Справа № 817/2716/14
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гломб Ю.О.
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
УХВАЛА

іменем України

"20" січня 2015 р. Справа № 817/2716/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Бучик А.Ю.

Майора Г.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "12" листопада 2014 р. у справі за позовом Cуб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області про визнання протиправною та скасування вимоги та рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 12.11.2014року позов підприємця ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано вимогу Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області про сплату боргу (недоїмки) від 04.09.2014 року №Ф-043 в частині вимоги сплатити суми недоїмки зі сплати єдиного внеску в розмірі 60397,19 грн.

Визнано протиправним та скасовано рішення Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області про застосування штрафних санкцій від 26.09.2014 року № в частині застосування штрафної санкції в розмірі 6803,87 грн. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції у справі, відповідач, звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині вимог, що були задоволені та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити позивачуу задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

На підтвердження доводів апеляційної скарги відповідач зазначив, що підприємець ОСОБА_3 в період 2011-2012рр. здійснював діяльність на загальній системі оподаткування. В ході перевірки встановлено, що позивачем порушено п. 2, ч. 1, ст. 7, ч.11 ст. 8, п. 8 ст. 9 Закону №2464-УІ у зв'язку з чим донараховано суму єдиного внеску у розмірі 95682,65 грн., в т.ч. за 2011 рік в сумі 46308,91 грн., за 2012 рік в сумі 49373,74 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 11883,71 грн.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах доводів апеляційної скарги.

Здійснивши перевірку доводів апеляційної скарги, матеріалів справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку позивача з питань своєчасності, повноти нарахування та сплати податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період 2011-2013рр., за наслідками якої складено акт перевірки від 04 вересня 2014 року №190/17-16-17-01/НОМЕР_1 (а.с.6-20, надалі по тексту рішення іменовано- акт перевірки).

В ході обумовленої перевірки встановлено, що за період охоплений перевіркою позивач нарахував з чистого оподатковуваного доходу єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 34,7%грн., а зокрема у 2011році -15 909,26грн., у 2012році -18 295,08грн. Водночас з поданих позивачем декларації про майновий стан і доходи, вбачається, що сума чистого доходу за 2011 рік становить -597139грн. та за 2012рік - 214783грн. До перевірки позивачем не надано підтверджуючих документів про суми чистого доходу отриманого помісячно. Помісячний чистий дохід за 2011рік визначено відповідачем розрахунково, шляхом ділення задекларованої позивачем суми доходу на 12 місяців (597139грн/12=49761,58грн).

Помісячний чистий дохід за 2012рік визначено відповідачем пропорційно отриманому доходу: в січні 2012р. - 11008,22грн., в лютому 2012р. - 17134,66грн., в березні 2012р. - 19052,36грн., в квітні 2012р. - 12408,10грн., в травні 2012р. - 14026,45грн., в червні 2012р. - 21420,53грн., в липні 2012р. 14033,11грн., в серпні 2012р. - 18506,41грн., в вересні 2012р. - 13765,04грн., в жовтні 2012р. - 26856,57грн., в листопаді 2012р. - 24262,17 грн. та в грудні 2012р. 22309,39грн.

З врахуванням встановлених податковим органом сум помісячного чистого доходу за період 2011-2012рр., нарахованої позивачем суми єдиного внеску та ставки такого внеску, відповідачем встановлено, що позивач за обумовлені періоди занизив показники єдиного внеску, що підлягав сплаті у розмірі 95682,65 грн., в т.ч.: за 2011 рік - 46308,91 грн., за 2012 рік - 49373,74 грн.

04 вересня 2014 року позивачу на підставі акта перевірки виставлено вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 95 682,65 грн. (а.с.5).

26 вересня 2014 року контролюючим органом прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій у розмірі 11883,71грн. на суму недоїмки з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (а.с.44).

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, колегією суддів встановлено, що у відповідності до п. 1. ч. 1. ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", фізичні особи - підприємці є платниками єдиного внеску.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок нараховується для фізичних осіб-підприємців, що перебувають на загальній системі оподаткування на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб.

Пунктом 3 ст.7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" встановлено, що нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом, що до 01.10.2011року становила 15-ти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на яку нараховується єдиний внесок, а з 01.10.2011року -17-ти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на яку нараховується єдиний внесок.

Єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пунктами 2 та 3 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску (ч. 11 ст. 8 названого Закону).

