Справа № 564/2638/14-а
Суддя: Грипіч Л.А.
Дата ухвалення: 2014-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2638/14-а

Рядок статзвіту № 27

29 грудня 2014 року

Суддя Костопільського районного суду Рівненської області Грипіч Л.А.

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Заступника начальника Житомирської митниці державної фіскальної служби України Бондарука Сергія Олексійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області з адміністративним позовом до заступника начальника Житомирської митниці державної фіскальної служби України Бондарука С.О. про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення .

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим що, 05 листопада 2014 року заступником начальника Житомирської митниці державної фіскальної служби України Бондарук С.О. винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0334/101000001/2014, якою визнано винним позивача у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 гривень.

Згідно оскаржуваної постанови 09 жовтня 2014 року головним державним інспектором оперативно-аналітичного відділу управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Житомирської митниці Міндоходів Торбенко М.І. було зупинено автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», кузов № НОМЕР_1, д/н НОМЕР_2, який знаходився під керуванням Позивача. В ході перевірки встановлено, що зазначений транспортний засіб, що зареєстрований у відповідних реєстраційних органах Німеччини, було ввезено на митну територію України 08 червня 2014 року громадянином Німеччини ОСОБА_7 на митну територію України через зону діяльності Яготинської митниці Міндоходів в митному режимі «тимчасове ввезення».

Позивач заперечує проти законності постанови про порушення митних правил з тих підстав, що він не ввозив даний автомобіль на митну територію України і не є власником автомобіля, на якого покладається дотримання вимог Митного кодексу України, тобто він не є суб'єктом даного правопорушення.

Просив постанову № 0334/101000001/2014 від 05 листопада 2014 року в справі про адміністративне правопорушення винесену заступником начальника Житомирської митниці державної фіскальної служби України Бондарук С.О. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 469 Митного Кодексу України з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 гривень - скасувати.

В судове засідання позивач не з'явився. Звернувся до суду із заявою, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача Житомирської митниці державної фіскальної служби України в судове засідання не з'явився, надіслав письмові заперечення на позов. В своїх запереченнях вказує, що постанова винесена на законних підставах, з врахуванням всіх обставин справи. На день винесення постанови, відповідач не мав жодних підстав, які б перешкоджали б йому у винесенні постанови про порушення митних правил ОСОБА_1, тому свою постанову вважає законною, а позов безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності та подані відповідачем письмові заперечення, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що згідно протоколу про порушення митних правил № 0334/101000001/2014 від 09 жовтня 2014 року, складеного головним державним інспектором оперативно-аналітичного відділу управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Житомирської митниці Міндоходів Торбенко М. І., 09 жовтня 2014 року під час проведення спільних з УДІ УМВС в Житомирській області заходів на стаціонарному посту ДАІ № 3 в м. Новоград-Волинський був зупинений автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», кузов № НОМЕР_1, д/н НОМЕР_2, під керуванням громадянина України ОСОБА_1

Під час проведення перевірки за допомогою відомчої системи ЄАІС ДМСУ було встановлено, що автомобіль матки «MERCEDES-BENZ», кузов № НОМЕР_1, д/н НОМЕР_2, 08 червня 2014 року був ввезений на митну територію України через зону діяльності Яготинської митниці громадянином Німеччини ОСОБА_7, в режимі тимчасове ввезення до одного року.

Громадянин України ОСОБА_1 здійснив неправомірну операцію з товаром (транспортним засобом), що перебуває під митним контролем, митне оформлення якого не закінчено, а саме користувався автомобілем марки «MERCEDES-BENZ», кузов № НОМЕР_1, д/н НОМЕР_2 без дозволу митного органу. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил передбачених ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України.

Згідно постанови в справі про порушення митних правил № 0334/101000001/2014 від 05 листопада 2014 року винесеної заступником начальника Житомирської митниці державної фіскальної служби України Бондарук С.О. громадянина України ОСОБА_6, визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн.

