджується із правомірністю посилань позивача на те, що при оподаткуванні отриманих ОСОБА_1 доходів за 2013 років застосуванню підлягала ставка податку на доходи фізичних осіб саме у розмірі 15 відсотків.

Доказами в адміністративному судочинстві, за визначенням ч. 1 ст. 69 КАС України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до ч. 1, ч. 4 ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

З огляду на вищевикладене, та, враховуючи наявні матеріали справи, суд приходить до висновку про хибність висновків відповідача про невірний обрахунок ОСОБА_1 податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за отримані в 2013 році доходи, та відповідно про протиправність прийнятого ДПІ податкового повідомлення-рішення від 27.08.2014 року № .

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, ч. 6 ст. 128, ст.ст. 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві від 27.08.2014 року № .

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_3, адреса: 03127, АДРЕСА_1) судові витрати у розмірі 182,70 грн. (сто вісімдесяти двох грн. 70 копійок) з Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання з рахунку Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві (ідентифікаційний код: 39468461, адреса: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 23).

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок