Справа № 804/18041/14
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЦарікової О.В.,
секретаря судового засіданняБезрученко К.В.,
представника позивача Січкарука О.О.,
представника відповідача Борисенка А.О.,
представника відповідача, Фінька В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАРМФОРВАРД» про застосування заходів реагування,
04 листопада 2014 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАРМФОРВАРД» про:
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що за результатами проведеної перевірки дотримання відповідачем вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки були виявлені порушення, що створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей, що є підставою для застосування до відповідача заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи підприємства до повного усунення ТОВ «ФАРМФОРВАРД» порушень, зазначених в акті перевірки від 03.11.2014 № 211.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити адміністративний позов повністю.
Представник відповідача у судовому засіданні проти адміністративного позову заперечив та просив суд відмовити в його задоволенні повністю.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Статтею 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) визначено, як діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Частиною 1 статті 66 Кодексу цивільного захисту України (далі - Кодекс) визначено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 67 Кодексу, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб'єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу.
Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» № 1622-18 від 31.07.2014 внесено зміни до ст. 31 вказаного Закону та установлено, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України) здійснюються протягом серпня - грудня 2014 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.
У зв'язку із запровадженням статтею 31 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами, Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова від 13 серпня 2014 року № 408 щодо питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами
Відповідно до п. 2 вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України, надання дозволу на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців не потребується у разі, коли такі перевірки проводяться за рішенням суду, на вимогу службових осіб у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.
Судом встановлено, що позивачем у період з 21.10.2014 по 03.11.2014, на підставі постанови про призначення позапланової перевірки слідчого з ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області Чернорота А.Ю. від 09.10.2014, проведено позапланову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАРМФОРВАРД» з питань додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно - рятувальних служб, результати якої оформлені актом від 03.11.2014 № 211.
Згідно висновків акта перевірки від 03.11.2014 № 211, експлуатація будівель здійснюється Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАРМФОРВАРД» з порушенням вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей.
Так, у вказаному акті зафіксовані наступні порушення, виявлені під час перевірки:
1) не подано декларацію відповідності матеріально - технічної бази вимогам законодавства з питань пожежної безпеки;
2) керівником не пройдено навчання з пожежної безпеки з подальшим отриманням відповідного посвідчення;
3) приміщення кабінету не обладнано автоматичною системою пожежної сигналізації (СПС) та системою оповіщення людей про пожежу відповідного типу;
4) не проведено ідентифікацію потенційно-небезпечного об'єкта;
5) працівників підприємства не забезпечено засобами захисту органів дихання.
У поданому адміністративному позові позивач наголошує на тому, що подальша робота підприємства ТОВ «ФАРМФОРВАРД» із вищевказаними порушеннями пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту, саме: керівником не пройдено навчання з пожежної безпеки з подальшим отриманням відповідного посвідчення; приміщення кабінету не обладнано автоматичною системою пожежної сигналізації (СПС) та системою оповіщення людей про пожежу відповідного типу; не проведено ідентифікацію потенційно-небезпечного об'єкта; працівників підприємства не забезпечено засобами захисту органів дихання, створюють загрозу життю та /або здоров'ю людей.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон).
Відповідно до статті 1 цього Закону, державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Частиною 5 статті 4 Закону визначено, що виробництво (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду.
Пунктом 7 статті 7 Закону передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого Указом Президента України від 16 січня 2013 року № 20/2013, Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра оборони України.
ДСНС України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності.
Згідно пункту 6 вказаного Положення, ДСНС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, а також міжрегіональні (повноваження яких поширюються на кілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи (у разі їх створення).
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Кодексу цивільного захисту України визначено, що цей Кодекс регулює відносини, пов'язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов'язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.
Завдання і обов'язки суб'єктів господарювання визначені в ст. 20 вказаного Кодексу.
Зокрема, відповідно до пунктів 21, 22, 23 частини 1 статті 20 Кодексу визначено, що до завдань і обов'язків суб'єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить: забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки; утримання у справному стані засобів цивільного та протипожежного захисту, недопущення їх використання не за призначенням; здійснення заходів щодо впровадження автоматичних засобів виявлення та гасіння пожеж і використання для цієї мети виробничої автоматики.
Частина 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України визначає, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб'єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.
Відповідно до частин першої та другої статті 68 Кодексу цивільного захисту України, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов'язані застосовувати санкції, визначені законом.
У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Як визначено згідно частини першої статті 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів може бути недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб'єктів господарювання.
Відповідно до частини другої статті 70 Кодексу цивільного захисту України, повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
На підставі висвітлених в акті перевірки від 03.11.2014 № 211 порушеннях, позивач просить суд застосувати такий вид заходів реагування в сфері державного нагляду як повне зупинення роботи підприємства, експлуатацію будівель та споруд.
