Справа № 813/7978/14
Суддя: Лейко-Журомська Майя Вікторівна
Дата ухвалення: 2015-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2015 року № 813/7978/14

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лейко-Журомської М.В.,

секретар судового засідання Гойна Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Перемишлянського районного суду Львівської області про визнання дій незаконними

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Перемишлянського районного суду Львівської області, у якому згідно з поданими уточненнями просить визнати дії розпорядника інформації, щодо неправомірної відмови у наданні інформації, несвоєчасному наданні відповіді на запит від 17 вересня 2014 року, ненаданні відповіді на повторний запит від 28 жовтня 2014 року, наданні неповної інформації, несвоєчасному наданні інформації, не оприлюднення інформації відповідно до статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» на запит від 27 листопада 2014 року незаконними, що вчинені в порушення вимог цього Закону; визнати дії розпорядника інформації про порушення вимог Положення про автоматизовану систему документообігу суду незаконними, що вчинені з порушенням вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» та Закону України «Про доступ до судових рішень». Також позивач просить суд постановити окрему ухвалу, якою зобов'язати розпорядника інформації надати запитувачу всю інформацію, яка викладена в запитах від 17 вересня 2014 року та 27 листопада 2014 року, в тому числі повідомити прізвища посадових осіб суду, які внесли до судових рішень та реєстру неправдиві відомості про розгляд вказаних судових рішень суддею ОСОБА_3 та тих посадових осіб суду, внаслідок дій яких у суді в 2012-2013 роках відбувалась незаконна подвійна реєстрація судових справ за одним порядковим номером; постановити окрему ухвалу про наявність підстав для притягнення до відповідальності розпорядника інформації - голови суду ОСОБА_2; окрему ухвалу, якою зобов'язати розпорядника інформації вжити заходів для усунення причин та умов, що сприяли порушенню вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» та Закону України «Про доступ до судових рішень», Положення про автоматизовану систему документообігу суду та інших нормативних документів, зобов'язати у місячний термін повідомити суд про наслідки вжитих результатів. Просить стягнути 13,20 грн. коштів, сплачених запитувачем інформації за скерування запитів на отримання публічної інформації рекомендованим поштовим відправленням на адресу розпорядника інформації та судові витрати покласти на відповідача.

В судовому засіданні у якому був присутнім, позивач уточнені позовні вимоги підтримав. Пояснив, що в процесі ознайомлення у реєстрі судових рішень із судовими рішеннями Перемишлянського районного суду Львівської області ним встановлено, що невстановленими працівниками цього суду було внесено неправдиві відомості до судових рішень. Оскільки у копіях таких вказано, що такі виносились суддею ОСОБА_3, який на той час переведений на посаду судді Пустомитівського районного суду Львівської області. Зазначив, що 17 вересня 2014 року позивачем було скеровано відповідачу як розпоряднику інформації запит на отримання публічної інформації згідно викладених у запиті питань. Однак 08 жовтня 2014 року відповідач у своїй відповіді відмовив у наданні запитуваної інформації з формальних підстав. Вказав, що такий запит розглядався з порушенням строків розгляду, які передбачені у Законі України «Про доступ до публічної інформації». Зазначив, що на його скаргу ДСА України вказала, що в діях керівника апарату Перемишлянського районного суду Львівської області вбачаються порушення Положення про автоматизовану систему документообігу суду. Враховуючи таку інформацію від ДСА України, позивач 28 жовтня 2014 року скерував на адресу відповідача повторний запит, у якому просив надати відповідь на питання, які ставились у запиті від 17 вересня 2014 року. Однак відповіді не отримав.

Позивач вказав, що 27 листопада 2014 року він скерував до Перемишлянського районного суду Львівської області запити про дату надходження цивільних справ від Золочівського районного суду Львівської області, та про номера судових справ за якими вони розглянуті у суді. В іншому запиті просив надати обставини та причини зміни судом єдиного унікального номера справи, яка надійшла за підсудністю з Шевченківського районного суду м. Львова. Зазначив, що відповіді надані з порушенням визначених строків, та не містили запитувану інформацію в повному обсязі, зокрема щодо номерів справ, які надійшли від Золочівського районного суду Львівської області, щодо прізвищ посадових осіб суду, до обов'язків яких входить внесення відомостей про судові справи, що надійшли з інших судів. У зв'язку з чим позивач просив позов задовольнити.

