Справа № 826/19208/14
Суддя: Санін Б.В.
Дата ухвалення: 2015-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16 січня 2015 року 08:01 № 826/19208/14

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі головуючого судді Саніна Б.В., при секретарі судового засідання Дмитрієвій В.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до 1. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 2. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Старокиївський банк" Пантіної Любові Олександрівні
про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась ОСОБА_1 (надалі-позивач/ОСОБА_1.) з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі-відповідач-1/ФГВФО, Фонд), Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» Пантіної Любові Олександрівни (надалі-відповідач-2/Уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіна Л.О.), в якому просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність ФГВФО, щодо відмови у задоволені заяви ОСОБА_1 про включення в загальний реєстр вкладників та видачі грошових коштів у розмірі гарантованої суми відшкодування за Договором банківського рахунку №8062 від 16.05.2014 р. (надалі-Договір банківського рахунку №8062) укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «Старокиївський банк».

2. Зобов'язати Уповноважену особу ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіну Л.О. включити ОСОБА_1 до загального реєстру вкладників які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Старокиївський банк» за рахунок ФГВФО за Договором банківського рахунку №8062, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «Старокиївський банк».

3. Зобов'язати ФГВФО виплатити ОСОБА_1 гарантовану суму відшкодування за Договором банківського рахунку №8062, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Старокиївський банк».

4. Стягнути з відповідачів на користь позивача суму сплаченого ним судового збору.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.12.2014 р. провадження по справі було відкрито та призначено до судового розгляду.

Водночас, 30.12.2014 р. через відділ документального обігу та контролю суду до судді Саніна Б.В. від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог (вх.№01-5/99882/14 від 29.12.2014 р.), в якій останній просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіної Л.О. щодо не внесення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Старокиївський Банк» за рахунок ФГВФО ОСОБА_1 за Договором банківського рахунку №8062, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «Старокиївський Банк».

2. Визнати протиправною бездіяльність ФГВФО щодо не внесення до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Старокиївський Банк» за рахунок ФГВФО ОСОБА_1 за Договором банківського рахунку №8062, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «Старокиївський Банк».

3. Зобов'язати Уповноважену особу ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіну Л.О. включити ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Старокиївський Банк» за рахунок ФГВФО за Договором банківського рахунку №8062, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «Старокиївський Банк».

4. Зобов'язати ФГВФО включити ОСОБА_1 до реєстру вкладників для здійснення виплат коштів за вкладами в ПАТ «Старокиївський Банк» за рахунок ФГВФО за Договором банківського рахунку №8062, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «Старокиївський Банк».

5. Зобов'язати ФГВФО виплатити ОСОБА_1 гарантовану суму відшкодування за Договором банківського рахунку №8062, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «Старокиївський Банк».

6. Стягнути з відповідачів на користь позивача сплаченого ним суму судового збору.

В судове засідання з'явився представник позивача, який позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав викладених в адміністративному позові, зокрема зазначає, про порушення відповідачами положень Закону України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб» (надалі-Закон №4452), що полягає у не включенні відповідачем-2 ОСОБА_1 до переліку вкладників, що в свою чергу призвело до не внесення ФГВФО позивача до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Старокиївський Банк» за рахунок останнього, що перешкоджає отриманню кошів із ФГВФО.

В судове засідання з'явився представник відповідача-1, який проти позовних вимог заперечує в повному обсязі, просить суд в їх задоволенні відмовити з підстав викладених в письмових запереченнях, зокрема зазначає, що права позивача ФГВФО не порушував, так як в поданому Уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіною Л.О. до ФГВФО переліку вкладників інформація про ОСОБА_1 була відсутня, внаслідок чого у відповідача-1 відсутні підстави для відшкодування позивачу коштів за вкладами в ПАТ «Старокиївський Банк» за рахунок ФГВФО.

В судове засідання з'явився представник відповідача-2, який проти позовних вимог заперечує в повному обсязі, просить суд в їх задоволенні відмовити з підстав викладених в письмових запереченнях, зокрема зазначає, що ОСОБА_1 була правомірно невключена до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ФГВФО, оскільки позивач не має права на таке відшкодування.

