Справа № 823/59/15
Суддя: Л.В.Трофімова
Дата ухвалення: 2015-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

16 січня 2015 року м. Черкаси справа № 823/59/15

Суддею Черкаського окружного адміністративного суду Трофімовою Л.В. перевірено матеріали адміністративного позову у справі № 823/59/15

за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Драбівське» (надалі - СТОВ «Драбівське»)

до державного реєстратора Драбівського районного управління юстиції Шемігон Світлани Федорівни (надалі - державний реєстратор Шемігон С.Ф.)

про скасування рішення, скасування свідоцтв, зобов'язання державного реєстратора Шемігон С.Ф., видачу свідоцтв, прийнято ухвалу.

СТОВ «Драбівське», звернувшись до суду з адміністративним позовом до державного реєстратора Шемігон С.Ф., просить:

- скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно, належне КСП ім. Суворова, правонаступником якого являється СТОВ «Драбівське»;

- скасувати свідоцтва від 31.07.20109 серії САВ №642226, від 31.07.2009 серії САВ №642223, від 31.07.2009 серії САВ №642222, від 31.07.2009 серії САВ №642224;

- зобов'язати державного реєстратора Шемігон С.Ф. виконати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 28.08.2012, а саме: внести запис до Державного реєстру прав на скасування державної реєстрації прав за СТОВ «Пальміра» на об'єкти нерухомого майна: склад продуктів з прибудовою - А1, критого току - Б, зерноскладу - В, прибудови - Г, прибудови - Д, зерноскладу - Ж, приміщення АВМ-0К, приміщення АВМ - З, прибудови - М, вагової - Н, башти Рожновського - 1, свердловини - ІІ, асфальтованого покриття - ІІІ, огорожі №1, що знаходиться в смт. Драбів по вул. Пархоменка, 28; будинку механізатора А1, а, майстерні - М, прибудови до майстерні - М, прибудови до майстерні М, складу запчастин - С, кузні з слюсарним цехом - Б, ангару - Ф, погрібу - П, складу ГСМ - В, резервуарів для палива - Г, мойки - Д, уборної - Ж, асфальтованого покриття - 1, покриття з бетонних плит ІІ, башти Рожновського - ІІІ, свердловини - ІV, водопроводу - V, каналізації VІ, вигрібу - ІІ, вигрібу - VІІІ, водопроводу - ІХ, огорожі №1, що знаходяться в смт. Драбів по вул. Пархоменка, 27; телятника - Б, телятника - В, асфальтованого покриття - ІІ, що знаходиться в смт. Драбів по вул. Пархоменка, 30; майстерні - А1, кузні - а, пилорами - Б, ями для вапна - П, що знаходяться в смт. Драбів по вул. Пархоменка, 26;

- видати свідоцтво про право власності на нерухоме майно законному власнику - СТОВ «Драбівське» на об'єкти нерухомого майна: склад продуктів з прибудовою - А1, критого току - Б, зерноскладу - В, прибудови - Г, прибудови - Д, зерноскладу - Ж, приміщення АВМ-0К, приміщення АВМ - З, прибудови - М, вагової - Н, башти Рожновського - 1, свердловини - ІІ, асфальтованого покриття - ІІІ, огорожі №1, що знаходиться в смт. Драбів по вул. Пархоменка, 28; будинку механізатора А1, а, майстерні - М, прибудови до майстерні - М, прибудови до майстерні М, складу запчастин - С, кузні з слюсарним цехом - Б, ангару - Ф, погрібу - П, складу ГСМ - В, резервуарів для палива - Г, мойки - Д, уборної - Ж, асфальтованого покриття - 1, покриття з бетонних плит ІІ, башти Рожновського - ІІІ, свердловини - ІV, водопроводу - V, каналізації VІ, вигрібу - ІІ, вигрібу - VІІІ, водопроводу - ІХ, огорожі №1, що знаходяться в смт. Драбів по вул. Пархоменка, 27; телятника - Б, телятника - В, асфальтованого покриття - ІІ, що знаходиться в смт. Драбів по вул. Пархоменка, 30; майстерні - А1, кузні - а, пилорами - Б, ями для вапна - П, що знаходяться в смт. Драбів по вул. Пархоменка, 26;

