Справа № 809/3750/14
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2015р. Справа № 876/11193/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та Савицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу представника ОСОБА_1, діючого за дорученням від імені та в інтересах ОСОБА_2, на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.11.2014р. про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_3 до Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції, третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2, про визнання протиправними дій щодо виконання виконавчого листа, -

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною ухвалою суду від 25.11.2014р. клопотання ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову задоволено частково; заборонено відповідачу Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції вчиняти виконавчі дії, пов'язані з виконанням виконавчого листа № 2-282/2006 у виконавчому провадженні № 37604938 щодо належного ОСОБА_3 майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; ухвалу допущено до негайного виконання (а.с.1-3).

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржив представник ОСОБА_1, діючий за дорученням від імені та в інтересах третьої особи ОСОБА_2, який у поданій апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати і постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовити, покликаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про забезпечення позову (а.с.26-28).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала прийнята судом першої інстанції без будь-яких законних підстав; дії державного виконавця по виконанню рішення суду в цивільній справі вчинені у повній відповідності до діючого законодавства. Також на час відкриття виконавчого провадження власником спірної квартири була не ОСОБА_5, а ОСОБА_6; позивач жодного відношення до цієї квартири не має.

Окрім цього, предметом оскарження у даній справі є дії державного виконавця, які вже ним фактично вчинені, а тому будь-якої очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам не існує.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Із змісту вимог наведеної статті слідує, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, мають бути безпосередньо пов'язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Також при розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу;

- наявності зв'язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення;

- імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів;

- необхідності у зв'язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Як слідує із матеріалів справи, 18.04.2013р. державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції винесено постанову ВП № 37604938 про відкриття виконавчого провадження, згідно якої відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-282/2006 від 11.04.2006р. про зобов'язання ОСОБА_7, ОСОБА_6 не чинити ОСОБА_2 перешкод у користуванні наданою їй кімнатою АДРЕСА_2 та зобов'язання ОСОБА_7, ОСОБА_6 відновити попередній стан кімнати НОМЕР_1 за цією адресою, який вона мала до здійснення ними самовільної реконструкції, а саме встановити вхідний отвір та вхідні двері в коридор загального користування, замурувати зроблений вхідний отвір у суміжну кімнату НОМЕР_2 (а.с.14).

11.11.2014р. державним виконавцем складено Акт опису й арешту майна (а.с.15-18), а 13.11.2014р. винесено постанову про призначення примусового виконання виконавчого документа на 26.11.2014р. (а.с.23).

13.11.2014р. позивач ОСОБА_3 звернулася до суду із адміністративним позовом, в якому просила визнати незаконними дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_8 щодо виконання виконавчого листа по рішенню у цивільній справі № 2-282 від 10.02.2006р. (а.с.5-6).

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона є власником квартири НОМЕР_2, жодного відношення до боржника по виконавчому провадженню вона не має; спірний виконавчий документ не підлягає до виконання у зв'язку із спливом строку його пред'явлення до виконання, через що відповідач протиправно вчиняє виконавчі дії щодо належного їй майна.

13.11.2014р. та повторно 25.11.2014р. позивач зверталася до суду із клопотаннями, в яких просила на час розгляду справи зупинити виконання рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської обл. від 10.02.2006р. у справі № 2-282/2006, заборонити державним виконавцям Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції вчиняти будь-які дії, пов'язані з виконанням виконавчого листа № 2-282/2006 від 05.04.2013р. (а.с.8-9, 13).

Частково задовольняючи заявлене клопотання та виносячи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано документи про те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 спірні дії державного виконавця стосуються усунення перешкод у користуванні квартирою НОМЕР_1 за вказаною адресою, через що виконання зазначеного виконавчого документа може вплинути на законні права та інтереси ОСОБА_3, яка не є стороною виконавчого провадження.