Відповідно до положень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до положень ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), справа розглядається в письмовому провадженні на підставі наявних в матеріалах справи документів

Розглянувши наявні в матеріалах докази, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується позов, оцінивши докази які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.05.2014 р. між ОСОБА_1 та ПАТ «Старокиївський Банк» було укладено Договір банківського рахунку №8062, відповідно до якого Банк за заявою Клієнта відкрив поточний рахунок Клієнта НОМЕР_2 у гривні та здійснює операції за ним згідно діючого законодавства України, нормативно-правових актів Національного банку України та чинних Умов здійснення операцій за рахунками фізичних осіб в ПАТ «Старокиївський Банк».

Відповідно до наданої позивачем до матеріалів справи виписки відділення №1 ПАТ «Старокиївський Банк» №321477 від 20.06.2014 р., вбачається, що станом на 20.06.2014 р. залишок на рахунках у ОСОБА_3 (рах. НОМЕР_1) становить 198 750,00 грн.

Так, 17.06.2014 р. правлінням НБУ було прийнято постанову №365 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» до категорії неплатоспроможних», відповідно до якої ПАТ «Старокиївський Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

В той же час, 17.06.2014 р. виконавчою дирекцією ФГВФО було прийнято рішення №50 «Про виведення з ринку та запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Старокиївський Банк», яким вирішено, зокрема:

ь з 18.06.2014 р. розпочати процедуру виведення ПАТ «Старокиївський Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації;

ь запровадити тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 18.06.2014 р. по 18.09.2014 р. включно;

ь призначити уповноваженою особою ФГВФО на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Старокиївський Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації Департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Пантіну Л.О.

11.09.2014 р. правлінням НБУ було прийнято постанову №563 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк».

17.09.2014 р. виконавчою дирекцією ФГВФО було прийнято рішення №92 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Старокиївський Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», яким вирішено, зокрема:

ь розпочати процедуру ліквідації ПАТ «Старокиївський Банк» з відшкодуванням з боку ФГВФО коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до плану врегулювання з 18.09.2014 р.

ь призначити уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації Департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Пантіну Л.О. строком на 1 рік з 18.09.2014 р. по 18.09.2015 р.

13.10.2014 р. ОСОБА_1 було подано до Уповноваженої особи ФГВФО на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіної Л.О. заяву, в якій позивач просила відшкодувати останній грошові кошти у розмірі гарантованої суми відшкодування за Договором банківського рахунку №8062, однак ні гарантованої суми відшкодування, ні відповіді на подану заяву, позивачем від відповідача-2 отримано не було.

Вважаючи дії відповідачів протиправними позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом для захисту своїх прав та інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи усіх форм дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Нормативно-правовим актом, яким встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження ФГВФО, порядок виплати ФГВФО відшкодування за вкладами, а також яким регулюються відносини між ФГВФО, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків є Закон №4452. Метою Закону №4452 є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Порядок відшкодування ФГВФО коштів за вкладами фізичних осіб, а також порядок здійснення виплат коштів за вкладами протягом дії тимчасової адміністрації в межах суми, гарантованої Фондом, за рахунок цільової позики Фонду, визначено в Положенні про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції ФГВФО від 09.08.2012 р. №14 (надалі - Положення №14).

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.4 Закону №4452 (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Так, ч.1 ст.26 Закону №4452 визначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

В той же час, ч.2 ст.26 Закону №4452 та п.8 р.I Положення №14 визначено, що вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований ст.27 Закону №4452, відповідно до якого уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

При цьому, уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до ч.4 ст.26 цього Закону.

Перелік складається станом на день прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, незалежно від кількості вкладів в одному банку (п.4 р.III Положення №14).

Таким чином, з аналізу вищевикладених норм чинного законодавства вбачається, що після винесення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку Уповноважена особа Фонду формує перелік вкладників які мають право на відшкодування коштів за вкладами та подає його до ФГВФО.

В свою чергу, виконавчою дирекцією Фонду відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників затверджується реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ФГВФО.

Як вбачається з матеріалів справи, що не заперечується сторонами, 16.05.2014 р. між позивачем та ПАТ «Старокиївський Банк» було укладено Договір №8062, відповідно до якого Банк відкрив ОСОБА_1 поточний рахунок у національній валюті відповідно до вимог законодавства України.

