Справа № 810/5045/14
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/5045/14 Головуючий у 1-й інстанції: Панова Г.В. Суддя-доповідач: Ганечко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

22 січня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Ганечко О.М.,

суддів: Коротких А.Ю., Хрімлі О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Обухівському районі ГУ Міндоходів у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 22.10.2014 року у справі за позовом Обухівського водопровідного-каналізаційного підприємства до Державної податкової інспекції в Обухівському районі ГУ Міндоходів у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Державної податкової інспекції в Обухівському районі ГУ Міндоходів у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 22.10.2014 року позов задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволені позову в повному обсязі, посилаючись на незаконність, необ'єктивність, необґрунтованість рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У засідання учасники процесу не з'явилися, будучи належним чином повідомленими, що не перешкоджає слуханню спірного питання відповідно до вимог ч. 4 ст. 196 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України - за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, Обухівським водопровідно-каналізаційним підприємством 16.01.2014 подано податкову декларацію з ПДВ за грудень 2013 року № , в якій підприємством самостійно визначено суму податкового зобов'язання 97553,00 грн.

Граничним терміном для сплати суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість, згідно декларації за грудень 2013, встановлено 30.01.2014.

23.01.2014 позивачем здійснено оплату податку на додану вартість, відповідно до платіжного доручення № 30 від 23.01.2014, на рахунок УДКСУ Обухівського району № 0449 (код бюджетної класифікації 14010100). В зазначеному платіжному дорученні вказано призначення платежу «ПДВ за грудень 2013 року».

Як встановлено судом першої інстанції, 13.02.2014 бухгалтеру підприємства надійшов дзвінок від інспектора ДПІ в Обухівському районі Головного управління Міндоходів у Київській області, який повідомив, що кошти з податку на додану вартість за грудень 2013 року зараховані не на той рахунок, пояснюючи це тим, що змінився бюджетний субрахунок для акумулювання надходжень з податку на додану вартість, і що терміново потрібно писати листа про перерахування коштів з одного рахунку на інший.

У подальшому, Обухівське водопровідно-каналізаційне підприємство листом № 36 від 13.02.2014 звернулось до податкового органу з проханням зарахувати раніше сплачені кошти з вказаного податку на новий рахунок № 0450 УДКСУ Обухівського району (код бюджетної класифікації 14010100), при цьому, обидва рахунки належать до одного коду бюджетної класифікації, а саме, 14010100 (податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).

19.02.2014 позивачем подано податкову декларацію з ПДВ за січень 2014 року № , в якій підприємством самостійно визначено суму податкового зобов'язання 140546,00 грн.

Граничним терміном для сплати суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість, згідно декларації за січень 2014 року встановлено 28 лютого 2014.

19.02.2014 позивачем сплачено узгоджену суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість за січень 2014 року у сумі 140550,00 грн., відповідно до платіжного доручення № 54 від 19.02.2014. У зазначеному платіжному дорученні вказано призначення платежу «сплата ПДВ за січень 2014 року».

Посадовою особою ДПІ в Обухівському районі Головного управління Міндоходів у Київській області проведено камеральну перевірку своєчасності сплати КП «Обухівське водопровідно-каналізаційне підприємство» ПДВ по податкових деклараціях за звітний податковий період грудень 2013 року і січень 2014 року.

За результатами перевірки складено Акт камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість від 23 квітня 2014 року № 1141/1502/25690247/(надалі - Акт).

На підставі Акта ,ДПІ в Обухівському районі Головного управління Міндоходів у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення № /1205 від 13.05.2014 про застосування до Обухівського водопровідно-каналізаційного підприємства штрафу у розмірі 9745 грн. 25 коп. за затримку сплати суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість, відповідно до пункту 126.1 статті 26 Податкового кодексу України.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з підпунктом 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Податковий агент зобов'язаний сплатити суму податкового зобов'язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

Суму податкового зобов'язання, визначену у митній декларації, платник податків зобов'язаний сплатити до/або на день подання митної декларації.

Згідно з пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України, виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Спосіб, порядок та строки виконання податкового обов'язку встановлюються цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як встановлено судом першої інстанції, спірне податкове повідомлення-рішення відповідачем прийнято, оскільки оплату по декларації за грудень 2013 року здійснено із затримкою на 20 днів, за цей період на податкову декларацію за грудень 2013 р. № від 16.01.2014, нарахована пеня у сумі 395,09 грн.

Також вказано, що платником подано 19.02.2014 податкову декларацію з ПДВ за січень 2014 № від 19.02.2014, оплата здійснена на вірний рахунок, але при цьому виникла недоїмка в сумі 145,25 грн., через неповну сплату нарахованої пені. Як вважає ревізор-інспектор, платником було погашено вказану недоїмку 03.03.2014 платіжним доручення № 60, тому оплату по декларації за січень 2014 р. здійснено із затримкою на 3 днів, але платіжним дорученням № 60 від 03.03.2014 на суму 200 грн. здійснено оплату податкового зобов'язання з податку на додану вартість за січень 2014.

Згідно, платіжного доручення від 23.01.2014 № 30 і від 19.02.2014 № 54 позивачем сплачено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 97553,00 грн. на рахунок ГУ ДКСУ у Київській області № 0449. Даний платіж проведений банком 23.01.2014 та 19.02.2014 відповідно.

При цьому, у графі «Призначення платежу» платіжних доручень позивачем зазначено «ПДВ за грудень 2013 року» і «ПДВ за січень 2014 року».

Таким чином, позивач, згідно вказаних платіжних доручень сплатив самостійно визначені суми податкових зобов'язань.

Крім того, відповідно до пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач виконав обов'язок щодо сплати податкового зобов'язання з податку на додану вартість у строки, відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України.

Крім того, колегія суддів зазначає, що сплата податкового зобов'язання не на той субрахунок не впливає на своєчасність надходження коштів до Державного бюджету, оскільки дані кошти були зараховані до бюджету за правильним кодом бюджетної класифікації.

А тому, податкове повідомлення-рішення від 13.05.2014 № /1205 було прийнято Державною податковою інспекцією в Обухівському районі ГУ Міндоходів у Київській області незаконно.

Аналогічна правова позиція викладена також в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 15.09.2011 К-184/08.

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому у її задоволенні необхідно відмовити, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Обухівському районі ГУ Міндоходів у Київській області - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 22.10.2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Ганечко

Судді: А.Ю. Коротких

О.Г. Хрімлі

Повний текст ухвали виготовлений 23.01.2015 року.

.

Головуючий суддя Ганечко О.М.

Судді: Коротких А. Ю.

Хрімлі О.Г.