- зобов'язати державного реєстратора Шемігон С.Ф. виконати постанову Драбівського районного суду від 01.10.2013 у справі №692/177/13-а та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24.07.2014, а саме: скасувати свідоцтва на право власності на об'єкти нерухомого майна серії ЯЯЯ №600687, ЯЯЯ №600648, ЯЯЯ №600653, ЯЯЯ №600649, ЯЯЯ №600650, ЯЯЯ №600651, ЯЯЯ №600652, ЯЯЯ №600654;

- видати свідоцтва про право власності на об'єкти нерухомого майна законному власнику - СТОВ «Драбівське»: комплекс конеферми по вул. Лісова 3 в смт. Драбів, комплекс тракторної бригади по вул. Суворова 39 в смт. Драбів, комплекс столярного цеху по вул. Суворова 39А в смт. Драбів, комплекс агрегату вітамінної муки по вул. Суворова 39Б в смт. Драбів, комплекс тваринницької ферми по вул. Суворова 39В в смт. Драбів, комплекс майстерні по вул. Суворова 39Г в смт. Драбів, комплекс гаража по вул. Суворова 39Д в смт. Драбів, комплекс складських приміщень по вул. Суворова 39Е в смт. Драбів.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.106 цього Кодексу. Вивчивши матеріали позовної заяви, суддя встановив, що вона не відповідає вимогам ст.106 КАС України.

Згідно пунктів 2, 3 ч.1 ст.106 КАС України у позовній заяві зазначаються: ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі.

У порушення наведених положень у позовній заяві не зазначено номер засобу зв'язку та адресу електронної пошти позивача, не вказано чи такі є. Також не зазначено номер засобу зв'язку та адресу електронної пошти відповідача, не вказано чи такі відомі.

Згідно ч.4 ст.106 КАС України позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її підписання. Адміністративний позов підписано Бірюком О.В. за дорученням і передбачено рядок для підпису, де зазначено «арбітражний керуючий Іванюк О.М.» (підпис відсутній). Разом з тим, у позові зазначено: «в особі арбітражного керуючого-ліквідатора Іванюка О.М. за дорученням Друзь М.А.».

За змістом ч.7 ст.56 КАС України законним представником органу, підприємства, установи, організації у суді є його керівник чи інша особа, уповноважена законом, положенням, статутом. Адміністративна процесуальна правосуб'єктність визначена ст.48 КАС України, а саме здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їхнім посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Згідно частин 4, 5 ст.106 КАС України позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її підписання. Одночасно з позовною заявою подається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника. Згідно ч.7 ст.56 КАС України законним представником органу, підприємства, установи, організації в суді є його керівник чи інша особа, уповноважена законом, положенням, статутом. Згідно виписки з ЄДР №174239 (зворотній бік) особою, яка має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи визначено Гіптенко В.І. Копія довіреності стосовно повноважень Бірюка О.В. підписана ліквідатором СТОВ «Драбівське» Іванюком О.М. У порушення зазначених положень КАС України доказів на підтвердження повноважень останнього не надано, а в ухвалі від 03.09.13 у справі №01-14-01/2779 даних щодо ідентифікації особи не зазначено (зазначену копію ухвали не засвідчено у встановленому порядку (відсутні дата засвідчення копії, посада особи, що засвідчила копію), відсутні відомості щодо набрання зазначеною ухвалою законної сили).

У відповідності до п.2 ч.4 ст.105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

Разом з тим згідно Рекомендації N R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 (надалі - також Рекомендація R (80) 2), під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин (Рекомендація Комітету Міністрів Ради Європи N R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнята Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді заступників Міністрів).