Однак, 17.06.2014 р. правлінням НБУ було прийнято постанову №365 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» до категорії неплатоспроможних», відповідно до якої ПАТ «Старокиївський Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

В той же час, 17.06.2014 р. виконавчою дирекцією ФГВФО було прийнято рішення №50 «Про виведення з ринку та запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Старокиївський Банк», відповідно до якого запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Пантіну Л.О. уповноваженою особою ФГВФО на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Старокиївський Банк».

11.09.2014 р. правлінням НБУ було прийнято постанову №563 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк».

17.09.2014 р. виконавчою дирекцією ФГВФО було прийнято рішення №92 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Старокиївський Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Старокиївський Банк» та призначено Пантіну Л.О. уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк».

Так, відповідно до пояснень представника позивача, на підставі отриманої від ПАТ «Банк «Київська Русь» інформації щодо не включення ОСОБА_1 до загального реєстру вкладників які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Старокиївський Банк» за рахунок ФГВФО, остання звернулася до Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіної Л.О. із заявою від 13.10.2014 р., в якій просила виплатити останній грошові кошти у розмірі гарантованої суми відшкодування за Договором банківського рахунку №8062, чого відповідачем-2 вчинено не було, чим на думку останньої були порушені її права як вкладника, який має гарантоване право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представників сторін суд критично ставиться до доводів позивача, щодо протиправності дій відповідачів щодо не внесення відомостей про позивача до переліку вкладників, та як наслідок не включення Фондом ОСОБА_1 до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Старокиївський Банк» за рахунок ФГВФО, з огляду на наступне.

Як встановлено судом під час розгляду адміністративної справи, що підтверджено в судовому засіданні представником відповідача-2, під час дії тимчасової адміністрації в ПАТ «Старокиївський Банк» Уповноваженою особою ФГВФО на тимчасову адміністрацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіною Л.О. було встановлено факти вчинення працівниками та клієнтами Банку, в тому числі й позивачем дій, спрямованих на неправомірне отримання від ФГВФО гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами.

Так, ч.2 ст.38 Закону №4452 визначено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч.3 цієї статті.

В той же час, відповідно до п.1 ч.4 ст.38 Закону №4452 4 Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у ч.2 ст.38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Враховуючи вищевикладене, на виконання своїх обов'язків, встановлених ч.2 ст.38 Закону №4452, Уповноваженою особою ФГВФО на тимчасову адміністрацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіною Л.О. відповідно до наказу №23 від 24.06.2014 р. (надалі-Наказ №23) було створено комісію з перевірки договорів (інших правочинів), укладених ПАТ «Старокиївський Банк» протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення договорів (правочинів) виконання яких спричинило або може спричинити погіршення фінансового стану банку та які відповідають критеріям, передбаченим ч.2 ст.38 Закону №4452.

Як вбачається з матеріалів справи, що також підтверджується поясненнями представника відповідача-2, під час проведення перевірки було встановлено, що на банківський рахунок НОМЕР_2, відкритий на ім'я ОСОБА_1 одноразово надійшли кошти у розмірі 198 750,00 грн. внаслідок їх безготівкового перерахування з рахунку іншої юридичної особи.

Зокрема, на підтвердження вищевикладеного, відповідачем-2 було надано до матеріалів справи витяг з реєстру платіжних документів, з якого вбачається, що 06.06.2014 р. з рахунку юридичної особи НОМЕР_3 на рахунок позивача НОМЕР_2, було перераховано грошові кошти у розмірі 198 750,00 грн., що на думку відповідача-2 свідчить про нікчемність Договору №8062, який було укладеного позивачем з ПАТ «Старокиївський Банк» виключно з метою одержання неправомірної вигоди для інших осіб.

З врахуванням вищевикладеного, 21.08.2014 р. виконавчою дирекцією ФГВФО було прийнято рішення №182/14 щодо тимчасового блокування виплат грошових коштів та відповідного звернення до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

29.08.2014 р. на підтвердження факту нікчемності виявлених правочинів, а також зважаючи на необхідність звернення до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо виявлених фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку та інших осіб, зокрема й ОСОБА_1 стосовно ПАТ «Старокиївський Банк», враховуючи рішення виконавчої дирекції ФГВФО №182/14 від 21.08.2014 р., Уповноваженою особою ФГВФО на тимчасову адміністрацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіною Л.О. було видано Наказ №61, відповідно до якого було зупинено перерахування/виплати за транзакціями і правочинами, визнано нікчемними всі транзакції та правочини (договори), зокрема й Договір №8062 укладений позивачем з ПАТ «Старокиївський Банк»,16.05.2014 р.

01.09.2014 р. відповідачем-2 було подано до органів МВС України заяву №2133/08-02, відповідно до якої, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, було відкрито кримінальне провадження №0000367 внесеного 11.09.2014 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги надані до матеріалів справи докази щодо нікчемності укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Старокиївський Банк» Договору №8062, суд погоджується з доводами відповідача-2 на рахунок правомірності не включення ОСОБА_1 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Старокиївський Банк» за рахунок ФГВФО.

При цьому, суд погоджується з доводами представника відповідача-2, на рахунок того, що оскільки правочин щодо відкриття рахунку та внесення коштів на цей рахунок визнано Банком нікчемними, у останнього відсутні правові підстави для включення ОСОБА_1 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Старокиївський Банк» за рахунок ФГВФО.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що представником позивача не доведено протиправності дій відповідача-2 щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Старокиївський Банк», як наслідок суд вважає за необхідне в цій частині позовних вимог відмовити.

Крім того, суд вважає за необхідне відмовити в частині позовних вимог, щодо зобов'язання Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіної Л.О. включити ОСОБА_1 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ФГВФО, виходячи з наступного.

Відповідно до положень Закону №4452, Уповноважена особа протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, на підставі якого виконавчою дирекцією Фонду протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку затверджується реєстр вкладників для здійснення виплат за вкладами за рахунок Фонду.

Так, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідний перелік вкладників формується Уповноваженою особою ФГВФО лише один раз та виключно з метою визначення ресурсів Фонду які будуть спрямовані на відшкодування коштів за вкладами. Відшкодування коштів за вкладами здійснюється на підставі затвердженого виконавчою дирекцією ФГВФО реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

Більше того, суд вважає за необхідне звернути увагу, що після затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстру вкладників, Уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» не має права вносити зміни до переліку вкладників, а лише може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників.

При цьому, суд приймає до уваги доводи відповідача-2, на рахунок того, що оскільки правочини щодо відкриття банківського рахунку НОМЕР_2 та внесення коштів на цей рахунок визнано Банком нікчемними, то позивач не має вкладу у Банку та не є вкладником банку, як наслідок грошові кошти, про які зазначено в адміністративному позові не підлягають відшкодуванню за рахунок ФГВФО, а отже й підстав для внесення ОСОБА_1 до повного переліку вкладників у відповідач-2 відсутні.

В той же час, суд вважає за необхідне відмовити в частині позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності ФГВФО щодо не внесення ОСОБА_1 до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Старокиївський Банк» за рахунок ФГВФО та зобов'язання Фонду включити позивача до такого реєстру, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.5 ст.27 Закону №4452 протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що не заперечується сторонами, загальний реєстр вкладників складається виконавчою дирекцією Фонду виключно на підставі поданого Уповноваженою особою Фонду переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ФГВФО. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що ні Законом №4452, ні іншим нормативно-правовим актом не передбачено право Фонду затверджувати загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ФГВФО на підставі інших документів, окрім поданого Уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги, те що Уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіною Л.О. до переліку вкладників, відомостей про ОСОБА_1 внесено не було, суд приходить до висновку щодо відсутності у відповідача-1 правових підстав для включення позивача до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Старокиївський Банк» за рахунок ФГВФО, як наслідок суд погоджується з доводами представника відповідача-1 щодо необґрунтованості вимог позивача про зобов'язання ФГВФО включити ОСОБА_1 до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Старокиївський Банк» за рахунок ФГВФО.

Більше того, суд вважає за необхідне звернути увагу на зміст Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р. на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя, від так завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

Таким чином, вимога позивача щодо зобов'язання ФГВФО виплатити ОСОБА_1 гарантовану суму відшкодування за Договором банківського рахунку №8062, укладеним між позивачем та ПАТ «Старокиївський Банк», є формою втручання в дискреційні повноваження відповідачів, та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладені обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову. Крім того, відповідно до ст.94 КАС України, судовий збір не відшкодовується.

Керуючись положеннями ст.2, ст.11, ст.69, ст.71, ст.86, ст.158-163, ст.167, ст.254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в Публічному акціонерному товаристві «Старокиївський Банк» Пантіної Любов Олександрівни залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.185-187 КАС України.

Суддя Б.В. Санін