Справа № 2а-1870/539/12
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2014 р. Справа №2a-1870/539/12

Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Опімах Л.М., суддів Бондаря С.О., Соколова В.М., розглянувши в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, територіального управління Державної судової адміністрації України у Сумській області, Головного управління державного казначейства України в Сумській області про визнання дій неправомірними та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної судової адміністрації України, територіального управління Державної судової адміністрації України у Сумській області, Головного управління державного казначейства України в Сумській області про визнання дій неправомірними та стягнення коштів у розмірі 7821,36 грн. Свої вимоги мотивує тим, що маючи право на відставку, продовжував працювати суддею Конотопського міськрайонного суду, у зв'язку з чим отримував щомісячне грошове утримання, належне суддям у разі виходу у відставку. Посилаючись на те, що протягом 2011 року на підставі листа заступника голови ДПС України з його грошового утримання відповідачами утримано податок з доходів фізичних осіб у розмірі 7821,36 грн, просив суд визнати неправомірними дії та стягнути з відповідачів в солідарному порядку на його користь 7821,36 грн утриманого податку.

Відповідачі - ДСА України та ТУ ДСА України в Сумській області - позов не визнали, зазначили, що протягом грудня 2012 року та січня, лютого, березня 2013 року позивачу було повернуто суму утриманого податку в розмірі 7821,36 грн. Просили відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідач - Головне управління Державної казначейської служби України у Сумській області - зазначив, між ним та позивачем відсутні трудові відносини, відповідно, ГУ ДКСУ у Сумській області не має ніякого відношення до вирахування із щомісячного грошового утримання позивача податку на доходи фізичних осіб. Головне управління як орган державної влади не наділене повноваженнями щодо контролю за нарахуванням та сплатою податку на доходи фізичних осіб платниками такого податку та не порушило жодного нормативно-правового акта з питань нарахування щомісячного грошового утримання судді, тим самим не вчиняло незаконних дій по відношенню до позивача. У зв'язку з цим вважає позовні вимоги до ГУ ДКСУ у Сумській області необґрунтованими та просить відмовити в задоволенні позову

У судове засідання позивач не прибув, у позовних вимогах просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідачів - ДСА України та ТУ ДСА України в Сумській області - у судове засідання не прибув, 22.12.2014 р. подав до суду заяву, відповідно до якої проти позову заперечує та просить відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с.193).

Представник Головного управління державного казначейства України в Сумській області в судове засідання не прибув, про причини неявки всупереч ч. 2 ст. 40 КАС України суд не повідомив.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання по справі за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно зі ст. ст. 12, 41 КАС України не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи й оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області (а.с.3) та отримує щомісячне грошове утримання судді, який набув право на відставку та продовжує працювати.

З 01.01.2011 р. набрав чинності Податковий Кодекс України, згідно з п. 164.1. ст. 164 якого базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Пунктом 164.2 статті 164 Податкового кодексу України визначено доходи платника податку, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу. Підпунктом 164.2.20 пункту 164.2 статті 164 визначені інші доходи, крім зазначених у статті 165 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту "е" пп. 165.1.1 п. 165.1 ст. 165 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається сума пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, а також з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії не підлягають оподаткуванню чи оподатковуються в країні їх виплати.

На підставі зазначених норм відповідач - ТУ ДСА України в Сумській області - як податковий агент з 01.01.2011 р. утримував з щомісячного грошового утримання позивача податок на доходи платника податку відповідно до пп. 164.2.19. п. 164.2. ст. 164 Податкового кодексу України за встановленою ставкою.

Відповідно до розрахунку щомісячного грошового утримання працюючим суддям Конотопського міськрайсуду Сумської області за січень-грудень 2011 року (а.с.21) з щомісячного грошового утримання позивача у 2011 році був утриманий податок у розмірі 7821,36 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в частині, що стосується визнання дій ТУ ДСА України у Сумській області неправомірними та стягнення утриманого податку з доходів фізичних осіб за період з 29.07.2011 р. по 31.12.2011 р., суд виходить з наступного.

Рішенням Конституційного Суду України від 14.12.2011 р. N 18-рп/2011 у справі щодо офіційного тлумачення поняття "щомісячне довічне грошове утримання", що міститься у підпункті "е" підпункту 165.1.1 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України встановлено, що Україна є соціальною, правовою державою; Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй; норми Конституції України є нормами прямої дії (стаття 1, частини друга, третя статті 8 Основного Закону України).

За частиною першою статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом; судову владу реалізовують професійні судді (частини перша, друга статті 1 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року N 2453-VI з наступними змінами (далі - Закон).

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 92 Конституції України статус суддів визначається виключно законами України. Незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України (частина перша статті 126 Основного Закону України).

Згідно зі ст. 51 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон) суддею є громадянин України, який відповідно до Конституції України та цього Закону призначений чи обраний суддею, займає штатну суддівську посаду в одному з судів України і здійснює правосуддя на професійній основі. Судді в Україні мають єдиний статус незалежно від місця суду в системі судів загальної юрисдикції чи адміністративної посади, яку суддя обіймає в суді.

Як вбачається зі змісту Закону, у ньому розрізняється правове становище судді, який здійснює правосуддя, та судді у відставці. Статтею 138 Закону передбачено підстави набуття суддею у відставці права на пенсію або на щомісячне довічне грошове утримання.

