Справа № 825/3769/14
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2015-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

19 січня 2015 року Чернігів Справа № 825/3769/14

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Заяць О.В.,
за участю секретаря Прокіної А.С.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Акуленка В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського зонального відділення Військової служби правопорядку про визнання протипрвними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернігівського зонального відділення Військової служби правопорядку, в якому просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати йому компенсації суми податку з доходів фізичних осіб в розмірі 1439 (одна тисяча чотириста тридцять дев`ять) грн. 11 коп., утриманого з доплати одноразової грошової допомоги при звільненні та зобов`язати Чернігівське зональне відділення Військової служби правопорядку виплатити компенсацію суми податку з доходів фізичних осіб в розмірі 1439 (одна тисяча чотириста тридцять дев`ять) грн. 11 коп., утриманого з доплати одноразової грошової допомоги при звільненні.
Свої вимоги мотивує тим, що недоотримана вихідна допомога при звільненні в сумі 8465,38 грн. виплачена йому після звільнення з військової служби не з його вини, доплата грошової допомоги була здійснена за період проходження дійсної військової служби на офіцерських посадах у військовій частині НОМЕР_1 та вказана допомога призначена у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, а тому вважає, що на час звільнення зі служби він мав право на отримання компенсації втрат доходів на підставі статті 168 Податкового кодексу України і відповідно компенсація утриманого податку повинна бути здійснена незалежно від того чи вона здійснена в день звільнення чи пізніше.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.
Представник відповідача заперечував проти позову та просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що після звільнення у запас або у відставку фізична особа-платник податку не виконує обов`язки несення служби, тому нараховані та виплачені їй суми грошових коштів включаються до складу загального місячного оподаткованого доходу платника податку згідно з підпунктом 164.2.20 пункту 164.2 статті 164 Податкового Кодексу, як інші доходи, і оподатковуються за ставкою, встановленою пункту 167.1 статті 167 Податкового Кодексу тобто 15 або 17 відсотків в залежності від розміру одержаного доходу.
З огляду на викладене, нарахування та виплата позивачу грошової допомоги здійснена на підставі рішення суду як особі, що звільнена з військової служби, а Порядок № 44 не передбачає такого права як компенсація сум податку з доходів фізичних осіб, що утримується з грошового забезпечення для військовослужбовців, звільнених у запас.
Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Відповідно до вимог спільної директиви Міністра оборони України та начальника Генерального штабу-Головнокомандувача Збройних Сил України від 01.07.2013 №Д-322/1/02, військова частина НОМЕР_1 - Північне територіальне управління Військової служби правопорядку 31 жовтня 2013 року переформовано у Чернігівське зональне відділення Військової служби правопорядку.
Чернігівське зональне відділення Військової служби правопорядку є правонаступником військової частини НОМЕР_1 - Північного територіального управління Військової служби правопорядку.
Підполковник ОСОБА_1 , проходив військову службу на посаді начальника відділу спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до наказу начальника Генерального штабу Збройних Сил України - Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 29.04.2013 №282, позивач був звільнений з військової служби у запас відповідно до статті 26 частини 6, пункту б (за станом здоров`я) Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2014 року по справі № 825/735/14 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського зонального відділення Військової служби правопорядку зокрема зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги при звільненні, з врахуванням додаткової щомісячної грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889.
Позивач зазначає, що на його банківську картку був проведений платіж в сумі 7026,27 грн., хоча повинно бути виплачено 8465,28 грн. згідно рішення суду.
Листом Чернігівського зонального відділення Військової служби правопорядку від 05.11.2014 року № 1510, позивачу повідомлено, що дані кошти перераховано на виконання рішення суду, а саме недоотримана вихідна допомога при звільненні становить 8465,38 грн., на неї нарахований та утриманий податок з доходів фізичних осіб, та відповідно перерахована сума вихідної допомоги 7026,27 грн. за вирахуванням зазначеного податку в сумі 1439,11 грн.
Надаючи правову оцінку позовним вимогам, необхідно зазначити наступне.
Порядок виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 р. N 44 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 6 січня 2005 р. N 17) визначає умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ) у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби.
Згідно з пунктом 2 Порядку грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця або є особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Держспецзв`язку, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції.
Пунктом 3 Порядку передбачено, що виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб.
За змістом пунктів 4, 5 Порядку виплата грошової компенсації здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Вказані положення кореспондуються з пунктом 168.5 статті 168 Податкового кодексу України, відповідно до якого суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.
Таким чином, суд приходить до висновку, що Чернігівським зональним відділенням Військової служби правопорядку протиправно порушено обов`язок з виплати позивачу грошової компенсації в розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з одноразової грошової допомоги при звільненні.
Доводи відповідача щодо відсутності підстав для виплати позивачу грошової компенсації у зв`язку з тим, що на час виплати одноразової грошової допомоги він вже не був військовослужбовцем, є безпідставними, оскільки несвоєчасна виплата позивачу одноразової грошової допомоги (не в день звільнення і проведення розрахунку) сталася з вини самого відповідача.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини другої статті 71 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Чернігівського зонального відділення Військової служби правопорядку правомірні та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправними дії Чернігівського зонального відділення Військової служби правопорядку щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації суми податку з доходів фізичних осіб в розмірі 1439 (одна тисяча чотириста тридцять дев`ять) грн. 11 коп., утриманого з доплати одноразової грошової допомоги при звільненні.
Зобов`язати Чернігівське зональне відділення Військової служби правопорядку виплатити ОСОБА_1 компенсацію суми податку з доходів фізичних осіб в розмірі 1439 (одна тисяча чотириста тридцять дев`ять) грн. 11 коп., утриманого з доплати одноразової грошової допомоги при звільненні.
Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.
Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя підпис О.В. Заяць
З оригіналом згідно

Суддя О.В. Заяць