Для вирішення даного спору суд вважає за необхідне проаналізувати наступні норми законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України зміна стану товарів, митне оформлення яких не закінчено, або товарів, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі, користування та розпорядження ними без дозволу митного органу, а так само невжиття передбачених частиною четвертою статті 204 цього Кодексу заходів щодо товарів, строк тимчасового зберігання яких під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі закінчився тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до листа Державної митної служби України від 03.09.2012 року «Про кваліфікацію дій за ст. 469 Митного кодексу України» тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно тими громадянами, які ввезли їх в Україну, для їх особистих потреб строком до одного року, не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані, а також відчужені чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Згідно даного листа Державної митної служби України від 03.09.2012 року № 20/2-11/09804 - ЕП було роз'яснено, що особа, яка керує транспортним засобом, що був тимчасово ввезений на митну територію України, з дозволу власника транспортного засобу може відповідати тільки за ч. 1 ст. 126 КУпАП, якщо буде керувати транспортом без відповідних документів на право керування (посвідчення водія і реєстраційних документів на цей транспортний засіб).

В той же час відповідно до абзацу 2 пункту 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право користування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Відповідно до Конвенції про тимчасове ввезення (дата підписання: 26.06.1990, дата приєднання України: 24.03.2004, дата набуття чинності: 22.09.2004) п. б статті 7 глави 3 Додатку С «Додаток щодо транспортних засобів», транспортні засоби приватного використання можуть використовуватись третіми особами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення. Кожна Договірна Сторона може дозволити таке використання особою, яка постійно проживає на її території, зокрема якщо вона використовує його від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення.

З огляду на викладене, у разі встановлення фактів відчуження чи передачі у володіння, користування або розпорядження іншим особам транспортних засобів особистого користування, ввезених особами - нерезидентами, є підстави для розгляду питання щодо наявності ознак правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 469 Митного кодексу України.

При цьому в силу вимог статей 380, 469 Митного кодексу України суб'єктом, тобто особою, яка може бути притягнута до відповідальності за ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України є особа (громадянин - нерезидент), яка тимчасово ввезла на митну територію України транспортний засіб особистого користування і порушила митні правила шляхом передачі його в користування іншій особі.

Відповідно до статті 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а в даному випадку про порушення митних правил, серед інших визначених законом обставин зобов'язаний з'ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого МК України; чи є особа винною в його вчиненні, отже чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 254 КпАП України визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

У статті 256 КпАП України вказано, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно зі ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

У відповідності до ч. 1 ст. 287 КпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Зважаючи на п. 3 ч. 1 ст. 288 КпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Статтею 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини 1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку що в даному випадку до відповідальності за порушення митних правил, до адміністративної відповідальності була притягнута не особа яка тимчасово ввезла на митну територію України транспортний засіб особистого користування і порушила митні правила шляхом передачі його в користування іншій особі, а позивач який не ввозив даний автомобіль на митну територію України і не є власником автомобіля, на якого покладається дотримання вимог Митного кодексу України, тобто він не є суб'єктом даного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене судом встановлено, що громадянин ОСОБА_1 правомірно використовує автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», кузов № НОМЕР_1, д/н НОМЕР_2 на території України.

Оскільки позивач ОСОБА_1 не є суб'єктом, якого слід притягувати до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України, суд вважає, за необхідне скасувати постанову № 0334/101000001/2014 від 05 листопада 2014 року в справі про адміністративне правопорушення винесену винесеної заступника начальника Житомирської митниці державної фіскальної служби України Бондарук С. О. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України, а провадження у справі закрити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 217, 222, 251, 252, 254, 256, 283, 287-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 458, 459 Митного Кодексу України, керуючись ст.ст. 9-12, 69, 71, 86, 158-163, 167, 171-2 КАС України , суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Заступника начальника Житомирської митниці державної фіскальної служби України Бондарука Сергія Олексійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити .

Скасувати постанову № 0334/101000001/2014 від 05 листопада 2014 року в справі про адміністративне правопорушення винесену заступником начальника Житомирської митниці державної фіскальної служби України Бондарук Сергієм Олексійовичем про притягнення.

Провадження у справі - закрити.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає .

Суддя: Грипіч Л.А.