Положення частин першої - четвертої статті 44 Закону України "Про статус суддів" від 15 грудня 1992 року N 2862-XII з наступними змінами, Постанова Кабінету Міністрів України "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" від 3 вересня 2005 року N 865 з наступними змінами містять приписи щодо винагороди, матеріального і соціального забезпечення суддів, в тому числі щомісячного грошового утримання.

Особливість щомісячного грошового утримання судді полягає в тому, що воно не належить до суддівської винагороди, а тому не є складовою заробітної плати судді. Виходячи з системного аналізу положень Закону, це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу.

Щомісячне грошове утримання судді, який, маючи право на відставку, продовжує працювати на посаді судді, встановлюється у зв'язку з виконанням ним своїх обов'язків щодо здійснення незалежного, неупередженого та справедливого правосуддя, а щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці є належним утриманням цього судді після припинення виконання ним своїх професійних обов'язків та особливою формою його соціального забезпечення.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Конституційного Суду України, за якою щомісячне довічне грошове утримання є гарантованою державою щомісячною звільненою від сплати податків грошовою виплатою, що слугує забезпеченню належного утримання судді, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді (абзац п'ятий пункту 7 мотивувальної частини Рішення від 11 жовтня 2005 року N 8-рп/2005; абзац третій підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 18 червня 2007 року N 4-рп/2007).

Податковим кодексом України передбачено такий об'єкт оподаткування, як загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, у тому числі заробітна плата, та встановлено винятки з оподатковуваних доходів фізичних осіб. Одним з доходів, що не включаються до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу і не підлягають оподаткуванню, є щомісячне довічне грошове утримання (підпункт "е" підпункту 165.1.1 пункту 165.1 статті 165 Кодексу).

Аналіз наведених положень Кодексу, Закону та зазначеної позиції Конституційного Суду України дає підстави для висновку, що правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячного грошового утримання працюючого судді є однаковою, а самі ці поняття - однорідними та взаємопов'язаними. Щомісячне грошове утримання ідентичне щомісячному довічному грошовому утриманню та є звільненою від оподаткування виплатою.

Відповідно до частини першої статті 130 Конституції України у Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів. Як зазначив Конституційний Суд України у Рішенні від 11 березня 2010 року N 7-рп/2010, окреме фінансування кожного суду загальної юрисдикції та Конституційного Суду України забезпечує умови для конституційних гарантій їх самостійності та незалежності суддів при здійсненні правосуддя, оскільки унеможливлює негативний вплив на них через механізми виділення та розподілення належних їм відповідно до закону коштів Державного бюджету України; таке фінансування повинне забезпечуватися державою виключно за рахунок коштів Державного бюджету України (абзац третій підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини, абзац другий пункту 1 резолютивної частини).

Фінансування судів включає також фінансування діяльності суддів, яке повинне забезпечуватися державою виключно з Державного бюджету України. За частиною п'ятою статті 138 Закону, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів державного бюджету.

Отже, відмінність щомісячного грошового утримання працюючого судді від щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці полягає у тому, що судді, які мають право на відставку та продовжують працювати на посаді судді, цю виплату одержують виключно з Державного бюджету України, а судді у відставці - з Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України (частина п'ята статті 138 Закону).

Пенсійний фонд України є уповноваженим державою органом, зокрема, щодо виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці (абзац восьмий підпункту 5 пункту 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року N 384/2011).

Таким чином, поняття "щомісячне довічне грошове утримання" означає неоподатковану грошову виплату як судді, який, маючи право на відставку, продовжує працювати на посаді судді і одержує її з Державного бюджету України у вигляді щомісячного грошового утримання, так і судді у відставці, який одержує її з Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

На підставі викладеного, Конституційний Суд України дійшов висновку, що поняття "щомісячне довічне грошове утримання", що міститься у підпункті "е" підпункту 165.1.1 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України, в системному зв'язку з положеннями Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року N 2453-VI з наступними змінами означає неоподатковану грошову виплату як судді, який, маючи право на відставку, продовжує працювати на посаді судді та одержує її з Державного бюджету України у вигляді щомісячного грошового утримання, що є складовою правового статусу судді і однією з гарантій його незалежності, так і судді у відставці, який одержує таку виплату з Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Враховуючи викладене, суд вважає дії ТУ ДСА у Сумській області щодо включення до загального місячного оподаткованого доходу позивача сум щомісячного грошового утримання судді та його оподаткування в період з серпня по грудень 2011 році неправомірними.

У свою чергу, що стосується вимоги про стягнення з відповідачів у солідарному порядку на користь позивача 7821,36 грн утриманого податку, суд зазначає, що утримані кошти були повернуті позивачу у грудні 2012 року, січні-березні 2013 року (а.с.194-202), тому вказана вимога не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, територіального управління Державної судової адміністрації України у Сумській області, Головного управління державного казначейства України в Сумській області про визнання дій неправомірними та стягнення коштів - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії територіального управління Державної судової адміністрації України у Сумській області щодо утримання з щомісячного грошового утримання судді ОСОБА_1 податку з доходів фізичних осіб за період з 29.07.2011 р. по 31.12.2011 р.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя (підпис) Л.М. Опімах

Судді (підпис) С.О. Бондар

(підпис) В.М. Соколов

З оригіналом згідно

Суддя Л.М. Опімах