Справа № П/811/3658/14
Суддя: О.В. Кравчук
Дата ухвалення: 2015-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2015 року Справа № П/811/3658/14

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравчук О.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євростенд-Груп"

до відповідача - Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євростенд-Груп" (далі - позивач) звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області (далі - відповідач), у якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17 вересня 2013 року №.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Євростенд-Груп" податковим органом протиправно, без наявності достатніх на те підстав, було зроблено висновок щодо направленості діяльності позивача у взаємовідносинах з ТОВ "Спец Торг" на ухилення від сплати податків та нікчемності укладеного із зазначеним контрагентом правочину.

Відповідач подав до суду заперечення на позовну заяву, у яких наголосив, що перевіркою встановлено укладення позивачем угод без мети настання реальних наслідків, безпідставне включення до складу податкового кредиту сум ПДВ за взаємовідносинами з ТОВ "Спец Торг". Вважаючи угоди, укладені позивачем із вказаними контрагентом нікчемними, відповідач наполягає на правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та заперечує проти позову (Т. 1, а.с.69).

За клопотанням представників позивача та відповідача подальший розгляд та вирішення справи судом було здійснено у порядку письмового провадження (Т.1, а.с.164,175).

Суд заслухав у відкритому судовому засіданні пояснення представника позивача, розглянув у письмовому провадженні подані представниками позивача і відповідача документи і матеріали, всебічно і повно з'ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно і неупереджено оцінив докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євростенд-Груп" зареєстроване як юридична особа виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради 25 червня 2011 року та з того часу перебуває у податковому органі як платник податків (а.с.15). З 01 квітня 2012 року є платником податку на додану вартість, що посвідчується відповідним свідоцтвом (а.с.17).

У період з 15 по 19 серпня 2013 року посадовими особами Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ "Євростенд-Груп" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ "Спец Торг" за лютий 2013 року.

За результатами перевірки податковим органом було складено Акт документальної позапланової невиїзної перевірки від 21 серпня 2013 року №20/11-23-22-05/3750332, згідно якого контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем: пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України № 2755-ІV від 02.12.2010 року в частині заниження сум податку на додану вартість за лютий 2013 року у розмірі 81 732,00 грн. (а.с.20-28).

На підставі висновків вказаного Акта перевірки податковим органом було винесено податкове повідомлення-рішення від 17 вересня 2013 року №, яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 122 598,00 грн. (із них за основним платежем - 81 732,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 40866,00 грн.) (Т.1, а.с.32).

Як вбачається матеріалів справи, оскаржене податкове повідомлення-рішення базується на висновках акту перевірки про безпідставне формування податкового кредиту за господарськими операціями, які, на думку податкового органу, не мали реального характеру.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з такого.

Податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V Податкового кодексу України (підпункт 14.1.181. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: 1) придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; 2) придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

При цьому в пункті 198.2 зазначеної статті передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів із банківського рахунку платника податку в оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлені вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку.

Так, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до підпункту 2.4 пункту 2 Положення "Про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 168/704 від 05.06.1995 року, первинні документи (на паперових і машинозчитувальних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному вираженні), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійсненні господарської операції і складання первинного документа.

З аналізу наведених правових норм у їх системному зв'язку, суд дійшов висновку, що необхідною умовою правомірності формування податкового кредиту є фактичне здійснення господарської операції платником податків.

У свою чергу, фактичне здійснення господарської операції платником податків посвідчується, зокрема, належно оформленими податковими накладними та іншими первинними бухгалтерськими документами.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне дослідити правомірність формування позивачем податкового кредиту по господарських операціях з ТОВ "Спец Торг" у розрізі фактичного здійснення відповідних господарських операцій.

Видами діяльності ТОВ "Євростенд-Груп" за КВЕД є, зокрема, виробництво інших меблів (36.14.0); виробництво металевих резервуарів, цистерн та контейнерів (28.21.0), оброблення та нанесення покриттів на метали (28.51.0), виробництво бочок та аналогічних металевих ємностей (28.71.0) (Т.1, а.с.16).