Від відповідача на адресу суду надійшло заперечення, у якому вказано, що відповіді на запити позивача надавались у встановлений законодавством строк. Крім того запити позивача за своїм змістом є зверненням громадян у розумінні Закону України «Про звернення громадян», а не запитами у розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації». Тому у задоволенні позову слід відмовити повністю. Також відповідачем подано клопотання про розгляд справи без участі представника.

В судове засідання 19 січня 2015 року позивач не з'явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до частини 2 статті 128 КАС України неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи, оскільки позивачем в судовому засіданні були надані пояснення по справі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі факти, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

З матеріалів справи судом встановлено, що 17 вересня 2014 року ОСОБА_1 до Перемишлянського районного суду Львівської області скеровано «інформаційний запит на отримання публічної інформації». У запиті позивач просив повідомити дату останнього дня роботи судді ОСОБА_3 у Перемишлянському районному суді Львівської області; перевірити та повідомити прізвища посадових осіб суду, що вчинили службове підроблення або інші протиправні дії і зареєстрували з порушенням вимог Положення про автоматизовану систему документообігу судові рішення; повідомити чому керівництво суду не контролює процес своєчасності включення суддями копій судових рішень до автоматизованої системи документообігу суду; повідомити, які заходи покарання вжиті судом до виявлених порушників реєстраційної дисципліни, для припинення вказаних порушень та недопущення у майбутньому внесення до автоматизованої системи документообігу неправдивих відомостей.

01.10.2014 року за № 905 Перемишлянським районним судом Львівської області повідомлено, що судом вивчається питання про невідповідність внесених, надісланих рішень та постанов в Єдиний державний реєстр судових рішень по справах, на які звернув увагу ОСОБА_1 У відповіді вказано, що на даний час виконується робота по перевірці інших підписаних та відправлених рішень для виявлення подібних або інших помилок для їх виправлення, а також скеровано листи Голові Державної судової адміністрації України, Генеральному директору державного підприємства «Інформаційні судові системи». Зазначено, що інша витребувана інформація не може бути надана на даний час та до закінчення перевірки роботи суду вищестоящими органами.

28.10.2014 року позивач скерував до суду «повторний інформаційний запит на отримання публічної інформації» з проханням надати відомості, які запитувались у запиті від 17.09.2014 року. Також просив надати копії листів, які скеровані судом до Державної судової адміністрації України, державному підприємству «Інформаційні судові системи».

Крім того 27.11.2014 року ОСОБА_1 до Перемишлянського районного суду Львівської області скерував «інформаційний запит на отримання публічної інформації», у якому просив надати інформацію про дату надходження до суду двох цивільних справ з Золочівського районного суду Львівської області та номери справ, за якими вони розглянуті у суді.

Перемишлянським районним судом Львівської області листом № 1147/14 від 05.11.2014 року позивача повідомлено про дати надходження цих справ та номери проваджень.

Також 27.11.2014 року позивач скерував «інформаційний запит на отримання публічної інформації» у якому просив надати інформацію, чому при винесенні ухвали про прийняття справи до свого провадження від Шевченківського районного суду м. Львова суд вніс до тексту номер судової справи, яка не відповідає дійсності; просив повідомити чому суд включив до реєстру ухвалу про прийняття справи до свого провадження під іншим номером; повідомити чому суд винісши ухвалу про прийняття справи до свого провадження фактично виніс ухвалу, якою відкрив провадження за іншим номером; повідомити прізвище посадової особи суду, яка визначена відповідним наказом та відповідає за внесення до автоматизованої системи документообігу суду щодо реквізитів та руху судових справ, які надійшли з інших судів за підсудністю; надати копію протоколу розподілу справи; повідомити прізвище посадової особи суду, яка всупереч вимогам Положення про автоматизовану систему документообігу суду внесла у документи неправдиві відомості на підставі яких був незаконно змінений єдиний унікальний номер справи; повідомити, чому в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутнє судове рішення про наслідки розгляду вказаної справи, оскільки з часу відкриття провадження минуло два роки.