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - критеріями здійснення адміністративного судочинства є принципи судочинства. Предмет та мета Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагають, щоб її положення тлумачились та застосовувались у такий спосіб, щоб зробити її вимоги не просто теоретичними або ілюзорними, але й практичними та ефективними. Вирішення проблем тлумачення національного законодавства є завданням національної влади (рішення ЄСПЛ Вайт і Кенеді проти Німеччини, заява № 26083/94, § 54, 1999)

Позивачем у прохальній частині позовної заяви зазначено вимоги: «зобов'язати державного реєстратора Шемігон С.Ф. виконати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 28.08.2012» і «зобов'язати державного реєстратора Шемігон С.Ф. виконати постанову Драбівського районного суду від 01.10.2013 у справі №692/177/13-а та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24.07.2014». Проте у резолютивній частині постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 28.08.2012 у справі 2а-2303/1032/2012, Драбівського районного суду від 01.10.2013 у справі №692/177/13-а та ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 24.07.2014 у справі №692/177/13-а відсутні зобов'язання державному реєстратору Драбівського районного управління юстиції Шемігон Світлані Федорівні вчинити юридично значимі дії. Позивачем не зазначено чи порушував право позивача (яке саме) інший відповідач, який не визначений у резолютивній частині рішень суду від 28.08.2012 у справі 2а-2303/1032/2012, від 01.10.2013 у справі №692/177/13-а, від 24.07.2014 у справі №692/177/13-а та/або реєстратор Шемігон С.Ф. (коли, зокрема у рішеннях суду не визначено ні особи державного реєстратора Шемігон С.Ф., ні відповідного іншого суб'єкта владних повноважень).

Стаття 19 Конституції України зобов'язує орган влади діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. Тобто, «на підставі» означає, що суб'єкт владних повноважень повинний бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України та зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним. «У межах повноважень» означає, що суб'єкт владних повноважень повинен вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов'язків, встановлених законами. «У спосіб» означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний дотримуватися встановленої законом процедури вчинення дії, і повинен обирати лише встановлені законом способи правомірної поведінки при реалізації своїх владних повноважень.

У прохальній частині позовної заяви позивачем зазначено вимогу: «скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно, належне КСП ім. Суворова, правонаступником якого являється СТОВ «Драбівське»».

КАС України не містить дефініції поняття «рішення суб'єкта владних повноважень» (нормативно-правового акта та правового акта індивідуальної дії). За усталеними в теорії права підходами до класифікації актів нормативно-правовий акт - виданий суб'єктом владних повноважень документ, який встановлює, змінює чи припиняє дію обов'язкових правил поведінки, обмежених в часі, просторі та за колом осіб, та призначений для неодноразового застосування. Правовий акт індивідуальної дії - виданий суб'єктом владних повноважень документ, прийнятий з метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов'язкових правил поведінки та стосується прав і обов'язків чітко визначеного суб'єкта (суб'єктів), якому він адресований. Обов'язковою ознакою як нормативно-правового, так і правового акту індивідуальної дії є юридичний характер, тобто обов'язковість його приписів для відповідного суб'єкта (суб'єктів), дотримання якої забезпечується правовими механізмами. Листи не містять обов'язкових приписів для позивача, дотримання яких забезпечується правовими механізмами, а відтак, не є правовими актами індивідуальної дії та не можуть бути предметом забезпечення адміністративного позову.

Позивачем не обґрунтовано та не доведено доказами причинний зв'язок між стверджуваними порушеннями у співвідношенні зі змістом доданого у додатках до позову листа-відповіді від 13.11.2014 №369/08-11, отриманого від реєстраційної служби Драбівського районного управління юстиції, яку також не визначено відповідачем. Висновки, викладені в листі, не є предметом оскарження в адміністративному суді, лист-відповідь на запит не є актом у розумінні п. 1 ч.1 ст. 17 КАС України та, відповідно, правомірність останнього може бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно п.4 ч.1 ст.106 КАС України у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог згідно з ч.4 і ч.5 ст.105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а у разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів. Згідно ч.4 ст.105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги, зокрема, про: скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; виконання зупиненої чи не вчиненої дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Позивачем не конкретизовано яке саме рішення, від якої дати, за яким номером необхідно скасувати (незрозуміла позовна вимога щодо скасування рішення державного реєстратора №2).

Підставою виникнення спору є укладення цивільно-правових угод, а визнання права власності, зобов'язання видати свідоцтво є наслідком укладених угод. Рішенням Верховного Суду України від 27.03.2007 у справі № 21-1074 визначено, що у випадку, якщо між особами існує спір про право, це виключає розгляд такого спору у порядку адміністративного судочинства. Суб'єктний склад сторін підвідомчість спору не визначає.

