Справа № 808/6696/14
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

21 січня 2015 року ( о 10 год. 25 хв.) Справа № 808/6696/14 Провадження №ДО/808/416/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.

за участю секретаря судового засідання Батечко М.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лікувальний комплекс «Марат»

про відшкодування витрат на виплату пенсії науковим працівникам

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області (далі - УПФУ в м. Дзержинську Донецької області, позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лікувальний комплекс «Марат» (далі - ТОВ «Лікувальний комплекс «Марат», відповідач), в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості по відшкодуванню різниці між сумою пенсій, призначених згідно із Законом України «Про науку і науково-технічну діяльність» і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів за період з квітня по травень 2014 року у розмірі 1 737,84 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує приписами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та вказує, що різниця між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право певна особа, фінансуються для наукових працівників бюджетних установ і організації за рахунок бюджету, а для наукових працівників недержавних підприємств та організації - за рахунок коштів цих підприємств і організацій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Зазначає, що відповідачем не відшкодовуються до Пенсійного фонду різниці між сумою пенсій, призначених згідно із Законом України «Про науку і науково-технічну діяльність» і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів за період з квітня по травень 2014 року, у зв'язку із чим у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 1 737,84 грн. На час розгляду справи у суді заборгованість відповідачем не погашена, а тому підлягає примусовому стягненню у судовому порядку. На підставі викладеного, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача вказану суму заборгованості.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, проте 11.12.2014 надіслав до суду клопотання (вх. №51892) про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Заперечення проти позову на адресу суду від відповідача не надходили.

Рекомендоване поштове відправлення, яке містило ухвалу про зупинення провадження в адміністративній справі, повістку про виклик до суду, надсилалось відповідачу за його місцезнаходженням, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, було повернуто до суду із відповідною відміткою відділення поштового зв'язку, а відтак на підставі ст.ст. 33, 167 КАС України вважається таким, що було вручено відповідачу.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу по суті без участі осіб, які беруть участь у справі, за наявними у справі матеріалами.

У зв'язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі приписів ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ТОВ «Лікувальний комплекс «Марат» (ідентифікаційний код 02650794) є юридичною особою, яка зареєстрована 13.11.1992, що підтверджується Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до виданої відповідачем довідки від 25.12.2006 №2006 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії громадянин ОСОБА_1 працював на посаді головного лікаря санаторія «Марат» та займав посаду за спеціальністю, що відповідає галузі науки, у якій присвоєний степінь кандидата медичних наук (лікувальна фізкультура і спортивна медицина), що дало йому право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність».

Так, згідно розпорядження від 26.07.2007 № 118611 та розрахунку стажу колишньому працівнику ТОВ «Лікувальний комплекс «Марат» ОСОБА_2, яка перебуває на обліку в УПФУ в м. Ялта АР Крим, призначена і виплачується пенсія за віком, як науковому працівнику.

Загальна сума заборгованості ТОВ «Лікувальний комплекс «Марат» перед Пенсійним фондом України по відшкодуванню різниці між сумою пенсій, призначених згідно із Законом України «Про науку і науково-технічну діяльність» і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів по громадянину ОСОБА_2 за період з квітня по травень 2014 року становить 1 737,84 грн., в тому числі за квітень 2014 року - 868,92 грн., за травень 2014 року - 868,92 грн.

Відповідачу надсилалось Повідомлення про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів на 2014 рік та було отримано уповноваженим представником відповідача 05.02.2014, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але сума заборгованості ТОВ «Лікувальний комплекс «Марат» сплачена не була.

Враховуючи несплату відповідачем суми заборгованості у добровільному порядку позивач звернувся до суду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми законодавства, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно із абзацом другим п. 13 Розділу XV ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1058-IV) у разі якщо особа має право на отримання пенсії, зокрема, відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначеного Закону, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується відповідно до умов, передбачених Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність».