03 грудня 2012 року ТОВ "Євростенд-Груп" (замовник) та ТОВ "Спец Торг" (постачальник) було укладено договір поставки №96 (Т.1, а.с.41-42).

Так, на виконання умов договору, у лютому 2013 року позивачем було придбано у ТОВ "Спец Торг" товар в асортименті (дріт, труби, листи) на загальну суму 490 392,00 грн. (із них ПДВ - 81732,00 грн).

Оплата за даним договором була здійснена безготівковим шляхом, що посвідчується відповідним платіжним дорученням (Т.1, а.с.169-170).

Факт отримання позивачем товару підтверджується наявними у матеріалах справи податковими накладними від 01 лютого 2013 року №66,67; від 04 лютого 2013 року №68,69; від 05 лютого 2013 року №70,71; від 06 лютого 2013 року №72,73,74 (Т.1, а.с.53-61) та відповідними видатковими накладними (Т.1, а.с.44-42).

Позивач також надав до суду докази використання придбаного у ТОВ "Спец Торг" товару для виготовлення торговельно-рекламного обладнання на замовлення ряду суб'єктів господарювання (Т.1, а.с.76-143,177-250, Т.2, а.с. 1-7).

Принагідно суд зазначає, що законодавчі норми не ставлять в залежність відсутність транспортних документів на перевезення вантажу (товару) з наслідками формування бази оподаткування податком на додану вартість. При цьому умовами договору поставки №96 передбачене постачання товару за власний рахунок постачальника до складу ТОВ «Євростенд-Груп» (Т.1, а.с. 41).

Тому, за наявності у ТОВ "Євростенд-Груп" передбачених Податковим кодексом України та Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" належно оформлених первинних документів, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення, відсутність товарно-транспортних накладних суд не розглядає як доказ безтоварності господарських операції позивача.

Системний аналіз вищезазначених правових норм, дослідження наявних в матеріалах справи договору, податкових, видаткових накладних свідчить про те, що документи, на підставі яких позивач сформував податковий кредит, відповідають критеріям первинного документу, а відтак - дії позивача щодо формування податкового кредиту є правомірними. Подані позивачем банківські документи, за якими здійснювалася оплата товару, є достовірними доказами виконання контрагентом позивача зобов'язань, обумовлених договором поставки.

Даючи правову оцінку наведеним доказам, суд вважає, що ними підтверджується реальний характер господарських операцій ТОВ "Євростенд-Груп" та ТОВ "Спец Торг", а відтак - і правомірність формування позивачем податкового кредиту.

Встановлений судом факт правомірності формування податкового кредиту дає підстави для висновку про протиправне застосування до позивача і штрафних санкцій на суму 40866,00 грн. на підставі пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України податковим повідомленням-рішенням №.

Суд при цьому не приймає посилання відповідача на відсутність у контрагента позивача основних фондів, оскільки наявність або відсутність матеріально-технічної бази у контрагента господарюючого суб'єкта не є передумовою для визначення господарської компетенції останнього та не має правового значення для вирішення питання про наявність наміру сторін на реальне настання правових наслідків, обумовлених укладеними угодами, або порушення підприємством правил оподаткування.

Аналогічна правова позиція Вищого адміністративного суду України викладена в ухвалі від 04.03.2014 №К/9991/27474/12.

За приписами частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Водночас, відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Однак, у дані справі відповідач не довів правомірності своїх рішень.

Викладене вище дає підстави вважати, що позивачеві було протиправно донараховано податкові зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем і за штрафними санкціями, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Позивачем документально підтверджено здійснення належного до сплати за подання позову майнового характеру судового збору в сумі 182,70 грн, (а.с.63), а тому зазначена сума підлягає поверненню з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 2, 17, 71, 86, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області від 17 вересня 2013 року №, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Євростенд-Груп" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 122 598,00 грн. (із них за основним платежем - 81 732,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 40866,00 грн.).

Присудити Товариству з обмеженою відповідальністю "Євростенд-Груп" судовий збір у розмірі 182,70 грн. (сто вісімдесят дві гривні, сімдесят копійок) з Державного бюджету України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд в десятиденний строк з дня отримання копії цієї постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.В. Кравчук