У Рішенні № 7-рп/2009 Конституційний Суд України вказав, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Верховний Суд України згідно рішень в ЄДРСР за № 3384494 зазначає: спір, предметом якого є право управління майном та право власності на нього, не є публічно-правовим і не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції (адміністративної справи), постанова за №722205: предметом спору в даній справі є право власності на об'єкт нерухомого майна, зокрема відновлення порушеного права зі сторони інших осіб, тобто між сторонами існує спір про право, що у свою чергу виключає її розгляд у порядку адміністративного судочинства).

Завдання адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом розгляду адміністративних справ (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Позивачем до матеріалів позову не додано документів чи іншого письмового доказу на підтвердження заявлених позовних вимог, зокрема щодо «рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно, належне КСП ім. Суворова, правонаступником якого являється СТОВ «Драбівське»», що мають значення для правильного вирішення спору по суті, а також не зазначено про зміст порушених прав, свобод та інтересів позивача у зв'язку із цим.

Відповідно до пункту 1.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 10.07.2001 № 582/5773 технічна інвентаризація, що проводиться з метою визначення складу об'єму будівлі, споруди, оцінки технічного стану та вартості, передбачає первинну технічну інвентаризацію та поточні інвентаризаційно-оцінювальні роботи для встановлення змін за певний період часу після первинної інвентаризації. Проведення поточної технічної інвентаризації нерухомого майна у разі реєстрації переходу права власності відповідно до Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Тимчасового положення є обов'язковим за умови встановлення змін у технічному стані цього майна.

Оскільки сингулярне правонаступництво у матеріальних правах та обов'язках є одним із видів процесуального наступництва, то позивач не надає відповідні докази на підтвердження встановлення юридичного факту такого правонаступництва (в ухвалі ВСУ від 20.08.2014 у справі № 6-27847св14 наголошено: зазвичай додаються докази того, що юридична особа є правонаступником тієї юридичної особи, яка вибула - витяг з ЄДР, копії протоколів, зборів тощо) стосовно КСП ім. Суворова.

Відповідно до ч.2 ст.106 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а у разі неможливості - зазначає докази, що не може самостійно надати із зазначенням причин неможливості надання таких доказів.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.106 КАС України позовна заява повинна містити інформацію про те, які саме права, свободи або інтереси, на думку позивача, було порушено діями (бездіяльністю) органу владних повноважень.

Постановою КМУ від 30.11.2011 №1242 затверджено Типову інструкцію з діловодства, де передбачено порядок видачі копій документів (далі - Інструкція). Зокрема, згідно п. 76 Інструкції установа може засвідчувати копії лише тих документів, що створюються у ній, а також у випадках, передбачених в абзаці другому цього пункту. Копія документа виготовляється і видається тільки з дозволу керівника установи, його заступників або керівника структурного підрозділу. У разі підготовки документів для надання судовим органам, під час вирішення питань щодо прийняття громадян на роботу, навчання, засвідчення їх трудових, житлових та інших прав у взаємовідносинах з установою, а також під час формування особових справ працівників установа може виготовляти копії документів, виданих іншими установами (копії дипломів, свідоцтв про одержання освіти тощо). Пунктом 77 Інструкції визначено, що напис про засвідчення документа складається із слів «Згідно з оригіналом», найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії і проставляється нижче реквізиту документа «Підпис». Позивачем до позовної заяви додано відповідні ксерокопії/фотокопії документів, що не засвідчено у встановленому порядку (відсутні найменування посади особи, яка засвідчила копії, дата засвідчення копій).

Суддя зазначає, що усі документи, що надаються позивачем до суду, повинні також містити їх копії відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.07.2012 «Юніон Аліментаріас Сандерс С.А проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, що пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати усі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно ч.1 ст.108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху з наданням позивачу строку до 13 лютого 2015 року для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 106, 108 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Драбівське» до державного реєстратора Драбівського районного управління юстиції Шемігон Світлани Федорівни про скасування рішення, скасування свідоцтв, зобов'язання державного реєстратора Шемігон С.Ф., видачу свідоцтв залишити без руху.

Надати позивачеві строк до 13 лютого 2015 року для усунення недоліків позовної заяви.

Роз'яснити позивачеві, що у разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку, передбаченому статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.В.Трофімова