Правові, організаційні та фінансові засади функціонування і розвитку науково-технічної сфери, створює умови для наукової і науково-технічної діяльності, забезпечення потреб суспільства і держави у технологічному розвитку визначає Закон України «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 13.12.1991 №1977-ХІІ (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №1977-ХІІ).

Науковий працівник за визначення, наведеним у ст. 1 Закону України № 1977-ХІІ, вчений, який за основним місцем роботи та відповідно до трудового договору (контракту) професійно займається науковою, науково-технічною, науково-організаційною або науково-педагогічною діяльністю та має відповідну кваліфікацію незалежно від наявності наукового ступеня або вченого звання, підтверджену результатами атестації.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 24 Законом №1977-ХІІ держава встановлює для наукових (науково-педагогічних) працівників, які мають необхідний стаж наукової роботи, пенсії на рівні, що забезпечує престижність наукової праці та стимулює систематичне оновлення наукових кадрів..

Частиною 2 ст. 24 Законом №1977-ХІІ, у редакції чинній на час призначення пенсії гр. ОСОБА_2, передбачалось, що пенсія науковому (науково-педагогічному) працівнику призначається при досягненні пенсійного віку:

чоловікам - за наявності стажу роботи не менше 25 років, у тому числі стажу наукової роботи не менше 20 років;

жінкам - за наявності стажу роботи не менше 20 років, у тому числі стажу наукової роботи не менше 15 років.

За кожний повний рік роботи понад стаж наукової роботи, визначений частиною другою цієї статті, пенсія збільшується на один відсоток заробітної плати, але не може бути більше 90 відсотків середньомісячної заробітної плати.

Згідно із ч.9 ст. 24 Закону №1977-ХІІ різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується:

для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації - за рахунок коштів державного бюджету;

для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом;

для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

Механізм фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи (далі - різниця у розмірі пенсії) визначається Порядком фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 № 372 (далі - Порядок № 372).

Відповідно до п.2 Порядку № 372 за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів.

Пунктом 5 Порядку № 372 встановлено, що розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення за зразком, що додається.

Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.

За приписами п. 9 Порядку № 372 різниця у розмірі пенсій наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації фінансується за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів згідно з пунктами 3-8 цього Порядку.

Матеріалами справи встановлено, що УПФУ в м. Дзержинську Донецької області направлялись на адресу відповідача повідомлення, які були отримані уповноваженою особою ТОВ «Лікувальний комплекс «Марат», про що свідчать наявні у справі копії супровідного листа від 28.01.2014 №582/02 та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Правомірність розрахунку сум, що підлягають відшкодуванню, підтверджено позивачем документами з пенсійної справи громадянина ОСОБА_2, якому призначено пільгову пенсію. Такими документами є довідка про підтвердження наявного трудового стажу, розпорядження про призначення пенсії, розрахунок стажу, довідка про отриманий розмір пенсій.

Згідно п. 8 Порядку № 372 у разі порушення строку сплати коштів, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, органи Пенсійного фонду стягують відповідні суми у порядку, визначеному законодавством.

На момент розгляду справи в суді сума заборгованості перед Пенсійним фондом у розмірі 1 737,84 грн. відповідачем не сплачена, доказів протилежного відповідач суду не надав. Проти позову відповідач не заперечив, доводи позивача не спростував.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги по відшкодуванню різниці між сумою пенсій, призначених згідно із Законом України «Про науку і науково-технічну діяльність» і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів за період з квітня по травень 2014 року в розмірі 1 737,84 грн. є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а ст. 94 КАС України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

Керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лікувальний комплекс «Марат» (ідентифікаційний код 02650794) суму боргу по відшкодуванню різниці між сумою пенсій, призначених згідно із Законом України «Про науку і науково-технічну діяльність» і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів за період з квітня по травень 2014 року у розмірі 1 737,84 грн. (одна тисяча сімсот тридцять сім гривень 84 копійки) на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області (, р/р 167, банк ДОД ВАТ «Державний ощадний банк України», МФО 335106).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України -з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В.Батрак