Справа № 816/2903/14
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2015-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2015 р.Справа № 816/2903/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Старостіна В.В.
Суддів: Бегунца А.О. , Бартош Н.С.
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавського слідчого ізолятора Управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 30.10.2014р. по справі № 816/2903/14
за позовом ОСОБА_1
до Полтавського слідчого ізолятора Управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області
третя особа Військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1
про скасування дисциплінарного стягнення та заміна підстав для звільнення зі служби,
ВСТАНОВИЛА:
25 липня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Полтавського слідчого ізолятору управління державної пенітенціарної служби України у Полтавській області, треті особи: Військова частина НОМЕР_1 , Полтавський обласний військовий комісаріат про визнання протиправними та скасувати накази Начальника Полтавського слідчого ізолятору Управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області № 85 від 16.03.2009 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності співробітників слідчого ізолятора", № 184 від 09.12.2010 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності співробітників слідчого ізолятора", № 281 від 24.07.2012 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності співробітників слідчого ізолятора" та №7п від 25.01.2013 "Про відсутність без поважних причин на робочому місті ОСОБА_1 та покарання винних", № 22п від 06.08.2013 "Про відсутність без поважних причин на робочому місті ОСОБА_1 та покарання винних", № 33п від 10.10.2013 "Про відсутність без поважних причин на робочому місті ОСОБА_1 та покарання винних", № 22о/с від 13.06.2014 "Про відсутність без поважних причин на робочому місті ОСОБА_1 та покарання винних", № 31о/с від 25.06.2014 "Про відсутність без поважних причин на робочому місті ОСОБА_1 та покарання винних", в частині накладення стягнення на ОСОБА_1 ; визнання протиправним та скасувати наказ Начальника Полтавського слідчого ізолятору Управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області № 46/ОС-14 від 25.06.2014 в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби за порушення дисципліни за ст. 63 п "є" "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України" та заміну підстав для звільнення зі служби (з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 21.08.2014).
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що не зважаючи на його неодноразові звернення до керівництва Полтавського слідчого ізолятору управління державної пенітенціарної служби України у Полтавській області з рапортами про звільнення у зв`язку з прийняттям на військову службу, відповідачем було винесено наказ про звільнення ОСОБА_1 зі служби за порушення дисципліни. Стверджував, що наказ Начальника Полтавського слідчого ізолятору управління державної пенітенціарної служби України у Полтавській області "По особовому складу" ВІД 25.06.2014 № 46/ос-14 в частині його звільнення за порушення дисципліни є протиправними, оскільки винесений з порушенням Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, а саме: службове розслідування не проводилось, пояснення не відбирались, наказ про накладення дисциплінарного стягнення до його відому не доводився.
Крім того, вказував, що накази про притягнення його до дисциплінарної відповідальності від 16.03.2009 № 85, від 09.12.2010 № 184, від 24.07.2012 № 281, від 25.01.2013 № 7п, від 06.08.2013 № 22п, від 10.10.2013 № 33п, від 13.06.2014 № 28о/с, № 31о/с від 25.06.2014 до його відому не доводились та про їх існування він дізнався лише 31.07.2014. Стверджував, що за час проходження служби ним службова дисципліна не порушувалась, та жодних пояснень стосовно порушень наведених у вказаних актах у нього не відбиралось.
Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 30.10.14 року позов ОСОБА_1 до Полтавського слідчого ізолятору управління державної пенітенціарної служби України у Полтавській області, треті особи: Військова частина НОМЕР_1 , Полтавський обласний військовий комісаріат про скасування дисциплінарного стягнення та заміну підстав для звільнення зі служби задоволено.
Визнано протиправними та скасовано накази Начальника Полтавського слідчого ізолятору Управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області № 85 від 16.03.2009 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності співробітників слідчого ізолятора", № 184 від 09.12.2010 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності співробітників слідчого ізолятора", № 281 від 24.07.2012 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності співробітників слідчого ізолятора" та №7п від 25.01.2013 "Про відсутність без поважних причин на робочому місті ОСОБА_1 та покарання винних", № 22п від 06.08.2013 "Про відсутність без поважних причин на робочому місті ОСОБА_1 та покарання винних", № 33п від 10.10.2013 "Про відсутність без поважних причин на робочому місті ОСОБА_1 та покарання винних", № 22о/с від 13.06.2014 "Про відсутність без поважних причин на робочому місті ОСОБА_1 та покарання винних", № 31о/с від 25.06.2014 "Про відсутність без поважних причин на робочому місті ОСОБА_1 та покарання винних", в частині накладення стягнення на ОСОБА_1 .
Визнано протиправним та скасовано наказ Начальника Полтавського слідчого ізолятору Управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області № 46/ОС-14 від 25.06.2014 в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби за порушення дисципліни за ст. 63 п "є" "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України".
