Справа № 760/23778/14-а
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2015-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н.П.

Суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Солом'янського районного суду м.Києва від 09 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та призначення й виплату одноразової грошової допомоги, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Солом'янського районного суду м.Києва з позовом до Міністерства оборони України, в якому просить визнати неправомірними дії відповідача, зобов'язати його нарахувати та виплатити непризначену одноразову грошову допомогу у розмірі 48-місячного грошового забезпечення відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб» № 499.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 09 грудня 2014 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов'язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є пенсіонером та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених звійськової служби, та деяких інших осіб».

21 листопада 2006 року він був звільнений з військової служби наказом Української військово-медичної академії № 234.

04 квітня 2007 року позивач отримав III групу інвалідності у зв'язку із захворюванням, яке пов'язано із виконанням обов'язків військової служби, що підтверджується довідкою МСЕК серії КБ-1 № 011453 від 04 квітня 2007 року.

20 жовтня 2007 року відповідно до протоколу № 5 засідання комісії з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби прийнято рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги позивачу внаслідок контузії, пов'язаної з виконанням обов'язків військової служби в розмірі 48-місячного грошового забезпечення в сумі 49 728 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, на звернення позивача від 07 вересня 2014 року про перерахунок призначених грошових коштів, листом Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 16 жовтня 2014 року відмовлено у проведенні та перерахунку грошової допомоги у зв'язку з тим, що позивачу зазначені кошти вже були нараховані та виплачені відповідно до Указів Президента України від 10 квітня 1996 року № 925 та від 23 лютого 2002 року № 173, постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців» № 829 від 22 травня 2000 року і Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військово служби, що сталися у 2006 році» № 284 від 21 лютого 2007 року( що діяла на момент виникнення правовідносин).

ОСОБА_2 не погодився з таки висновко і свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що нарахування та виплата одноразової грошової допомоги відповідачем проведена відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 284 від 21 лютого 2007 року без урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб», яка передбачає порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов'язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п'ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї статті Закону Кабінет Міністрів України 21 лютого 2007 року постановою № 284 затвердив Порядок та умови умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році.

Згідно з підпунктом 3 пункту 2 даного Порядку, у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов'язків військової служби -інвалідам III групи у розмірі 48-місячного грошового забезпечення.

Відповідно до п. 3 Порядку, розмір грошової допомоги визначається відповідно до грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військове звання, відсоткової надбавки за вислугу років та 100-відсоткової надбавки, передбаченої Указами Президента України від 4 жовтня 1996 р. N 925 ( 925/96 ) та від 23 лютого 2002 р. N 173 ( 173/2002 ) і постановою Кабінету Міністрів України від 22 травня 2000 р. N 829 ( 829-2000-п ) за останньою посадою, яку військовослужбовець займав на день втрати працездатності, а особа, звільнена з військової служби, - на день звільнення. У разі встановлення групи інвалідності, яка дає право на отримання грошової допомоги у більшому розмірі, її виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Зважаючи на на те, що інвалідність позивачу була встановлена з 04 квітня 2007 року, суд попередньої інстанції правильно прийшов до висновку, що відповідач при вирішення питання про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги діяв на підставі чинної на той момент постанови Кабінету Міністрів України № 284 від 21 лютого 2007 року, оскільки постанова Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб», яка передбачає порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги, на той момент не діяла.

Згідно п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499 «Про затвердження порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб» установлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 1 січня 2007 року, здійснюється згідно з Порядком, затвердженим цією постановою.

Суд першої інстанції вказане врахував, зазначивши, що позивач мав право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році» від 21 лютая 2007 року №284 у розмірі 48-місячного грошового забезпечення за останньою посадою на день встановлення інвалідності, яке було реалізовано і не порушувалось відповідачем.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, а тому вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції має право за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160,197,198,200,205,206,212,254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Солом'янського районного суду м.Києва від 09 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.