Справа № 819/2819/14-а
Суддя: Білоус І.О.
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/2819/14-a

22 грудня 2014 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі: головуючого судді Білоус І.О.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Збаразькому районі до публічного акціонерного товариства "Квантор" про відшкодування витрат по виплаті та доставці пенсій, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Збаразькому районі Тернопільської області (далі - УПФУ в Збаразькому районі, позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до публічного акціонерного товариства "Квантор" (далі - ПАТ "Квантор", відповідач) про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у розмірі 5511,10 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПАТ "Квантор" відповідно до пункту 2 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зобов'язаний проводити відшкодовування Пенсійному фонду сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до пунктів "б" - "з" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". УПФУ в Збаразькому районі було визначено розмір щомісячного відшкодування у відповідних розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, пенсіонерам, які вийшли на пенсію на підставі пунктів "б" - "з" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за червень - жовтень 2014 року, які своєчасно направлялись ПАТ "Квантор".

Відповідач не в повному обсязі проводив відшкодування Пенсійному фонду витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 5511,10 грн., по пенсіонерці ОСОБА_1 яку позивач просив стягнути з ПАТ "Квантор".

Представник позивача подав клопотання в якому позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить стягнути суму боргу.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав заперечення в якому просить відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 пільгова пенсія призначена у віці 50 років при загальному пенсійному віці 55років , до набрання чинності Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №3668-VІ від 08.07.2011р. Підприємством сплачувалось відшкодування по призначенню пільгової пенсії до досягнення цією громадянкою 55 років, а оскільки в Україні закон зворотної дії немає і поширюється тільки на правовідносини, що виникли після набрання ним чинності, тому відповідач вважає, що повністю безпідставним наведена в позовній заяві інформація про встановлення громадянці іншого пенсійного віку (57 років). А тому і безпідставною є вимога до відповідача про збільшення періоду виплати і відповідно до нарахування сум на відшкодування пільгової пенсії ОСОБА_1 в сумі 5511,10 грн.

Відповідно до ч. 4 ст.122 КАС України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно із ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Як передбачено ч.1 ст.41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, судовий розгляд даної справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ПАТ "Квантор" зареєстроване як юридична особа 05.11.1996 року, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи на бланку серії А01 № 294063 (а. с. 9). Відповідач взятий на облік в УПФУ в Збаразькому районі платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та зобов'язаний відшкодовувати витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до пункту 2 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

УПФУ в Збаразькому районі проведено та направлено ПАТ "Квантор" розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за червень-жовтень 2014 року по пенсіонерах ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які перебували у трудових відносинах з відповідачем (а. с. 11-15) на загальну суму 15393,49 грн.

Витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, ПАТ "Квантор" відшкодовані частково (лише по ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на суму 9882,39 грн.), в зв'язку з чим виникла заборгованість по цих платежах. В даній справі заявлена до стягнення заборгованість ПАТ "Квантор" за червень-жовтень 2014 року по пенсіонерці ОСОБА_1 яка становить 5511,10 грн., та підтверджується розрахунком суми боргу УПФУ в Збаразькому районі Тернопільської області по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій по ПАТ "Квантор".

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Пунктами "б" - "з" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-XII (з наступними змінами та доповненнями) визначено підстави та категорії працівників, які мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, на пільгових умовах. Зокрема, на пільгових умовах мають право на пенсію працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Відповідно до пункту 2 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV (з наступними змінами та доповненнями) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" питання про відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених, зокрема, відповідно до пунктів "б" - "з" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", було врегульовано Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 року №400/97-ВР.

Отже, відповідно до пункту 2 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" відповідач як платник збору на обов'язкове державне пенсійне страхування зобов'язаний в порядку та розмірах, визначених Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" відшкодовувати витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 1 статті 2 цього ж Закону (в редакції, яка діяла до 27.04.2013 року включно), для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років; жінки - після досягнення 55 років.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо добровільної сплати єдиного внеску" № 184-VІІ від 04.04.2013 року (який набрав чинності з 28.04.2013 року) в абзаці четвертому пункту 1 статті 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" слова і цифри "статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" замінено словами і цифрами "статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, з 28.04.2013 року відповідно до абзацу четвертого пункту першого статті 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" № 3668-VІ від 08.07.2011 року, чинного з 01.10.2011 року) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно; 55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року; 56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року; 56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року; 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року; 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року; 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року; 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року; 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року; 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року; 60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" визначає порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, об'єктом оподаткування якого є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Враховуючи наведене, Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" є спеціальним законом, який регулює порядок справляння збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому починаючи з 28.04.2013 року підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, до набуття відповідними особами права на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування". Разом з тим, враховуючи положення частини першої статті 58 Конституції України, на думку суду, підприємства не повинні відшкодовувати кошти на виплату і доставку пільгових пенсій, якщо жінки до 27.04.2013 року (включно) досягли віку, встановленого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення", тобто 55 років.

Як вбачається з матеріалів справи, працівник ПАТ "Квантор" ОСОБА_1 (28.04.1958 р.н.) щодо якої відповідач має здійснювати відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення": ОСОБА_1 - 29.04.2013 року.

Таким чином, оскільки суд прийшов до висновку, що до 27.04.2013 року (включно) підприємство не повинно відшкодовувати кошти на виплату та доставку пенсій по колишніх працівниках, які досягли на цей час 55 років, то у спірному випадку відповідач має обов'язок відшкодовувати грошові кошти на виплату та доставку пенсій по ОСОБА_1, яка не досягла 55 років до внесення змін до абзацу четвертого пункту 1 статті 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування". Право на призначення пенсії за віком у ОСОБА_1 настає 29.04.2015 року, на даний час вона отримує пенсію на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а тому ПАТ "Квантор" зобов'язаний відшкодовувати витрати на виплату та доставку пільгових пенсій до досягнення зазначеною особою віку, що передбачений статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

За період з червня по жовтень 2014 року розмір відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по ОСОБА_1 становить 5511,10 грн. та підтверджується довідкою УПФУ в Збаразькому районі (а. с. 10).

Пунктом 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за № 64/8663 (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що розмір відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (пенсій, призначених особам, які були зайняті на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України) складає 100% фактичних видатків Пенсійного фонду на виплату та доставку таких пенсій.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, встановлений розділом 6 даної Інструкції. Так, відповідно до пункту 6.4 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (пункт 6.8 Інструкції). Таким чином, обов'язок підприємства щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій визначається законом, а розмір у відповідних розрахунках.

Враховуючи встановлені судом обставини справи та наведенні положення чинного законодавства, слід прийти до висновку, що УПФУ в Збаразькому районі правомірно та підставно визначались суми для відшкодування ПАТ "Квантор" фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по пенсіонерці ОСОБА_1, що підтверджено належними та допустимими доказами, а тому позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по пенсіонерці ОСОБА_1 за червень-жовтень 2014 року у розмірі 5511,10 грн.

Керуючись статтями 11, 86, 160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Квантор" (47302, Тернопільська область, Збаразький район, місто Збараж, вулиця Данила Галицького, будинок 56, ідентифікаційний код 14312743) на користь управління Пенсійного фонду України в Збаразькому районі Тернопільської області (47302, Тернопільська область, Збаразький район, місто Збараж, вулиця Грушевського, будинок 3, ідентифікаційний код 21156321) заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах, за червень-жовтень 2014 року у розмірі 5511 (п'ять тисяч п'ятсот одинадцять) гривень 11 копійок по пенсіонерці ОСОБА_1

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (оголошення вступної та резолютивної частини постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Білоус І.О.

копія вірна:

Суддя Білоус І.О.