Зобов`язано Полтавський слідчий ізолятор управління державної пенітенціарної служби України у Полтавській області змінити формулювання причин звільнення ОСОБА_1 з "звільнити ОСОБА_1 зі служби за порушення дисципліни за ст. 63 п "є" на "звільнити ОСОБА_1 у зв`язку з прийняттям на військову службу".
Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.
У відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що в період з 23.10.1999 р. по 25.06.2014 р. ОСОБА_1 проходив службу в Полтавському слідчому ізоляторі управління державної пенітенціарної служби України у Полтавській області.
Наказами начальника Полтавського слідчого ізолятору Управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області № 85 від 16.03.2009 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності співробітників слідчого ізолятора", № 184 від 09.12.2010 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності співробітників слідчого ізолятора", № 281 від 24.07.2012 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності співробітників слідчого ізолятора" та №7п від 25.01.2013 "Про відсутність без поважних причин на робочому місті ОСОБА_1 та покарання винних", № 22п від 06.08.2013 "Про відсутність без поважних причин на робочому місті ОСОБА_1 та покарання винних", № 33п від 10.10.2013 "Про відсутність без поважних причин на робочому місті ОСОБА_1 та покарання винних", № 22о/с від 13.06.2014 "Про відсутність без поважних причин на робочому місті ОСОБА_1 та покарання винних", № 31о/с від 25.06.2014 "Про відсутність без поважних причин на робочому місті ОСОБА_1 та покарання винних" до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарні стягнення у вигляді догани, сурової догани та оголошення про неповну посадову відповідність.
Крім того, наказом Начальника Полтавського слідчого ізолятору Управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області № 46/ОС-14 від 25.06.2014 ОСОБА_1 звільнено зі служби за порушення дисципліни за ст. 63 п "є" "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України".
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено вчинення ОСОБА_1 дисциплінарних проступків, враховуючи його зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та подання до Полтавського слідчого ізолятору Управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області рапорту про звільнення у зв`язку із зарахуванням на військову службу, позов підляшгає задоволенню.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Питання проходження публічної служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов`язки врегульовані спеціальними законами, зокрема, Законом України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року, №565-XII, Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року №114. Сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень, визначено Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22 лютого 2006 року, №3460-IV (далі по тексту - Дисциплінарний статут).
Статтею 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.
Відповідно до статті 7 цього ж Статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України.
Згідно з частиною першою статті 5 зазначеного Статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Відповідно до статті 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.
Відповідно до cтатті 14 Дисциплінарного статуту з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування, порядок проведення якого встановлюється міністром внутрішніх справ України.
Такий порядок встановлено Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, що затверджена наказом МВС України від 12.03.2013 № 230, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 за № 541/23073 (далі по тексту - Інструкція).
Відповідно до пункту 2.1 Інструкції підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов`язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.
Пунктом 2.6 Інструкції встановлено, що підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.
Пунктом 5.4 Інструкції встановлено, що якщо вину особи РНС повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено. Зміст наказу доводиться до відома особи РНС, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.
Згідно з пунктом 8.3 Інструкції в описовій частині висновку службового розслідування викладаються встановлені при проведенні службового розслідування відомості про: обставини, за яких особа (особи) РНС скоїла(и) дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посаду, звання, прізвище, ім`я та по батькові, персональні дані (дата та місце народження, освіта, період служби в органах внутрішніх справ і на займаній посаді - з дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних"), характеристику особи (зокрема, про наявність або відсутність у неї діючих дисциплінарних стягнень), винної в учиненні дисциплінарного проступку, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли вказаним обставинам; наявність причинного зв`язку між неправомірними діяннями особи РНС та їх наслідками; умови, що передували скоєнню дисциплінарного проступку або спонукали до цього; вимоги законодавства або посадові обов`язки, які було порушено; наявність вини особи (осіб) РНС, обставини, що пом`якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного.
Ані на вимогу суду першої інстанції, ані з власної ініціативи відповідачем не надано копії наказів про проведення службових розслідувань та матеріали службових розслідувань проведених відносно ОСОБА_1 .
Висновки службових розслідувань від 15.03.2009, 25.11.2010, 24.07.2012 не містить обставин, за яких ОСОБА_1 були скоєні дисциплінарні проступки, а також інформації про те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарних проступків; умови, що передували скоєнню дисциплінарних проступків або спонукали до цього та наявність вини ОСОБА_1 . Також у висновках відсутня інформація про наявність причинного зв`язку між неправомірними діяннями особи РНС та їх наслідками.
Висновки службового розслідування не містить жодних відомостей про порушення службової дисципліни.
Крім того, відповідачем не було надано висновків службових розслідувань за результатами яких були винесені накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності співробітника слідчого ізолятора та про відсутність без поважних причин на робочому місці ОСОБА_1 та покарання винних від 25.01.2013 № 7, від 10.10.2013 № 33п, від 13.06.2014 №28о/с, від 25.06.2014 № 31 о/с.