З наданої суду книги обліку доходів і витрат за 2011 рік, вбачається, що сума чистого помісячного доходу позивача становить: за січень - 65473,90; за лютий - 16893,39; за березень - -14058,01 (збиток); за квітень - 105767,04; за травень - 12311,57;за червень - -12841,14 (збиток); за липень - 404,66; за серпень - 115340,40; за вересень - 109028,15; за жовтень - 37467,71; за листопад - 55805,73; за грудень - 105545,24.

Приймаючи до уваги фактичні показники чистого помісячного доходу позивача, відображеного у книзі обліку доходів та витрат та враховуючи приписи п. 3 ст.7, ч. 11 ст. 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" , щодо ставки єдиного внеску, його максимальної величини та зважаючи на задекларовані позивачем суми єдиного внеску за 2011рік, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та про те, що позивачем за період 2011року занижено єдиний внесок на суму 31025,83грн. Розрахунок недоїмки з єдиного внеску за 2011рік наведено у розрахунку наданому представником податкового органу (а.с.135).

Стосовно ж доводів апеляційної скарги, щодо ненадання в ході перевірки книги обліку доходів та витрат за 2011рік, відповідно до якої відповідач зміг би визначити помісячну суму чистого доходу, то як вбачається з матеріалів справи (а.с.125-126) запит про надання книги обліку доходів та витрат та банківських виписок для перевірки правильності нарахування єдиного внеску був надісланий податковим органом позивачу 28.08.2014року, а отриманий позивачем 06.09.2014року, тобто після дати складання акту перевірки від 04.09.2014року (а.с. 6). Таким чином на момент складання акту перевірки позивач не був обізнаний з вимогами відповідача. За таких обставин, суд першої інстанції правомірно прийняв в якості доказу книгу обліку доходів та витрат позивача за 2012рік.

Що ж до періоду 2012року, то за обумовлений період позивачем не надано ні суду, ні податковому органу книгу обліку доходів і витрат за 2012рік.

Однак, з огляду на положення ч.2 та 3 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" відсутність такої книги не може бути перешкодою у визначенні помісячних сум чистого доходу позивача, оскільки обумовленою нормою встановлено алгоритм визначення єдиного внеску органами доходів і зборів (у випадку відсутності книги обліку доходів та витрат) на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

З акту перевірки вбачається, що позивачем були до перевірки були надані банківські виписки та інші бухгалтерські документи. Порушень при формуванні доходів та витрат 2011-2012 років, відповідачем в ході перевірки не встановлено.

З врахуванням наданих відповідачу банківських виписок та інших документів за період 2012року, представником відповідача визначено чистий помісячний дохід позивача за 2012рік відповідно до приписів ч.2 та 3 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", про що надано суду відповідний розрахунок (а.с. 137).

Приймаючи до уваги фактичні показники чистого помісячного доходу позивача, обрахованого на підставі бухгалтерських та інших документів, ставки єдиного внеску, його максимальної величини та зважаючи на задекларовані позивачем суми єдиного внеску за 2012рік, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та про те, що позивачем за період 2012року занижено єдиний внесок на суму 4 259,63грн. Розрахунок недоїмки з єдиного внеску за 2012рік наведено у розрахунку наданому представником відповідача (а.с.135).

Зважаючи на обумовлене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачу правомірно донарахувано відповідачем єдиний соціальний внесок за 2011 рік у розмірі- 31025,83 грн., за 2012 рік - 4259,63 грн.

За таких обставин, судом першої інстанції правомірно визнано протиправною та скасовано вимогу Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 04.09.2014 року №Ф-043 про сплату недоїмки із єдиного внеску в розмірі 60397,19 грн.

З врахуванням встановлених обставин справи та положень пп.3 п.11 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" податковим органом правомірно застосовано до позивача штрафну санкцію за 2011 рік в сумі 4653,87 грн., за 2012 рік в сумі 425,96 грн.

Що ж до решти суми штрафної санкції у розмірі 6803,87 грн., то рішення про застосування штрафних санкцій № від 26.09.2014 р. в цій частині є необґрунтованим, а тому правомірно скасовано судом першої інстанції.

На підставі викладеного, колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду приходить до висновку, що порушень або неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "12" листопада 2014 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: А.Ю.Бучик

Г.І. Майор

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Cуб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Державна податкова інспекція у м.Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області вул. Відінська,8,м.Рівне,33023

4-третій особі: - ,