Справа № 813/270/13-а
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2015-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2015 року м. Київ К/800/17184/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Рецебуринського Ю.Й. (доповідача),

Ємельянової В.І.,

Заїки М.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4 до прокуратури Львівської області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправним та скасувати наказ прокуратури Львівської області №2275 від 10 грудня 2012 року в частині накладення на ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади прокурора прокуратури Галицького району м. Львова; поновити на вказаній посаді з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2013 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2013 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалені ними судові рішення та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог.

З'ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судами встановлено, що наказом прокурора Львівської області від 10 грудня 2012 року №2275к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» за вчинення проступку, що порочить працівника прокуратури, проявлену нещирість, порушення Присяги працівника прокуратури ОСОБА_4 було звільнено з посади прокурора прокуратури Галицького району м. Львова на підставі пункту 2 часини 2 статті 46-2, статті 48 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року №1789-XII (далі - Закон №1789-XII), пункту 1 статті 8, пункту 5 статті 9, статті 11 Дисциплінарного статуту прокуратури України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 6 листопада 1991 року №1796-XII (далі - Дисциплінарний статут).

Підставою для прийняття зазначеного рішення, став висновок службового розслідування за результатами перевірки обставин втрати в прокуратурі м. Львова речових доказів у кримінальній справі №179-0420, проведеного на виконання розпорядження прокурора Львівської області №180 від 16 листопада 2012 року.

Службовим розслідуванням було встановлено, що позивач, займаючи посаду старшого слідчого прокуратури м. Львова та будучи в ході розслідування кримінальної справи №179-0420 наділений повноваженнями, передбаченими статтею 114 КПК України, не вжив всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин справи, грубо порушив вимоги статті 79 КПК України щодо зберігання речових доказів, що в подальшому призвело до їх втрати.

Так, ОСОБА_4, зокрема, грубо порушив вимоги пунктів 25, 27, 29, 30 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства та судами від 13 травня 2004 року. У порушення вимог статті 126 КПК України під час проведення досудового слідства у вказаній кримінальній справі позивач не виніс постанову про накладення арешту на вилучені грошові кошти та іноземну валюту з метою забезпечення можливої конфіскації майна, а також у порушення вимог Інструкції не зареєстрував в книзі обліку речових доказів та не здав їх на зберігання в приміщення для зберігання речових доказів, касу фінансового підрозділу чи установу банку.

Всупереч вимогам пунктів 44, 45 Інструкції вилучені у ході розслідування речові докази, предмети та грошові кошти у книзі обліку речових доказів та інших вилучених у ході досудового слідства предметів, а також грошових коштів готівкою, які не є речовими доказами, позивачем не обліковані.

Крім того, позивач допустив ряд грубих порушень КПК України щодо проведення досудового слідства у кримінальній справі №179-0420, зокрема, визнаючи грошові кошти в сумі 2000 доларів США речовим доказом, як предмет хабара, постановою від 15 вересня 2010 року, не провів криміналістичної експертизи по зазначених коштах, з метою встановлення справжності та відповідності офіційним банкнотам, що серед інших підстав, послужили в подальшому прийняттю рішення судом про скерування розслідуваної позивачем кримінальної справи для організації і проведення досудового слідства.

Згідно зі статтею 46-2 Закону №1789-XII прокурори і слідчі можуть бути звільнені з роботи на загальних підставах, передбачених законодавством про працю. Також, прокурори і слідчі підлягають звільненню з органів прокуратури, у випадку, окрім іншого, порушення Присяги працівника прокуратури чи відмови від її прийняття.

Частиною 3 статті 48 вказаного Закону визначено, що за порушення закону, неналежне виконання службових обов'язків чи скоєння ганебного вчинку прокурори і слідчі несуть відповідальність згідно з Дисциплінарним статутом прокуратури України, який затверджується Верховною Радою України.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту встановлено, що працівники прокуратури повинні мати високі моральні якості, бути принциповими і непримиренними до порушень законів, поєднувати виконання своїх професійних обов'язків з громадянською мужністю, справедливістю та непідкупністю. Вони повинні особисто суворо додержувати вимог закону, виявляти ініціативу в роботі, підвищувати її якість та ефективність і сприяти своєю діяльністю утвердженню верховенства закону, забезпеченню демократії, формуванню правосвідомості громадян, поваги до законів, норм та правил суспільного життя.

Статтею 9 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарними стягненнями є: догана; пониження в класному чині; пониження в посаді; позбавлення нагрудного знаку «Почесний працівник прокуратури України»; звільнення; звільнення з позбавленням класного чину.

Дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню вини та тяжкості проступку. Прокурор, який вирішує питання про накладення стягнення, повинен особисто з'ясувати обставини проступку та одержати письмове пояснення від особи, яка його вчинила. В разі необхідності може бути призначено службову перевірку.

Вирішуючи спір, суди встановили, що позивач при виконанні службових обов'язків, вчинив дії, які порочать звання працівника прокуратури, вимоги щодо поведінки якого викладені у Дисциплінарному статуті та Законі №1789-XII. Такий висновок відповідає фактичним обставинам справи, які ґрунтуються на зібраних і досліджених доказах.

Посилання позивача на акт приймання-передачі кримінальних справ по прокуратурі міста Львова від 4 лютого 2011 року, як на доказ відсутності його вини у втраті грошових коштів, визнаних речовими доказами у кримінальній справі №179-0420, у зв'язку з їх передачею іншому слідчому, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки позивач не виконав вимоги пункту 25 Інструкції, відповідно до якої іноземна валюта, вилучена органами досудового розслідування, яка визнана речовим доказом реєструється у відповідному журналі та передається в упакованому вигляді в спеціально пристосоване для зберігання речових доказів приміщення, до Державного сховища дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України, в касу фінансового підрозділу, або до банківських установ. Крім того, у вказаному акті не зазначено суми переданих коштів, відсутній перелік купюр.

Доводи позивача про незаконність оскаржуваного наказу у зв'язку з пропуском строків притягнення до відповідальності, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки відповідно до частини 5 статті 12 Дисциплінарного статуту у разі вчинення працівником діяння, не сумісного з перебуванням на роботі в органах прокуратури, його звільнення провадиться незалежно від часу вчинення проступку.

Суди першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді Ю.Й. Рецебуринський

В.І. Ємельянова

М.М. Заїка