Справа № 826/17501/14
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18 грудня 2014 року 10 год. 32 хв. № 826/17501/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Данилишина В.М., при секретарі судових засідань Приходько О.В., за участю представників позивача та відповідача, розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом державної фінансової інспекції в місті Києві до державного підприємства "Конструкторське бюро "Артилерійське озброєння" про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у судовому засіданні 18 грудня 2014 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва 11 листопада 2014 року надійшов позов державної фінансової інспекції в місті Києві (далі - позивач) до державного підприємства "Конструкторське бюро "Артилерійське озброєння" (далі - відповідач) про зобов'язання відповідача виконати пункти 2, 3, 4, 5, 6, 7, 9, 10, 11, 12, 15 та частково пункт 13 вимоги позивача від 02 квітня 2014 року № 26-06-14-14/4059 (далі - оскаржувана вимога).

В обґрунтування позову законний представник позивача зазначив, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки оскаржувану вимогу відповідачем у повному обсязі не виконана.

Ухвалою суду від 17 листопада 2014 року відкрито провадження в адміністративній справі, яку призначено до розгляду у судовому засіданні.

У ході судового розгляду справи представники позивача підтримали позов та просили задовольнити його повністю.

Представник відповідача не визнала позов та просила відмовити у його задоволенні повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову, наданих суду разом із доказами на їх обґрунтування у судовому засіданні 08 грудня 2014 року.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивачем проведено ревізію фінансово-господарської діяльності позивача за період із 01 січня 2012 року по 01 жовтня 2013 року, за результатами якої 19 березня 2014 року складено акт № 06-30/518, у якому зазначено про виявлені у ході ревізії порушення.

З метою повного усунення виявлених ревізією порушень та попередження їх виникнення у подальшому, позивачем 02 квітня 2014 року складено оскаржувану вимогу, якою відповідача зобов'язано:

- п. 2: відобразити заборгованість за даними бухгалтерського обліку відповідача, провести претензійно-позовну роботу щодо поновлення строків позовної давності дебіторської заборгованості та забезпечити її стягнення;

- п. 3: нарахувати та виставити до сплати суми недоотриманої орендної плати, у разі необхідності - провести претензійно-позовну роботу з орендарем щодо стягнення коштів на користь бюджету у розмірі 188649,04 грн. та на користь відповідача у розмірі 140528,48 грн. ( у тому числі ПДВ);

- п. 4: нарахувати та виставити до сплати неустойку у розмірі 26534,98 грн., у разі необхідності - провести претензійно-позовну роботи по її стягненню;

- п. 5: відшкодувати нанесену матеріальну шкоду у розмірі 6363,09 грн. у порядку, встановленому законодавством України;

- п. 6: нарахувати та виставити до сплати пеню у розмірі 4869,80 грн., у разі необхідності - провести претензійно-позовну роботу по її стягненню;

- п. 7: відшкодувати нанесену матеріальну шкоду у розмірі 4740,43 грн. у порядку, встановленому законодавством України;

- п. 9: нарахувати та виставити до сплати штрафних санкцій у розмірі 2236,50 грн., у разі необхідності - провести претензійно-позовну роботу по її стягненню;

- п. 10: нарахувати та виставити до сплати неустойку у розмірі 980,40 грн., у разі необхідності - провести претензійно-позовну роботу по її стягненню;

- п. 11: нарахувати та виставити до сплати неустойку у розмірі 731,80 грн., у разі необхідності - провести претензійно-позовну роботу по її стягненню;

- п. 12: нарахувати та виставити до сплати пеню у розмірі 123,84 грн., у разі необхідності - провести претензійно-позовну роботу по її стягненню;

- п. 13: відкоригувати в обліку кредиторську заборгованість з контрагентами;

- п. 15: здійснити відповідні перерахунки щодо нарахування та виплати недоотриманої працівниками компенсації.

Суд погоджується з доводами представників позивача щодо наявності підстав для задоволення позову, виходячи з оцінки наявних у матеріалах справи доказів, а також аналізу наступних норм та обставин.

Так, згідно з п.п. 1, 3, пп. 4 п. 4, пп. 15, пп. 21 п. 6 Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011, Державна фінансова інспекція України (Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України (далі - Міністр), входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Основними завданнями Держфінінспекції України є реалізація державної політики у сфері державного фінансового контролю, а також внесення пропозицій щодо її формування.

Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань: вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; проводить аналіз стану додержання фінансової дисципліни та про його результати повідомляє органи виконавчої влади, інші державні органи та органи місцевого самоврядування; готує і подає до відповідних державних органів пропозиції щодо усунення та запобігання причинам і умовам, які призвели до допущення недоліків і порушень; здійснює контроль за виконанням вимог і пропозицій, поданих Держфінінспекцією України та її територіальними органами міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування за результатами державного фінансового контролю, та інформує про це Кабінет Міністрів України і Мінфін України; застосовує заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, накладає стягнення, санкції до осіб, винних у порушенні законодавства; передає правоохоронним органам матеріали ревізій у разі встановлення порушень законодавства, що передбачають кримінальну відповідальність або містять ознаки корупційних діянь; інформує правоохоронні органи про факти інших виявлених порушень законодавства.

Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 1, 3 Положення про державні фінансові інспекції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 жовтня 2011 року № 1236, державні фінансові інспекції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Інспекції) підпорядковуються Державній фінансовій інспекції України (далі - Держфінінспекція) та є її територіальними органами.

У складі Інспекцій утворюються як структурні підрозділи державні фінансові інспекції у районах, містах або міжрайонні, об'єднані в районах та містах державні фінансові інспекції, а також можуть вводитись посади головних державних фінансових інспекторів в районах та містах (далі - підпорядковані фінансові інспекції та головні інспектори).

Основним завданням Інспекцій є реалізація повноважень Держфінінспекції на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Інспекція відповідно до покладеного на неї завдання має повноваження, зазначені у п. 4 вказаного Положення.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", органу державного фінансового контролю надається право: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Тобто, як вбачається з вище викладених норм та з'ясованих обставин, органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю направлена на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства та у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Отже, в органу державного фінансового контролю наявне право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання тільки у частині усунення допущених порушень законодавства та за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Відповідно до п.п. 18, 45, 46 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550, у разі виявлення порушень законодавства, контроль за дотриманням якого віднесено до компетенції контролюючого органу, посадові особи контролюючого органу повинні вимагати від працівників об'єкта контролю, причетних до виявлених порушень, письмові пояснення.

У міру виявлення ревізією порушень законодавства посадові особи контролюючого органу, не чекаючи закінчення ревізії, мають право усно рекомендувати керівникам об'єкта контролю невідкладно вжити заходів для їх усунення та запобігання у подальшому.

Якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Як з'ясовано судом у ході розгляду справи та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, 26 травня 2014 року до позивача надійшла письмова відповідь відповідача у формі листа за вих. № 276 на оскаржувану вимогу.

Вказаним листом відповідач повідомив позивача про те, що оскаржувану вимогу опрацьовано та вжито відповідних заходів, а саме:

- щодо п. 1: виявлено, що дисциплінарні порушення допущені працівниками відповідача, які не є матеріально відповідальними особами та на даний час звільнились, що унеможливлює притягнення їх до відповідальності;

- щодо п. 2: ТОВ "СП "Індустрія-Сервіс" виставлено вимогу про повернення гарантійного зобов'язання за неналежне виконання умов договору від 11 серпня 2006 року № 06/08-19. Правові підстави для включення визначеної позивачем суми санкції за неналежне виконання зобов'язання до бухгалтерського обліку відсутні, оскільки така сума не є безспірною;

- щодо п. 3 та п. 12: визначено, що ТОВ "Майстер-7" займає приміщення на першому поверсі відповідача за відсутності правових підстав (договір припинено), при цьому, вказане товариство відмовляється сплачувати кошти за фактичне користування приміщенням. Враховуючи складні стосунки, які склались між позивачем та його контрагентом, питання стягнення заборгованості можливо вирішити виключно у судовому порядку. Відповідачем готується позов до суду про стягнення заборгованості за фактичне користування майном. Правові підстави для включення недоотриманої орендної плати у розмірі 140528,48 грн. та пені у розмірі 123,84 грн. до бухгалтерського обліку відсутні;

- щодо п. 4, п. 6, п. 9, п. 10, п. 11: ДП "Львівський державний завод "Лорта", ТОВ "Магнітприлад", ТОВ "Стелс", ДП "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" виставлено претензії про сплату неустойки за неналежне виконання зобов'язань за договорами. Правові підстави для включення визначених позивачем сум неустойки (санкції) до бухгалтерського обліку відсутні, оскільки дані суми не є безспірними;

- щодо п. 5: виявлено, що відповідні працівники відповідача, перебуваючи за основним місцем роботи на лікарняному та не повідомивши про це відповідача, з'явились на своє робоче місце та виконували свої обов'язки за сумісництвом, а тому нарахування їх заробітної плати проведено обґрунтовано, а підстави для її утримання чинним законодавством не передбачено. Ще один працівник, який мав путівку до санаторію із 18 серпня 2013 року, 19 серпня 2013 року дійсно перебував на робочому місці та виконував свої обов'язки, а на відпочинок, оформивши відпустку, він відбув пізніше, що не заборонено чинним законодавством;

- щодо п. 7: повернуто на користь Фонду соціального страхування 2801,53 грн. зайво нарахованих коштів. Проведено розрахунок та виявлено, що 1520,49 грн. сплачено із власних коштів відповідача. У подальшому, зайво нараховані кошти у розмірі 4322,02 грн. буде отримано із працюючих працівників. Оскільки застраховані особи не перебувають у трудових відносинах із відповідачем, зайво нараховані кошти у розмірі 418,41 грн. не можуть бути утримані;

- щодо п. 8: утримано зайво нараховану заробітну плату у розмірі 2570,50 грн. та проведено перерахунок єдиного соціального внеску у розмірі 961,11 грн.;

- щодо п. 13: відкориговано викривлену кредиторську заборгованість ТОВ "Богдан-Авто" та виявлено, що кредиторська заборгованість ДП "Львівський державний завод "Лорта" відповідає розміру заборгованості, що підлягає стягненню за рішенням суду, а тому підстави вважати її заниженою відсутні;

- щодо п. 14: донараховано компенсацію втрати заробітної плати працівникам, що перебувають у декретній відпустці та направлено відповідну заявку-розрахунок до Фонду соціального страхування;

- щодо п. 15: здійснено перерахунок та виявлено, що за період до 01 березня 2012 року працівникам нараховано компенсацію за невиплату заробітної плати у більшому розмірі, ніж передбачено законодавством, а тому за період із 01 березня по 01 червня 2012 року нарахувань не здійснювалось. На даний час бухгалтерія здійснює нарахування компенсації втрати заробітної плати.

Тобто, як вбачається із вище викладених обставин, з'ясовано судом у ході розгляду справи та підтверджується поясненнями представників сторін, у тому числі письмовими запереченнями проти позову, оскаржувану вимогу відповідачем у повному обсязі не виконано, хоча дії, направлені на її виконання відповідачем вчиняються, а тому заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих обставин суд прийшов до висновку, що позов державної фінансової інспекції в місті Києві до державного підприємства "Конструкторське бюро "Артилерійське озброєння" про зобов'язання відповідача вчинити певні дії є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У зв'язку з ухваленням судового рішення на користь суб'єкта владних повноважень та відсутністю з його сторони судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 69-71, 86, 122, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати державне підприємство "Конструкторське бюро "Артилерійське озброєння" виконати пункти 2, 3, 4, 5, 6, 7, 9, 10, 11, 12, 15 та частково пункт 13 вимоги державної фінансової інспекції в місті Києві від 02 квітня 2014 року № 26-06-14-14/4059.

Копії постанови у повному обсязі направити (вручити) сторонам (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин

Постанова у повному обсязі складена 25 грудня 2014 року