Справа № 808/4620/14
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 січня 2015 рокусправа № 808/4620/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2014 року по справі № 808/4620/14 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и В:

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2014 року задоволено адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення № від 27 грудня 2013 року, винесене Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області, яким застосовано штраф у розмірі 5282,9грн. за не оприбуткування готівки.

Постанова суду мотивована необґрунтованістю висновків посадових осіб ДПІ про порушення позивачем вимог п.2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637, оскільки надані позивачем докази свідчать про своєчасне оприбуткування готівкових коштів, у зв'язку з чим застосування штрафних санкцій є безпідставним.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області подала подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована висновками, які викладені в акті перевірки, що став підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення та яким, на думку заявника апеляційної скарги, судом не надано належної правової оцінки.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що повноважними особами ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області 13.12.2013р. проведено фактичну перевірку кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1", що розташовано за адресою АДРЕСА_1 та належить ФОП ОСОБА_1, за результатами якої складено Акт фактичної перевірки від 13.12.2013.

В акті перевірки зроблено висновки про порушення підприємством вимог п. 2.6 "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 в частині не оприбуткування готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень в книзі обліку розрахункових операцій №/р 2 від 04.06.2013 згідно Z-звітів РРО: №0548 від 05.12.2013 на суму 129,13 грн.; №0549 від 06.12.2013 на суму 145,68 грн.; №0550 від 07.12.2013 на суму 160,61 грн.; №0551 від 08.12.2013 на суму 153,05 грн.; №0552 від 09.12.2013 на суму 78,33 грн.; №0553 від 10.12.2013 на суму 144,45 грн.; №0554 від 11.12.2013 на суму 150,00 грн.; №0555 від 12.12.2013 на суму 95,33грн. Всього не оприбутковано готівки на суму 1056,78 грн.

На підставі акту перевірки ДПІ винесено податкове повідомлення-рішення № від 27.12.2013р., яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 5282,90грн.

Правомірність та обґрунтованість вказаного податкового повідомлення-рішення є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Як свідчать встановлені обставини справи, фактично позиція ДПІ у спірних правовідносинах полягає у тому, що позивачем не внесено до Книги обліку розрахункових операцій запису про фактичне надходження готівкових коштів на підставі роздрукованих Z-звітів РРО.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами суд першої інстанції правильно виходив з наступного.

Постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637 затверджено Положення № 637.

Згідно з абзацом третім пункту 2.6 Положення № 637 у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням розрахункової книги оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних розрахункової книги).

Відповідно до статті 2 Закону України від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», пункту 1.2 Положення № 637 книга обліку розрахункових операцій - прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Абзацом третім статті 1 Указу № 436/95 установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема, за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Таким чином, суд першої інстанції правильно вказав на те, що у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням розрахункової книги оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних розрахункової книги) та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій. Невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність (абзац третій статті 1 Указу № 436/95).

Отже, враховуючи позицію ДПІ у спірних правовідносинах, не внесення запису до КОРО в день фактичного надходження готівки, може бути підставою для відповідальності у відповідності до статті 1 Указу № 436/95.

В той же час, встановивши обставини, які стали підставою для прийняття ДПІ спірного рішення, судом першої інстанції досліджено Книгу розрахункових операцій №/р 2 від 04.06.2013, яка свідчить про виконання позивачем вимог вищенаведеного законодавства, в частині порядку оприбуткування готівки, а саме в КОРО наявні записи про надходження готівки і ці записи зроблені в день надходження готівки на підставі Z-звітів РРО: №0548 від 05.12.2013 на суму 129,13 грн.; №0549 від 06.12.2013 на суму 145,68 грн.; №0550 від 07.12.2013 на суму 160,61 грн.; №0551 від 08.12.2013 на суму 153,05 грн.; №0552 від 09.12.2013 на суму 78,33 грн.; №0553 від 10.12.2013 на суму 144,45 грн.; №0554 від 11.12.2013 на суму 150,00 грн.; №0555 від 12.12.2013 на суму 95,33грн., які також долучені до КОРО.

Встановивши такі обставини справи та пославшись на те, що відповідачем, на якого в силу приписів ч.2 ст.71 КАС України покладено обов'язок доказування правомірності прийнятого рішення, не надано суду доказів, які б безперечно свідчили про порушення позивачем порядку оприбуткування готівки, що стало підставою для прийняття спірного рішення, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на недоведеність відповідачем тих обставин, які стали підставою для прийняття оскарженого податкового повідомлення-рішення.

Вказані висновки суду першої інстанції доводами апеляційної скарги не спростовуються. В апеляційній скарзі відповідач фактично посилається лише на ті обставини, які викладені в акті перевірки, натомість, вказаним підстав для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, як зазначено вище, судом першої інстанції надано належну правову оцінку.

Крім цього, вказана Книга ОРО, з огляду на суть спірних правовідносин між сторонами, досліджена і судом апеляційної інстанції і цим дослідженням встановлена відповідність висновків суду першої інстанції, які зроблені під час розгляду цієї справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовані обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч.1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206 КАС України суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2014 року по справі № 808/4620/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому ст..212 КАС України.

(Повний текст ухвали виготовлено 23.01.2015 р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк