Справа № 175/5178/14-а
Суддя: Борисов С. А.
Дата ухвалення: 2014-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-175/5178/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2014 року смт. Ювілейне

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Борисова С.А.

при секретарі Єльшиній А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ювілейне адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» про визнання протиправними та скасування окремих положень рішення від 18 вересня 2013 року №249 «Про дозвіл на початок роботи»,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про визнання протиправними та скасування окремих положень рішення Виконавчого комітету Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 18 вересня 2013 року №249 «Про дозвіл на початок роботи».

Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності в якій також зазначив, що адміністративний позов підтримує з підстав, наведених у ньому, у зв'язку з чим просить його задовольнити та визнати протиправним і скасувати п. 2 рішення Виконавчого комітету Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області №249 від 18 вересня 2013 року «Про дозвіл на початок роботи».

У судове засідання представник відповідача не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю бути присутнім його представника в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби розглядаються та вирішуються протягом розумного строку, але не більше двадцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

З матеріалів справи вбачається, що справа тривалий час не може знайти свого вирішення. Представник відповідача в судове засідання не з'являється, про поважність причин неявки суд не повідомляє та не підтверджує зайнятість представника належними доказами. Таким чином вважає за можливе розгляд справу у відсутність представника відповідача.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2014 р. залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет», оскільки прийняте рішення за результатами розгляду даної справи може суттєво вплинути на його права, свободи, інтереси та обов'язки, як власника магазинів, режим роботи яких встановлено оскаржуваним рішенням. Третьою особою до суду надано письмові пояснення.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що порядок та умови продажу алкогольних та слабоалкогольних напоїв встановлені Законом України «Про державне регулювання виробництва, обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» № 481/95-ВР від 19.12.1995 року.

Частина 3 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» передбачає, що органи місцевого самоврядування під час проведення масових заходів мають право забороняти продаж пива (крім пива у пластиковій тарі), алкогольних, слабоалкогольних напоїв та вин столових. Таким чином, органам місцевого самоврядування не надані повноваження щодо встановлення інших обмежень щодо реалізації пива та алкогольних напоїв.

Жодним законодавчим актом не визначено повноважень органу місцевого самоврядування щодо встановлення постійних часових обмежень щодо торгівлі (реалізації) алкогольних і слабоалкогольних напоїв.

Позивач вважає, що Виконавчий комітет Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, приймаючи п. 2 оскаржуваного рішення, вийшов за межі наданих йому Законом повноважень, що призвело до істотного порушення прав позивача, тому окремі положення, а саме п.2. рішення №249 від 18 вересня 2013 року, слід визнати протиправними та скасувати.

Крім того, позивач зазначає, що Виконавчий комітет Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, приймаючи оскаржуване рішення, вийшов за межі наданих йому Законом повноважень, що призвело до істотного порушення прав третьої особи, як особи, яка отримала відповідний дозвіл (ліцензію) на реалізацію алкогольних напоїв, на здійснення своєї діяльності в межах вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва, обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», тому окремі положення оскаржуваного рішення №249 від 18 вересня 2013 року слід визнати протиправними та скасувати.

Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що Виконавчий комітет Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області пунктом 1 оскаржуваного рішення №249 від 18 вересня 2013 року, надав третій особі дозвіл на цілодобову роботу магазинів «Продукти-3» за адресою: смт. Ювілейне, вул. 8 Марта, 3, та «Продукти-23» за адресою: смт. Ювілейне, вул. Совхозна, 46 а.

В свою чергу, пунктом 2 оскаржуваного рішення відповідач заборонив третій особі у вищезазначених магазинах здійснювати торгівлю тютюновими та лікеро-горілчаними виробами, пивом і слабоалкогольними напоями з 22:00 до 06:00 год.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 140 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється в межах Конституції і законів України в порядку, встановленому законом. Зазначені норми дублюються й в інших нормативно-правових актах, зокрема в ст. ст. 10, 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Такі ж положення закріплені у статті 4 Європейської хартії місцевого самоврядування, яка встановлює, що головні повноваження і функції органів місцевого самоврядування визначаються конституцією або законом; органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу; повноваження, якими наділяються органи місцевого самоврядування, як правило, мають бути повними і виключними.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Підпунктами 1-4 частини б) статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, а саме: здійснення заходів щодо розширення та вдосконалення мережі підприємств житлово-комунального господарства, торгівлі, громадського харчування, побутового обслуговування, розвитку транспорту і зв'язку; здійснення відповідно до законодавства контролю за належною експлуатацією та організацією обслуговування населення підприємствами житлово-комунального господарства, торгівлі та громадського харчування, побутового обслуговування транспорту, зв'язку, за технічним станом, використанням та утриманням інших об'єктів нерухомого майна усіх форм власності, за належними, безпечними і здоровими умовами праці на цих підприємствах і об'єктах; прийняття рішень про скасування даного ними дозволу на експлуатацію об'єктів у разі порушення нормативно-правових актів з охорони праці, екологічних, санітарних правил, інших вимог законодавства; здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо захисту прав споживачів; встановлення за погодженням з власниками зручного для населення режиму роботи розташованих на відповідній території підприємств, установ та організацій сфери обслуговування незалежно від форм власності.

Згідно частини 3 статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» № 481/95-ВР від 19.12.1995 року на час проведення масових заходів сільські, селищні та міські ради в межах відповідної адміністративної території можуть заборонити або обмежити продаж пива (крім пива у пластиковій тарі), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та куріння тютюнових виробів.

Стаття 15 вищевказаного Закону передбачає, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій, які видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб'єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов'язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб'єкта господарювання. Жодних часових обмежень щодо реалізації слабоалкогольних та алкогольних напоїв цим законом не встановлено.

З огляду на вищезазначені норми законодавства, питання обмеження місць торгівлі алкогольними напоями є предметом законодавчого регулювання та реалізовується виключно парламентом шляхом прийняття законодавчого акту, оскільки жодним законодавчим актом не визначено повноважень органу місцевого самоврядування щодо обмеження місць продажу алкогольних і слабоалкогольних напоїв та тютюнових виробів. Такої норми не містить в собі і ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Частиною 2 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач має право на вільний вибір товарів і послуг у зручний для нього час.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 Господарського кодексу України незаконне втручання органів та посадових осіб місцевого самоврядування у господарську діяльність суб'єктів господарювання забороняється. Не допускається видання правових актів органів місцевого самоврядування, якими встановлюються не передбачені законом обмеження щодо обігу окремих видів товарів (послуг) на території відповідних адміністративно-територіальних одиниць.

Згідно ст. 43 Господарського кодексу України підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом. Загальними гарантіями прав підприємців, як передбачено ст. 47 Господарського кодексу України, є державна гарантія рівних прав та рівних можливостей, незалежно від обраних ними організаційних форм підприємницької діяльності.

Таким чином, орган місцевого самоврядування може заборонити або обмежити споживання і продаж алкогольних напоїв лише на час проведення масових заходів, а не взагалі, як зазначено в оскаржуваному рішенні. Жодним законодавчим актом не визначено повноважень органа місцевого самоврядування щодо обмеження місць продажу алкогольних і слабоалкогольних напоїв та тютюнових виробів. Серед повноважень міських рад відсутні повноваження щодо встановлення обмежень у здійснені торгівлі.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про захист економічної конкуренції» антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, зокрема, визнаються: заборона або перешкоджання створенню нових підприємств чи здійснення підприємництва в інших організаційних формах у будь-якій сфері діяльності, а також встановлення обмежень на здійснення окремих видів діяльності, на виробництво, придбання чи реалізацію певних видів товарів; надання окремим суб'єктам господарювання або групам суб'єктів господарювання пільг чи інших переваг, які ставлять їх у привілейоване становище стосовно конкурентів, що призводить або може призвести до недопущення, усунення, обмеження чи спотворення конкуренції; дія, внаслідок якої окремим суб'єктам господарювання або групам суб'єктів господарювання створюються несприятливі чи дискримінаційні умови діяльності порівняно з конкурентами; дія, якою встановлюються не передбачені законами України заборони та обмеження самостійності підприємств, у тому числі щодо придбання чи реалізації товарів, ціноутворення, формування програм діяльності та розвитку, розпорядження прибутком.

Стаття 15 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачає заборону вчинення антиконкурентних дій органами влади, органами місцевого самоврядування. Прийнявши вказане рішення відповідач порушив право позивача, який отримав відповідний дозвіл (ліцензію) на реалізацію алкогольних напоїв, здійснював свою діяльність в межах вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва, обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Відповідно до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням прав особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідачем не надано суду жодних доказів про правомірність дій Виконавчого комітету Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області щодо винесення ним оскаржуваного рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача щодо визнання протиправним та скасування п. 2 рішення Виконавчого комітету Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області №249 від 18 вересня 2013 року «Про дозвіл на початок роботи».

Керуючись ст.2, ст.7, ст.10, ст.11, ст.17, ст.158, ст.159, ст.160, ст.161, ст.162, ст.163 КАС України, на підставі ст. 25, ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 15 Закону України «Про захист економічної конкуренції» ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про визнання протиправними та скасування окремих положень рішення від 18 вересня 2013 року №249 «Про дозвіл на початок роботи» - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати пункт 2 рішення Виконавчого комітету Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 18 вересня 2013 року №249 «Про дозвіл на початок роботи».

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя С.А.Борисов