Справа № 2-а-5928/2011/1503
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2-а-5928/2011/1503

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції: Бодашко Л.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Кравця О.О., Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області на постанову Балтського районного суду Одеської області від 22 листопада 2011 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання провести перерахунок щомісячного підвищення до пенсії як учаснику війни, -

ВСТАНОВИВ:

18 листопада 2011 року ОСОБА_1 звернулась до Балтського районного суду Одеської області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області, в якому просила суд визнати протиправними дії відповідача по призначенню і виплаті підвищення раніше призначеної пенсії на 50 процентів мінімальної пенсії за віком, як учаснику війни, відповідно до положень ч. 3 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; зобов'язати відповідача встановити та зробити нарахування, з моменту звернення до суду з позовом, підвищення раніше призначеної пенсії на 50 процентів мінімальної пенсії за віком, як учаснику війни, відповідно до положень ч. 3 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та перерахувати вищевказане підвищення виходячи з прожиткового мінімуму, затвердженого Законом України «Про прожитковий мінімум», згідно ст. ст. 28, 42, 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та зробити перерахунок і виплату виниклої заборгованості з 01 січня 2007 року.

Постановою від 22 листопада 2011 року, ухваленою в порядку скороченого провадження, Балтський районний суд Одеської області задовольнив адміністративний позов в повному обсязі.

Не погоджуючись з постановою суду, управління Пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволені адміністративного позову в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що фінансування виплат, встановлених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», здійснюється за рахунок державного бюджету, в межах наявного бюджетного фінансування.

ОСОБА_1 письмових заперечень на апеляційну скаргу не надала.

Ухвалюючи постанову про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 є учасником війни, що підтверджено матеріалами справи, а тому має право на отримання підвищення до пенсії як учасник війни в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яке, в порушення норм Конституції України, з 01 січня 2007 року зменшено до 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга може бути задоволена частково.

Апеляційний суд встановив, що ОСОБА_1, відповідно до наданої копії посвідчення (а.с. 6), має право на пільги, встановлені законодавством України для сімей померлих ветеранів війни, а відповідно до заперечень на адміністративний позов (а.с. 10) для сімей померлих ветеранів війни - учасників бойових дій, а тому висновок суду першої інстанції щодо статусу позивача, як учасника війни не відповідає матеріалам справи.

Предметом спору є розмір підвищення до пенсії встановлений ч. 3 ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (а з 31 липня 2002 року ч. 4 ст. 15), відповідно до якої розмір підвищення до пенсії дружинам (чоловікам) померлих учасників війни і бойових дій, партизанів і підпільників, визнаних за життя інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге, до 01 липня 2006 року становив 50 процентів мінімальної пенсії за віком, а з 01 липня 2006 року 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до змін, внесених Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 05 жовтня 2005 року N 2939-IV.

Відповідно до п. 4 розділу І Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 05 жовтня 2005 року № 2939-IV, який набрав чинності з 01 липня 2006 року, частина 4 ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» викладена у новій редакції, згідно з якою підвищення до пенсії учасникам війни здійснюється в розмірі 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, апеляційний суд встановив помилковість посилання суду першої інстанції на рішення Конституційного Суду України 2007, 2008 та 2010 років, якими, окрім іншого, встановлена відсутність повноважень Верховної Ради України, при прийнятті Законів України про Державний бюджет, включати до цих Законів положення про внесення змін до чинних Законів та про зупинення дії окремих норм Законів України.

Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 05 жовтня 2005 року № 2939-IV, у встановленому порядку неконституційним не визнавався, у часі прийнятий пізніше, а тому підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Враховуючи викладене, та те, що позивач не надав належних та допустимих доказів того, що вона має статус члена сім'ї, зазначеного у пункті 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», або дружини померлого інваліда Великої Вітчизняної війни, яка не одружилась вдруге, або дружини померлого учасника війни, учасника бойових дій, партизанів і підпільників, визнаних за життя інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, яка не одружилася вдруге, апеляційний суд встановив відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Також апеляційний суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо не поширення на спірні правовідносини строків звернення до суду, встановлених ст. 99 КАС України.

Оскільки спірні правовідносини стосуються сум пенсійних виплат, які не нараховувались та не виплачувались, положення ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», не поширюється на ці правовідносини, внаслідок того, що положення цієї статті стосуються нарахованих але не виплачених сум пенсії.

Таким чином, позовні вимоги, заявлені за період з 01 липня 2006 року по 17 травня 2011 року, за відсутності поважних причин пропуску строку звернення до суду, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України (в редакції чинній на час апеляційного перегляду справи), мають бути залишені без розгляду.

Враховуючи викладене апеляційний суд дійшов висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202, ч. 1 ст. 203 КАС України, це є підставою для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування постанови та ухвалення нового судового рішення про залишення частини позовних вимог без розгляду та про відмову у задоволені позовних вимог, заявлених з 19 березня 2011 року.

Керуючись п. 9 ч. 1 ст. 155, ч. 10 ст. 183-2, ст. 195, п. 3 ч. 1 ст. 197, п. 3, 4 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, ч. 1 ст. 203, ст. 207, ч. 5 ст. 254 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області задовольнити частково.

Постанову Балтського районного суду Одеської області від 22 листопада 2011 року скасувати та ухвалити нову постанову.

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області в частині позовних вимог, заявлених з 18 травня 2011 року, про визнання дій неправомірними, зобов'язання провести перерахунок щомісячного підвищення до пенсії як учаснику війни - відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог, заявлених з 01 липня 2006 року по 17 травня 2011 року - залишити без розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя О.О. Кравець

суддя Л.П.Шеметенко