Справа № 2а-1970/382/12
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2015-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2015 р. Справа № 69871/12/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Довгої О.І., Затолочного В.С.

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Бережанському та Підгаєцькому районах на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 березня 2012 року у справі за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Бережанському та Підгаєцькому районах до Державної фінансової інспекції в Тернопільській області про визнання неправомірною та скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И Л А:

06.02.2012 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання неправомірною та скасування обов'язкової вимоги Теребовлянської міжрайонної державної фінансової інспекції Державної фінансової інспекції в Тернопільській області викладеної в листі «Про наслідки ревізії фінансово-господарської діяльності відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Бережанському та Підгаєцькому районах за період з 01.07.2010 по 01.10.2011» №19-21-13-14/104 від 27.01.2012.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що при здійснені ревізії, відповідачем порушено Порядок здійснення державного нагляду у сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2003 року №1845, а тому оскаржувана вимога винесена з порушенням вставленим даним Порядком.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 березня 2012 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач постанову оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржена вимога винесена з порушенням компетенції встановленої пунктом 8 Порядку №1845, оскільки перевірка додержання встановленого порядку здійснення застрахованим та особам, які перебувають на їх утриманні, страхових виплат і надання соціальних послуг відповідно до пункту 6 Порядку №1845 віднесена до компетенції Мінпраці. Тому, відповідно до п.19 «Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами до компетенції Державної фінансової інспекції» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року №550 (далі -Порядок проведення інспектування), відповідач повинен був інформувати про виявлені порушення Мінпраці для відповідного реагування, а не самостійно виносити вимогу.

Особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про місце та час розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходи з того, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачено законами та іншими нормативно-правовими актами України.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Згідно ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Правильність вирішення справи відповідно до вимог ст.13 КАС України забезпечується системою: апеляційною та касаційною. Можливість апеляційного та касаційного оскарження судових рішень є принципом адміністративного судочинства, що спрямований на забезпечення прав осудності (законності та обґрунтованості) судових рішень.

Законом України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» (далі Закон № 2939-XII) визначено, що державний фінансовий контроль за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому здійснює державна контрольно-ревізійна служба.

Державний фінансовий контроль реалізується державною контрольно-ревізійною службою через проведення державного фінансового аудита, перевірки державних закупівель та інспектування.

Інспектування здійснюється у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

Головне контрольно-ревізійне управління України та його територіальні органи реорганізовані з утворенням Державної фінансової інспекції України та її територіальних органів на підставі Указу Президента України від 09 грудня 2010 року N 1085/2010 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади».

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що на підставі п. 1.1.2.2 Плану контрольно-ревізійної роботи міжрайонного контрольно-ревізійного відділу в Бережанському та Підгаєцькому районах на IV квартал 2011 року (на час розгляду справи -Теребовлянська міжрайонна державна фінансова інспекція) з 31.10.2011 по 19.12.2011 проведено планову ревізію цільового та законного використання коштів у Відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Бережанському та Підгаєцькому. За наслідками ревізії складено акт від 19.12.2011 №18-22/85.

Статтею 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від №1282-ХІІ, встановлено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Цим же Законом у статті 6 передбачено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Виходячи з аналізу п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі - Порядок проведення індексації) то, якщо сума збільшення грошових доходів більша від суми нарахованої індексації то місяць в якому відбулось збільшення грошових доходів вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін. Якщо ж сума збільшення грошових доходів менша від суми нарахованої індексації, то індексація продовжується згідно вказаного Порядку виходячи з останнього базового місяця.

За результатами проведеної Ревізії встановлено, що в порушення п. 18 ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» п.4, 5 постанови КМУ «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» №1078 від 17.07.2003 року внаслідок невірного визначення базового місяця, проведено нарахування індексації грошових коштів (щомісячних грошових виплат) громадянам в заниженому розмірі, що за період з 01.01.2008 по 30.09.2011 призвело до недоотримання ними індексації щомісячних страхових виплат в загальній сумі 113602,55 грн.

Позивачем визначено березень 2008 року та березень 2009 року базовими для всіх осіб без врахування зростання сум щомісячних страхових виплат на суму меншу, ніж нарахована на той час індексація та встановлено доплату фіксованих сум індексації за лютий 2008 та лютий 2009.

З метою усунення виявлених під час ревізії порушень законодавства Теребовлянською міжрайонною державною фінансовою інспекцією листом №19-21-13-14/104 від 27.01.2012 направлено позивачу обов'язкові до виконання вимоги, а саме опрацювати матеріали ревізії та вжити заходів щодо усунення виявлених порушень, розглянути питання щодо притягнення до відповідальності винних осіб та провести донарахування індексації щомісячних страхових виплат потерпілим особам та особам, які мають на це право та виплатити страхові виплати в загальній сумі 113602,55 грн.