У відповідь на вказаний запит Перемишлянський суд Львівської області повідомив про недоліки автоматизованої програми суду, які спричинили помилки у обліково-статистичних даних справи та про те, що вказані недоліки усунуто. Також у відповіді повідомлено, що протокол розподілу справи згідно рішення Ради суддів України від 21.01.2011 року не є обов'язковим документом, який створюється при проведенні автоматичного розподілу.

Фактично підставою звернення позивача до Перемишлянського районного суду Львівської області з «інформаційними запитами на отримання публічної інформації» була інформація, яка внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень по судових справах, у жодній з яких ОСОБА_1 не був учасником.

Так, Законом України «Про доступ до судових рішень» регулюються відносини щодо забезпечення доступу до судових рішень (рішень, судових наказів, постанов, вироків, ухвал), ухвалених судами загальної юрисдикції, та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень.

Ведення Реєстру забезпечує Державна судова адміністрація України у порядку затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 740 від 26.05.2006 року

Згідно з частинами 1 та 2 статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог статті 7 цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 9 цього Закону особа, яка не бере (не брала) участі у справі, якщо судове рішення безпосередньо стосується її прав, свобод, інтересів чи обов'язків, може звернутися до апарату відповідного суду з письмовою заявою про: 1) надання можливості ознайомитися із судовим рішенням; 2) надання можливості виготовити в приміщенні суду копії судового рішення за допомогою власних технічних засобів; 3) виготовлення копії судового рішення апаратом суду.

Частиною 7 статті 9 Закону України «Про доступ до судових рішень» передбачено, що у наданні доступу до судового рішення належить відмовити, якщо: 1) до суду звернулася особа, яка не має процесуальної дієздатності, або особа від імені заінтересованої особи за відсутності відповідних повноважень; 2) матеріали справи передані до іншого суду чи на зберігання до державної архівної установи; 3) судове рішення безпосередньо не стосується прав, свобод, інтересів чи обов'язків цієї особи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 року № 2939-VІ публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Частиною 2 статті 2 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що цей Закон не поширюється на відносини щодо отримання інформації суб'єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.

Гарантії забезпечення права на доступ до публічної інформації визначені статтею 3 цього Закону - це обов'язок розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» завданням суду є здійснення правосуддя на засадах верховенства права, та забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Враховуючи викладене вище, публічною інформацією суду в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації» є інформація, яка отримана, створена або якою володіє суд під час реалізації ним передбачених чинним законодавством функцій та обов'язків, крім здійснення правосуддя.

Отримання інформації по відправленню правосуддя здійснюється виключно відповідно до процесуальних законів, Законів України «Про судоустрій і статус суддів» та «Про доступ до судових рішень», і не є предметом регулювання Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Згідно з пунктами 1 та 2 частини 1 статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту, крім іншого, якщо розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» інформацією з обмеженим доступом є, зокрема, службова інформація.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідно до вимог частини 2 статті 6 цього Закону до службової може належати така інформація: 1) що міститься в документах суб'єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов'язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень; 2) зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці.

Відповідно до пункту 1.5 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010 року автоматизована система - це сукупність комп'ютерних програм, що забезпечують функціонування документообігу суду за допомогою використання відповідних програмно-апаратних комплексів судів, обіг інформації між судами різних інстанцій та спеціалізації, передачу інформації до центральних баз даних залежно від спеціалізації судів, захист на технологічних ланках від несанкціонованого доступу тощо.

