Справа № 537/642/14-а
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2015 р.Справа № 537/642/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: Зеленського В.В. , П'янової Я.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 03.12.2014р. по справі № 537/642/14-а за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області; треті особи - ОСОБА_2, Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про оскарження рішення суб'єкта владних повноважень,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, 07.02.2014 р. звернулась до Крюківського районного суду м. Кременчука з позовною заявою, в якій прохала визнати акт обстеження земельних ділянок по АДРЕСА_1 виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області від 29.11.2012 року незаконним та скасувати його та визнати рішення виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області "Про затвердження акту обстеження земельних ділянок по АДРЕСА_1" № 247 від 27 грудня 2012 року незаконним та скасувати його.

Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука від 03.12.2014р. було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Виконавчий комітет Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області; треті особи - ОСОБА_2, Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про оскарження рішення суб'єкта владних повноважень.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість та на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 03.12.2014р. та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Виконавчий комітет Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області надав заперечення на апеляційну скаргу, виклав свій погляд на обставини справи та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

ОСОБА_2 надала заперечення на апеляційну скаргу, виклала свій погляд на обставини справи, зазначивши, що апеляційна скарга не відповідає дійсним обставинам, в зв'язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Сторони в судове засідання не з'явились, були повідомлені належним чином про дату, час та місце слухання справи, представником відповідача та третьою особою ОСОБА_2 були надані клопотання про розгляд справи за їх відсутністю.

Суд апеляційної інстанції розглядає справу відповідно до ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1, який належав померлому 11.02.1999 року ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18.07.2013 року серія та номер 1-737, посвідченого державним нотаріусом Другої кременчуцької нотаріальної контори Литвиненко Л. І. та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 6417045 від 18.07.2013 року.

Рішенням виконавчого комітету Крюківської районної ради № 330/11 від 04.10.1990 року громадянину ОСОБА_5 виділено в тимчасове користування земельний лишок площею 236 кв. м. під огород без права забудови та посадки дерев.

За заявою громадянина ОСОБА_6 - власника житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_2 комісією виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука проведено обстеження земельних ділянок по АДРЕСА_1 та вирішено: в зв'язку з відсутністю суміжного користувача під час комісійного обстеження земельної ділянки та для вивчення правовстановлюючих документів на домоволодіння по АДРЕСА_1 запросити до райвиконкому ОСОБА_3; зробити запит до МБТІ з метою встановлення фактичного розміщення земельної ділянки площею 236 кв. м. по АДРЕСА_1; винести на розгляд виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука питання про визнання таким, що втратив чинність пункт 3 рішення райвиконкому № 330/11 від 04.10.1990 року.

Рішенням виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука № 247 від 27.12.2012 року затверджено акт обстеження земельних ділянок АДРЕСА_1 та припинено дію п. 3 рішення виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука № 330/11 від 04.10.1990 року на право тимчасового користування земельним лишком 236 кв. м. по АДРЕСА_1.

На момент вирішення земельного спору постійно діючою комісію при виконавчому комітеті Крюківської районної ради м. Кременчука за заявою ОСОБА_6, щодо відсутності проходу до його садиби по АДРЕСА_2, був відсутній договір оренди землі на земельну ділянку виділену громадянину ОСОБА_3 згідно п. 3 рішення виконавчого комітету Крюківської районної ради № 330/11 від 04.10.1990 року, що підтверджується листом на ім'я начальника Державної інспекції сільського господарства у Полтавській області Пащенка А.О. від 12.04.2013 року за вих. № 0-02-07/44.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що рішення виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області є законними та обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з таким висновками суду першої інстанції та зазначає.

На момент прийняття рішення щодо надання права користування земельного лишку площею 236 кв. м. гр. ОСОБА_5 діяв Земельний Кодекс Української РСР від 08.07.1970 року, відповідно до ст. 14 якого користування землею здійснювалося безоплатно.

Частинами 1, 4 ст. 15 Земельного Кодексу Української РСР передбачено, що земля надається в безстрокове або тимчасове користування. Тимчасове користування землею може бути короткостроковим - до трьох років і довгостроковим - від трьох до десяти років.

Відповідно до ст. 16 Земельного Кодексу Української РСР передбачено, що у постановах або рішеннях про надання земельних ділянок вказується мета, для якої вони надаються, і основні умови користування землею.

Статтею 20 Земельного Кодексу Української РСР встановлено, що право короткострокового тимчасового користування землею засвідчується рішенням органу, який надав земельну ділянку в користування, а право довгострокового тимчасового користування землею засвідчується актами, форма яких встановлюється Радою Міністрів Української РСР. Зазначені документи видавались після відводу земельних ділянок в натурі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.1990 року «Про порядок введення в дію Земельного кодексу Української РСР» було встановлено, що громадяни, які мають у користуванні земельні ділянки, надані їм до введення в дію цього кодексу, зберігають свої права на користування до оформлення ними у встановленому порядку права власності на землю або землекористування. Право тимчасового користування землею (в тому числі на правах оренди) оформлювалося договором. Форма договору і порядок його реєстрації встановлювався Радою Міністрів Української РСР.

Статтею 27 Земельного кодексу УРСР від 18.12.1990 року передбачалося, що право користування земельною ділянкою чи її частиною припиняється у разі закінчення строку, на який було надано земельну ділянку.

Згідно зі ст. 125 Земельного кодексу, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Як було встановлено у суді першої інстанції та не спростовано у суді апеляційної інстанції, що земельна ділянка площею 236 кв. м. була передана ОСОБА_5 у тимчасове користування, при цьому ні останнім за життя, ні його спадкоємцями не було укладено відповідного договору оренди вище вказаної земельної ділянки, що передбачається вимогами діючого земельного законодавства.

На підставі вищезазначеного, колегія судів робить висновок, що виконавчий комітет Крюківської районної ради м. Кременчука на законних підставах припинив дію п. 3 рішення райвиконкому № 330/11 від 04.10.1990 року.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції враховуючи матеріали справи вважає, що оформлення комісійного обстеження земельних ділянок комісією виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області актом від 29.11.2012 р. не порушує права, свободи та інтереси позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Крім того, суд апеляційної інстанції вказує на те, що 18.07.2013 року позивачем було здійснено державну реєстрацію права власності на домоволодіння АДРЕСА_1, але право власності на вище вказане домоволодіння у ОСОБА_1 виникло вже після винесення акту обстеження земельних ділянок АДРЕСА_1 від 29.11.2012 року та винесення рішення виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука № 247 від 27.12.2012 року.

Колегія судів також вважає, що пояснення позивача не знайшли свого підтвердження при розгляді даної справи та не необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст. 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 03.12.2014р. по справі № 537/642/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Чалий І.С.
Судді Зеленський В.В. Пянова Я.В.