Колегія суддів зазначає, що визначені у оскаржені вимозі №19-21-13-14/104 від 27.01.2012 порушення позивачем п.18 ст.34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», п.1.16 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, ст.6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», пунктів 4, 5 Порядок проведення індексації при розрахунку сум індексації щомісячних страхових виплат потерпілим - знайшли своє підтвердження в процесі розгляду справи в суді першої інстанції.

Відповідно до п.4 Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23 квітня 2011 року N499/2011, визначено, що Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний фінансовий контроль за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів.

Відповідно до Наказу Міністерства фінансів України від 03.10.2011 №1236, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 жовтня 2011 за №1213/19951 такі ж повноваження щодо здійснення державного фінансового контролю у фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування передбаченні і за державними фінансовими інспекціями у районах, містах та міжрайонними, об'єднаними в районах та містах державними фінансовими інспекціями.

Відповідно до ч.5 ст.2 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» державний фінансовий контроль реалізується державною контрольно-ревізійною службою через проведення державного фінансового аудита, перевірки державних закупівель та інспектування.

Інспектування здійснюється у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

Із наведених норм слідує, що ревізія цільового та законного використання коштів Фонду проведена правомірно та у відповідності з вимогами Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні», Порядку проведення інспектування та Положенню про державні фінансові інспекції.

Згідно пунктів 4, 6 Положення про державні фінансові інспекції у районах, містах та міжрайонні, об'єднані в районах та містах державні фінансові інспекції, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.10.2011 №1236, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.10.2011 за №1212/19950, державні фінансові інспекції у районах, містах та міжрайонні, об'єднані в районах та містах державні фінансові інспекції вживають в установленому порядку заходів щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагають від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; мають право в установленому порядку пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства.

В суді першої інстанції встановлено , що оскільки в період ревізії Фондом не забезпечено усунення виявлених порушень, Теребовлянською міжрайонною державною фінансовою інспекцією у відповідності з вимогами чинного законодавства правомірно надіслано позивачу письмову вимогу щодо усунення порушень законодавства (лист №19-21-13-14/104 від 27.01.2012).

Отже виходячи з вищенаведеного колегія суддів вважає покликання апелянта на те, що оскаржена вимога винесена з порушенням компетенції встановленої пунктом 8 Порядку №1845 є безпідставною, оскільки відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачено законами та іншими нормативно-правовими актами України.

Що стосується покликання апелянта на те, що мали місце порушення Держфінспекції при плануванні ревізії у Фонді соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та його робочих органах то колегія суддів вважає його не обгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Листом від 21.11.2011 №69/8-7209 до КРУ в Тернопільській області звернувся начальник Управління СБУ в Тернопільській області щодо дослідження в ході ревізії цільового та законного використання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань питання дотримання вимог чинного законодавства при розрахунку сум індексації щомісячних страхових виплат потерпілим особам та особам, які мають на це право в період з 01.01.2008 до часу звернення.

Згідно з п. 5.1 «Порядку взаємодії між органами державної контрольно-ревізійної служби та органами прокуратури, внутрішніх справ і Служби безпеки України», затвердженого наказом Головного контрольно-ревізійного управління України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Генеральної прокуратури України від 19.10.2006 №346/1025/685/53, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1166/13040, керівник правоохоронного органу при вирішенні питання щодо необхідності проведення органом ДКРС ревізії, за умови, якщо обставини дозволяють уникнути проведення позапланової ревізії, звертається до органу ДКРС з проханням уключити до програми планової виїзної ревізії визначені ним питання.

Пунктом 7 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, передбачено, що під час проведення ревізії для повноти дослідження питань посадовими особами контролюючого органу можуть вноситися за письмовим погодженням з керівником контролюючого органу чи його заступником зміни до програми ревізії.

Згідно цього колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що зміни до Плану контрольно -ревізійної роботи внесені наказом КРУ в Тернопільській області від 05.12.2011 №132 (а.с. 66-67) на підставі листа СБУ в Тернопільській області №69/8-7209 були здійсненні у порядку та спосіб передбаченому діючим законодавством.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у апеляційній скарзі, не дають адміністративному суду апеляційної інстанції підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм у оскаржуваному судовому рішенні належну правову оцінку, відтак подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Бережанському та Підгаєцькому районах залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 березня 2012 року у справі №2а-1970/382/12 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів шляхом подання скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.М.Ліщинський

Судді О.І.Довга

В.С.Затолочний