Згідно з пунктом 1.6 цього Положення автоматизована система забезпечує автоматизацію технологічних процесів обробки інформації в суді, а саме: реєстрацію та розподіл вхідної кореспонденції, реєстрацію вихідної кореспонденції, а також внутрішніх документів суду; взяття на контроль та здійснення контролю за виконанням вхідних та внутрішніх документів суду, інформування голови суду, керівника апарату суду та особи, відповідальної за опрацювання документа, про закінчення строків його виконання; фіксування етапів проходження документів до їх передачі до електронного архіву, а також передачі судових справ з однієї судової інстанції до іншої; реєстрацію процесуальних дій та документів у справі; контроль за дотриманням процесуальних строків розгляду судової справи та інформуванням головуючого судді, судді-доповідача, голови суду та секретаря судової палати про закінчення цих строків; використання ЕЦП для підписання документа, що набуває офіційного статусу; оперативний пошук справ та документів за їх реквізитами; індексацію документів та їх контекстний пошук; видачу судових рішень (копій) та формування виконавчих документів на підставі даних, що містяться в автоматизованій системі; зберігання текстів судових рішень та інших документів, створених у автоматизованій системі; відправку електронних копій судових рішень до Єдиного державного реєстру судових рішень; надання в установленому законом порядку інформації про стан розгляду справ; формування звітності суду про стан здійснення судочинства; виготовлення судових рішень, виконавчих документів, звітів тощо.

Відповідно до пункту 2.5 Положення користувачі автоматизованої системи зобов'язані виконувати вимоги цього Положення та забезпечувати конфіденційність інформації, яка в ній міститься.

Згідно з пунктом 6.5 Положення робота щодо наповнення та використання інформації в автоматизованій системі здійснюється після створення правових умов (видання керівником апарату суду наказів про визначення прав користувачів автоматизованої системи) та впровадження і налагодження програмно-технічних засобів для забезпечення функціонування підсистем на кожному робочому місці.

У Перемишлянському районному суді Львівської області затверджено Положення про забезпечення доступу до публічної інформації.

Згідно з пунктом 2.1 цього Положення доступ до публічної інформації про діяльність суду забезпечується шляхом: 1) оприлюднення публічної інформації в засобах масової інформації; 2) розміщення публічної інформації на офіційному веб-сайті суду; 3) розміщення публічної інформації на інформаційних стендах у приміщенні суду; 4) надання інформації за запитами про публічну інформацію.

Відповідно до пункту 4.1 Положення запити на інформацію, що надходять на адресу суду, приймаються, попередньо опрацьовуються і реєструються канцелярією суду відповідно до Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді з урахуванням вимог цього Положення.

Пунктом 5.5 цього Положення передбачено, що суд має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) якщо він не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції передбаченої законодавством, володіти інформацією щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом; 3) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації», відповідно до якої запит на інформацію має містити: ім'я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв'язку, якщо такий є; загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Наказом №5 від 05.03.2013 року затверджено Перелік документів у Перемишлянському районному суді Львівської області, що можуть містити відомості, які становлять службову інформацію. Такими є протоколи зборів суддів; протоколи оперативних нарад суддів та працівників апарату суду; накази голови суду (особи, що виконує обов'язки голови суду) та керівника апарату суду; алфавітні покажчики судових справ; журнали розгляду судових справ та матеріалів суддею (журнали судових засідань); обліково-статистичні картки; журнали реєстрації вхідної кореспонденції; контрольні журнали судових справ і матеріалів, переданих для судді; журнал обліку заяв про забезпечення позову, доказів у цивільних справах; журнал обліку окремих судових доручень інших судів; журнал обліку подань, заяв і клопотань у порядку виконання судових рішень в адміністративних справах; журнал обліку заяв про забезпечення позову, доказів у адміністративних справах; журнал обліку подань, заяв і клопотань у порядку виконання судових рішень у цивільних справах; журнал обліку апеляцій, апеляційних і касаційних скарг та касаційних подань прокурора в кримінальних справах; журнал обліку осіб, яких передано на поруки колективу підприємств, установ, організацій; журнал обліку речових доказів; журнал обліку виконавчих документів, виданих судом; журнал видачі копій судових документів; журнал обліку скарг на дії або бездіяльність державного виконавця; розносна книга для місцевої кореспонденції; журнал обліку печаток і штампів суду; журнал видачі справ для знайомлення; матеріали особових справ працівників суду; акти знищення судових справ та протоколи постійно діючої експертної комісії щодо передачі до архіву суду справ, документів суду та їх знищення; графіки чергувань суддів з розгляду подань правоохоронних органів; акти, доповідні записки, протоколи та інші матеріали щодо вивчення стану організаційного забезпечення діяльності суду; довідки про роботу суду з розгляду звернень громадян, доповідні записки та узагальнення за результатами вивчення цієї роботи; документи щодо оформлення дозволу на провадження діяльності, пов'язаної з державною таємницею; переліки режимних приміщень, зон, територій; документів з питань технічного захисту інформації (якщо за своїм змістом не розкривають відомості, що становлять державну таємницю); звіти про стан забезпечення охорони державної таємниці; акти перевірок наявності секретних документів; листування з органами Служби безпеки України з питань надання та скасування працівникам допуску до державної таємниці; номенклатура працівників місцевого суду, перебування на яких потребує оформлення допуску до державної таємниці; номенклатура секретних справ; протоколи засідань експертної комісії з питань державної таємниці; журнали обліку вхідних і підготовлених секретних документів; акти на знищення секретних документів і справ; акти за результатами експертної оцінки матеріальних носіїв інформації; акти на знищення секретних документів і справ; акти з питань здійснення оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності (якщо за своїм змістом не розкривають відомості, що становлять державну таємницю); звіт по формі 6 «Про чисельність працюючих та заброньованих військовозобов'язаних»; відомості організаційного характеру щодо мобілізаційної підготовки без зазначення інформації про дислокацію, характеристики запасних пунктів управління; відомості за окремими показниками про порядок фінансування заходів з мобілізаційної підготовки; інші документи і відомості, які містять інформацію, що відповідає частині першій статті 9 Закону України «Про доступ до публічної інформації», перелік яких самостійно визначає розпорядник публічної інформації.