Також відповідачем не було надано доказів ознайомлення позивача з висновками службових розслідувань та наказами про притягнення до дисциплінарної відповідальності, акти про відмову від ознайомлення з наказами не можуть бути належними доказами в розумінні статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки вказані акти не зареєстровані в журналі обліку (книзі реєстрації). Не можуть бути належними доказами в розумінні вказаної статті й рапорти про вчинення позивачем дисциплінарних проступків, у зв`язку з тим, що вони не містять відмітку про їх реєстрацію в журналі вхідної кореспонденції.
Частиною третьою статті 151 Кодексу законів про працю України встановлено, що протягом строку дії дисциплінарного стягнення заходи заохочення до працівника не застосовуються.
Разом з тим, в ході судового розгляду судом першої інстанції справи встановлено, що в порушення вказаної статті Кодексу законів про працю України позивачу протягом строку дії дисциплінарного стягнення виплачувались заходи заохочення, а саме премія.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що начальником Полтавського слідчого ізолятору Управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області безпідставно винесено накази № 85 від 16.03.2009 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності співробітників слідчого ізолятора", № 184 від 09.12.2010 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності співробітників слідчого ізолятора", № 281 від 24.07.2012 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності співробітників слідчого ізолятора" та №7п від 25.01.2013 "Про відсутність без поважних причин на робочому місті ОСОБА_1 та покарання винних", № 22п від 06.08.2013 "Про відсутність без поважних причин на робочому місті ОСОБА_1 та покарання винних", № 33п від 10.10.2013 "Про відсутність без поважних причин на робочому місті ОСОБА_1 та покарання винних", № 22о/с від 13.06.2014 "Про відсутність без поважних причин на робочому місті ОСОБА_1 та покарання винних", № 31о/с від 25.06.2014 "Про відсутність без поважних причин на робочому місті ОСОБА_1 та покарання винних" в частині накладення дисциплінарних стягнень на ОСОБА_1 .
Крім того, в ході розгляду справи було встановлено, що 22.04.2014 позивач подав до Полтавського ОМВК заяву з проханням зарахувати його кандидатом на військову службу за контрактом до військової частини НОМЕР_1 .
22.04.2014 командиром військової частини НОМЕР_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 було направлено письмову згоду на прийняття ОСОБА_1 на військову службу та направлення його для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .
У зв`язку з прийняттям рішення про проходження військової служби позивачем 24.04.2014 та 30.05.2014 на ім`я начальника Полтавського слідчого ізолятору Управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області було подано рапорти про звільнення за власним бажанням.
25.06.2014 ОСОБА_1 на ім`я начальника Полтавського слідчого ізолятору Управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області було подано рапорт про звільнення у зв`язку з прийняттям на військову службу.
На вимогу суду першої інстанції надати докази реєстрації вказаних рапортів відповідачем до матеріалів справи долучено довідку від 07.10.2014 № 10/1-94д за підписом завідувача канцелярії ОСОБА_2 , згідно якої повідомлено, що у відповідності до Типової інструкції з діловодства в органах, установах виконання покарань, слідчих ізоляторах і навчальних закладах, що належать до сфери управління Державної пенітенціарної служби України рапорти на звільнення особового складу в канцелярії не реєструються.
Відповідно до абзацу "ж" пункту 63 Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов`язків.
Відповідно до п. 3 ст. 36 Кодексу законів про працю України, підставами припинення трудового договору є: призов або вступ працівника або власника - фізичної особи на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу, крім призову працівника на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, але не більше одного року.
Враховуючи, що Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ не врегульовано порядок звільнення працівника з органів Державної пенітенціарної служби у зв`язку з його вступом на військову службу, суд вважає за можливе застосовувати до вказаних правовідносин положення Кодексу законів про працю України.
Пунктом 2 частини 1 статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" встановлено, що початком проходження військової служби вважається: день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 наказом Командувача Повітряних Збройних Сил України від 20.06.2014 № 133-пм з 25.06.2014 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .
У зв`язку із зарахуванням на військову службу позивачем 25.06.2014 позивачем на ім`я В.о. начальника Полтавського слідчого ізолятору Управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області підполковника внутрішньої служби Світлишного В.Ю. подано рапорт про звільнення з Державної пенітенціарної служби України.
У відповідності до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
В даному випадку відповідач не довів правомірності прийнятих ним наказів.
Враховуючи не доведення відповідачем вчинення ОСОБА_1 дисциплінарних проступків, його зарахуванням до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та подання до Полтавського слідчого ізолятору Управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області рапорту про звільнення у зв`язку із зарахуванням на військову службу, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.
Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.
Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.
Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції від 30.10.14 р. відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу Полтавського слідчого ізолятора Управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області залишити без задоволення.
Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 30.10.2014р. по справі № 816/2903/14 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Старостін В.В.
Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О. Бартош Н.С.