Оцінюючи в сукупності обставини справи, наведені підстави вжиття заходів забезпечення позову, колегія суддів приходить до переконливого висновку про безпідставність та необґрунтованість вжитих заходів забезпечення позову щодо заборони Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції вчинення виконавчих дій, пов'язаних з виконанням виконавчого листа № 2-282/2006 у виконавчому провадженні № 37604938 щодо майна, належного ОСОБА_3, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, і недотримання судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали вимог ст.ст.117, 118 КАС України.

Наведений висновок обґрунтовується наступним.

Із змісту вимог ст.117 КАС України слідує, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, повинні бути безпосередньо пов'язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Також при розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу;

- наявності зв'язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення;

- імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів;

- необхідності у зв'язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Як вже було зазначено вище, предметом розглядуваного позову є оскарження дій державного виконавця в рамках виконавчого провадження ВП № 37604938, що вчинені стосовно майна позивача, яка не є стороною виконавчого провадження.

Разом з тим, виносячи спірну ухвалу, суд не мотивув свій висновок про необхідність вжиття заходів забезпечення позову будь-якими фактичними обставинами справи, не навів доказів існування тих фактів, якими позивач обгрунтував свою заяву про забезпечення позову.

Також визнаючи частково обґрунтованим клопотання позивача про забезпечення позову, в оскаржуваній ухвалі судом фактично не вказано, які саме права та інтереси позивача порушені відповідачем, не зазначено в чому існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або з яких причин захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також про очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

При цьому, приймаючи спірну ухвалу, суд фактично зупинив виконання органом державної виконавчої служби судового рішення, яке набрало законної сили, що є недопустимим.

Окрім цього, розглядуваний виконавчий лист був поданий до виконання 02.04.2008р., через втрату останнього органом державної виконавчої служби Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської обл. була винесена ухвала від 13.03.2013р. у справі № 344/1435/13-ц про видачу дубліката виконавчого листа. У подальшому (11.04.2013р. та 16.04.2013р.) вказані дублікати були передані на виконання відповідачу.

Позивач набула право власності на кімнату АДРЕСА_1 згідно договору дарування від 10.06.2013р. (а.с.20).

Таким чином, позивач набула право власності на вказану квартиру вже після відкриття виконавчого провадження ВП № 37604938; також згідно рішення суду по цивільній справі зобов'язано ОСОБА_7, ОСОБА_6 відновити попередній стан кімнати НОМЕР_1 за цією адресою, який вона мала до здійснення ними самовільної реконструкції, а саме встановити вхідний отвір та вхідні двері в коридор загального користування, замурувати зроблений вхідний отвір у суміжну кімнату № НОМЕР_2.

За таких обставин вказані дії безпосередньо стосуються кімнат №НОМЕР_1 та НОМЕР_2 та їхніх конструкцій, про що вказано у виконавчому документів.

Оцінюючи в сукупності наведене, приймаючи до уваги характер розглядуваного спору, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції необгрунтовано застосовані заходи забезпечення позову у виді заборони вчинення виконавчих дій стосовно належного ОСОБА_3 майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду і постановити нову ухвалу.

Даючи оцінку вказаним обставинам в сукупності, колегія суддів приходить до переконання про безпідставність і необґрунтованість винесення ухвали про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а тому вважає, що ухвала судом постановлена з порушенням норм процесуального права, що привело до неправильного вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову, а відтак вона підлягає скасуванню з винесенням нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання про забезпечення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст.117, 118, 160, 195-197, п.6 ч.1 ст.199, п.п.1, 4 ч.1 ст.202, п.3 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 211, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1, діючого за дорученням від імені та в інтересах ОСОБА_2, задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.11.2014р. про вжиття заходів забезпечення позову в адміністративній справі № 809/3750/14 - скасувати та винести нову ухвалу, якою в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 10.02.2006р. у справі № 2-282/2006 та заборони державним виконавцям Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції вчиняти будь-які дії, пов'язані з виконанням виконавчого листа № 2-282/2006, виданого 05.04.2013р., - відмовити.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: Н.В.Савицька

М.В.Костів