Справа № 9101/129681/2012
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"21" січня 2014 р. справа № 2а-17442/11

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В. Туркіної Л.П.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Бердянської районної державної адміністрації

на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12.10.2011 року у справі № 2а-17442/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення Бердянської районної державної адміністрації

про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити дії,

встановив:

Заявлено позов про визнання протиправними дії відповідача та зобов'язання останнього здійснити нарахування та виплату позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня як учаснику бойових дій за Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за період 2011 року.

Постановою суду першої інстанції позовні вимоги задоволено; визнано протиправними дії відповідача та зобов'язано останнього здійснити перерахунок та виплату позивачу недоплаченої щорічної одноразової державної допомоги до 05 травня як учаснику бойових дій за 2011 рік відповідно до ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

Відповідач оскаржує судове рішення в апеляційному порядку, вважає що постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить постанову суду скасувати, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову позивачу відмовити. Апелянт зазначає, що у 2011 році Постановою Кабінету Міністрів України № 341 від 04.04.2011р. визначений розмір разової грошової допомоги учасникам бойових дій в сумі 460,00 грн., яку позивач отримав 2011 року.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Сторони не сперечаються щодо статусу позивача.

У відповідності із ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов'язком держави.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України ограни державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, статтею 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту» передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбаченими статтями 12-16 цього закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку або, через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи відповідача про те, що поняття «мінімальний розмір пенсії», передбачений ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», застосовується лише для визначення розмірів пенсій за вказаним Законом. На час розгляду цієї справи судом розмір мінімальної пенсії за віком визначений лише ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і згідно з цією нормою мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про прожитковий мінімум" від 15 липня 1999 року прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком. Чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Враховуючи статус позивача та зобов'язання Держави перед особою, передбачені Конституцією України та Законом України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту», висновки суду відповідають матеріалам справи та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини. Підстав для скасування постанови суду не вбачається. Апеляційну скаргу слід залишити без задоволенні, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст..197, ст. п.1 ч.1 ст.198, п.1 ч.1 ст. 200, ст.ст. 205, 206 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Бердянської районної державної адміністрації на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12.10.2011 року у справі № 2а-17442/11 залишити без задоволення.

Постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12.10.2011 року у справі № 2а-17442/11 залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.А. Проценко

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна