Справа № 826/16734/14
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2014-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 грудня 2014 року № 826/16734/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Мазур А.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Трест "Київпідземшляхбуд-2"
до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва
про визнання протиправними дій, зобо'язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Трест "Київпідземшляхбуд-2"(далі-позивач, ПАТ) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва (далі- відповідач, УПФУ), в якому просить визнати дії УПФУ в Шевченківському районі м. Києва щодо включення ним до розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій працівнику ПАТ "Трест "Київпідземшляхбуд-2" ОСОБА_1 неправомірними, стягнути на користь позивача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що УПФУ в Шевченківському районі міста Києва неправомірно здійснювалось стягнення з підприємства відшкодування на виплату й доставку пенсії, призначеної ОСОБА_1, який отримав у ПАТ "Трест "Київпідземшляхбуд-2" пільговий стаж до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ІХ від 05.11.1991 р.

Також представник позивача зазначив, що ОСОБА_1, який набув пільговий стаж необхідний для призначення пенсії на пільгових умовах в розмірі 13 років до 01.01.1992 року, пенсія повинна призначатись відповідно до ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", незалежно від того, продовжував він чи ні працювати після 01.01.1992 р. взагалі та у шкідливих і важких умовах праці зокрема.

Відповідач проти позову заперечував, просив відмовити Публічному акціонерному товариству "Трест "Київпідземшляхбуд-2" в задоволені позовних вимог у повному обсязі.

У порядку частини 4 ст.122 КАС України судом ухвалено про розгляд справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив наступне.

Управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва було призначено пільгову пенсію ОСОБА_1 відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р. № 1788-XII. Пільгову пенсію ОСОБА_1 було призначено як особі, яка працювала зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2.

ОСОБА_1 працював повний робочий день у Публічному акціонерному товаристві "Трест "Київпідземшляхбуд-2" (колишня назва - СБМУ-2 "Трест "Київпідземшляхбуд-2" ) у період з 02.01.1979 р. по 21.08.1992 р. на посаді майстра.

У зв'язку з призначенням пільгової пенсії ОСОБА_1 згідно зі ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на ПАТ "Трест "Київпідземшляхбуд-2" було покладено обов'язок здійснювати відшкодування витрат Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва на виплату та доставку пенсії ОСОБА_1

Позивач надіслав Управлінню Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва лист № 179-7 від 29.05.2014 р., в якому просив надати обґрунтовані роз'яснення щодо розміру призначеної пенсії, порядку розмежування витрат між підприємствами, на яких працівником було вироблено пільговий стаж, а також щодо правомірності віднесення відшкодування витрат на виплату та доставку пенсії працівнику підприємства ОСОБА_1 за рахунок позивача, оскільки Публічне акціонерне товариство "Київпідземшляхбуд-2" вважає застосування ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" при призначенні ОСОБА_1 пільгової пенсії неправомірним з таких підстав.

На вищезазначений лист відповідачем відповідь не надана, а тому вважаючи дії позивача неправомірними, ПАТ "Трест "Київпідземшляхбуд-2" звернулось до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Згідно ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах, передбачених списками згідно постанови Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року N 1173, пенсія за віком на пільгових умовах призначається відповідно до вимог, встановлених раніше діючим законодавством.

Вказаний Закон України "Про пенсійне забезпечення" набрав чинності 01 січня 1992 року, на його умовах та з цієї дати і розпочалось призначення пільгових пенсій.

Правовими нормами ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" було лише збережено пільгове пенсійне забезпечення для осіб, які мали право на пенсію за попереднім законом. До набрання чинності Закону України "Про пенсійне забезпечення" пільгові пенсії призначалися у відповідності до Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року.

Зазначена правова норма підтверджувала збереження пільгового пенсійного забезпечення для вказаних пенсіонерів, визнання державою пільгового стажу, який був набутий вказаними пенсіонерами до 01.01.1992 року.

Як зазначено в ст. 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення", звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується.

Крім того, судом враховується, що відповідно до ст. 64 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсії обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, що визначається відповідно до статей 65 - 67 цього Закону, який громадяни одержували перед зверненням за пенсією.

За приписами п.п. "а","б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за віком на пільгових умовах призначаються незалежно від місця останньої роботи, працівникам, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах, жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах та за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, за умови досягнення чоловіками 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Розділом 6 "Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 16.01.2004 р. за № 64/8663, встановлено, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно до стажу роботи. При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 пільгова пенсія призначена з 07.09.2011 року. Згідно з довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки чи відповідних записів у ній від 02.09.2011 року, працюючи на ПАТ "Трест "Київпідземшляхбуд-2" з 07.01.1979 року по 21.08.1992 рік загальний стаж останнього складає 13 років 07 місяців 20 днів.

Окрім зазначеного судом встановлено, що на час роботи позивача атестація робочих місць на підприємстві не проводилась.

Атестація робочих місць повинна проводитись відповідно до 4. Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою КМ України від 01.08.1992 р. № 442 (чинна на даний час) в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

При цьому, судом враховуються положення щодо проведення атестації, викладені у наказі Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 р. № 383 "Про затвердження Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах".

У пункті 4.1. цього наказу акцентовано увагу на те, що зазначена постанова про порядок проведення атестації набула чинності з 21.08.1992 р. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992 р., відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації. Якщо ж атестація з 21.08.1992 р. не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 р. включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць (п. 4.5 наказу).

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що вперше атестація у "Трест "Київпідземшляхбуд-2" була розпочата в 1997 році, тобто після набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць, однак жодних доказів на підтвердження зазначеного суду не надав. Суд визнає, що в даному випадку проведення атестації на підприємстві, де ОСОБА_1 працював на роботах, які на сьогоднішній день дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, не залежить від позивача і те, що вона не проводилась не може бути підставою для відмови призначити пенсію ОСОБА_1 на пільгових умовах.

Судом встановлено, що до моменту набрання чинності постанови про порядок проведення атестації позивач вже мав 13-річний стаж на роботах зі шкідливими умовами праці, необхідний для призначення пільгової пенсії.

Отже, витрати на виплату та доставку пенсії ОСОБА_1, як особі, якій призначена пільгова пенсія після 01.01.1992 року, хоча із врахуванням певного стажу, набутого до 01.01.1992 року, підлягає відшкодуванню за рахунок підприємства. При цьому розмір (відсотки) відшкодування залежав виключно від дати призначення такої пільгової пенсії, а не від формального часу отримання відповідного спеціального стажу.

Несплата фактичного відшкодування по виплаті та доставці пенсій на пільгових умовах за списком № 2 завдає шкоди інтересам держави в особі управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва, порушує вимоги ст. 67 Конституції України. Невиконання відповідного законодавства України порушує інтереси держави в галузі пенсійного забезпечення незахищених верств населення, людей похилого віку - пенсіонерів, призводить до ненадходження коштів в державний і місцевий бюджет, затримує відрахування до Пенсійного фонду України.

Згідно з статтею 19 органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

За таких обставин, суд не знаходить підстав для визнання дій відповідача неправомірними щодо включення ним до розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій працівнику ОСОБА_1 відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення" в частині пенсій призначених відповідно до п.п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за рахунок ПАТ "Трест "Київпідземшляхбуд-2".

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 86, 94,158-162, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя А.С. Мазур