Враховуючи наведене вище, інформація яка міститься у особових справах працівників суду, зокрема накази про прийняття на посаду, звільнення з посади, накази про покладення на працівника певних обов'язків, притягнення до відповідальності не є публічною інформацією.

Не є публічною інформація, яка міститься у внутрішніх документах суду та у листуванні з іншими органами, що забезпечує внутрішню діяльність суду, а також інформація по відправленню правосуддя здійснена відповідно до процесуальних законів, Законів України «Про судоустрій і статус суддів», зокрема, яка міститься у рішеннях та ухвалах суду.

З відповідей суду вбачається, що суд не володіє інформацією про прізвища посадових осіб, які на думку позивача, незаконно внесли до автоматизованої системи запитувані ОСОБА_1 відомості.

Інша інформація, яка не є службовою та не стосувалась відправлення судочинства судом була надана.

Враховуючи вимоги пунктів 1 та 2 частини 1 статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту, крім іншого, якщо розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.

Згідно з статтею 40 Основного закону - усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про інформацію» визначено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 6 цього Закону право на інформацію забезпечується: створенням механізму реалізації права на інформацію; створенням можливостей для вільного доступу до статистичних даних, архівних, бібліотечних і музейних фондів, інших інформаційних банків, баз даних, інформаційних ресурсів; обов'язком суб'єктів владних повноважень інформувати громадськість та засоби масової інформації про свою діяльність і прийняті рішення; обов'язком суб'єктів владних повноважень визначити спеціальні підрозділи або відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації; здійсненням державного і громадського контролю за додержанням законодавства про інформацію; встановленням відповідальності за порушення законодавства про інформацію.

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Враховуючи викладене, позивач реалізував своє конституційне право на скерування запиту, а також отримання обґрунтованої відповіді.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до статті 166 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Про вжиті заходи суд повідомляється не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Вимоги позивача щодо постановлення окремої ухвали не відповідають матеріально-правовим способам захисту порушеного права, визначених законом. Вимога про постановлення окремої ухвали не є матеріальною та не відноситься до вимог зобов'язального характеру стосовно вчинення відповідачем певних дій, за якими виникають певні правові наслідки.

Відповідно до статті 104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів.

Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові особисте суб'єктивне бачення порушеного права чи охоронюваного інтересу та спосіб його захисту. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способами, визначеними законодавством, є підставою для прийняття рішення про відмову в позові.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, відповідно до статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем дотримані.

З огляду на те, що позивач не довів, що рішенням, діями чи бездіяльністю відповідача у сфері публічних правовідносин йому заподіяно шкоду, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача безпідставні, в задоволенні яких слід відмовити.

Відповідно до статті 94 КАС України судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 128, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 22 січня 2015 року.

Суддя М.В. Лейко-Журомська