Судом встановлено, що відповідачем вживаються заходи щодо усунення виявлених порушень, а саме:
1) позивачем було заповнено декларацію № 1 відповідності матеріально-технічної бази суб'єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки, належним чином засвідчена копія якої міститься в матеріалах справи ;
2) директором ТОВ «ФАРМФОРВАРД» Фінько В.М. було пройдено спеціальне навчання з пожежно - технічного мінімуму, що підтверджується посвідченням від 25.11.2014 № 372, належним чином завірена копія якого міститься в матеріалах справи;
3) підприємством здійснено закупівлю засобів захисту органів дихання респіраторів у кількості 15 шт., що підтверджується копією рахунку № 399 від 24.11.2014 та видатковою накладною від 25.11.2014 № 378.
Що стосується порушення відповідача, зафіксованого в акті перевірки, щодо не обладнання приміщення кабінету автоматичною системою пожежної сигналізації (СПС) та системою оповіщення людей про пожежу відповідного типу, суд зазначає наступне.
В матеріалах справи міститься договір оренди офісного приміщення від 07.12.2010, укладений між ТОВ «Агроальянс» (орендодавцем) та ТОВ «ФАРМФОРВАРД» (орендарем), предметом якого є оренда офісного приміщення, за адресою: Дніпропетровська обл., Новомосковський район, смт. Губиниха, вул. Шевченка, 21, дія вказаного договору пролонгована сторонами до 31.12.2014 на підставі додаткової угоди № 1 від 31.12.2013.
В процесі розгляду справи, факт створення відповідачем загрози життю та здоров'ю людей, у зв'язку із експлуатацією приміщення, за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, смт. Губиниха, вул. Шевченка, 21, не доведено контролюючим органом належним чином.
Так, чинне законодавство не відносить тільки обставини відсутності обладнання приміщень установками автоматичної пожежної сигналізації у приміщеннях до тих обставин, які створюють реальну загрозу життю та здоров'ю людей (персоналу підприємства і особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі). Крім того, як пояснив представник відповідача в судовому засіданні в означеному приміщенні знаходиться лише офіс директора підприємства.
Суд зазначає, що законодавець пов'язує настання реальної загрози життю та здоров'ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню. Встановлення автоматичної пожежної сигналізації передбачено з метою вчасного виявлення займання, тобто вже існуючої пожежі. Очевидно, що сама система пожежної сигналізації у займанні, розповсюдженні, погашенні вогню безпосередньо участі не приймає.
Таким чином, не обладнання приміщення офісу директора не відноситься до тих обставин, які створюють реальну загрозу життю та здоров'ю людей (персоналу підприємства і особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі). Ці обставини самі по собі не можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.
Оскільки застосування заходів реагування у вигляді зупинення роботи підприємства до повного усунення виявлених під час перевірки порушень є крайнім заходом, при обранні якого потрібно виходити з мотивів доцільності та раціональності рішення суду про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємства повинно бути адекватним з огляду на ті порушення у сфері пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту, які допускаються підприємством, при цьому обов'язковою умовою повинна бути наявність реальної загрози життю та/або здоров'ю людей при подальшій роботі такого підприємства.
Суд також відзначає, що в процесі розгляду справи встановлено, що постанова слідчого з ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області Чернорота А.Ю. від 09.10.2014, саме яка стала підставою для проведення позапланової перевірки позивачем ТОВ «ФАРМФОРВАРД», в листі від 26.11.2014 № 06/1-3875 вих.-14 за підписом в.о. начальника слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області К. Морозом зазначена як помилково винесена, у зв'язку із чим повідомлено начальника Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області Романюка І.П. про не проведення перевірки та повернення без виконання постанови про призначення позапланових перевірок (за наявності таких на виконанні), зокрема, ТОВ «Фармфорвард».
Відповідно ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Статтею 69 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Суд зазначає, що нормами чинного законодавства передбачено декілька видів заходів реагування, серед яких повне зупинення роботи підприємства є крайнім заходом.
Як встановлено судом, відповідачем переважна кількість порушень, які зазначені в акті від 03.11.2014 № 211 усунута, інші ж виявлені порушення, не пов'язані зі створенням реальної загрози життю та здоров'ю людей - персоналу підприємства, відтак посилання відповідача на те, що відсутні підстави для застосування найжорстокішого виду заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) такого, як повне зупинення експлуатації будівель та споруд судом вважаються обґрунтованими, оскільки відображені в акті перевірки порушення та дії відповідача щодо їх усунення підтверджують відсутність обставин, які створюють реальну загрозу для життя та/або здоров'я людей, працівників даного підприємства.
З урахуванням вищенаведених положень норм чинного законодавства, встановлених в процесі розгляду справи обставин та приймаючи до уваги наявні в матеріалах справи докази усунення порушень, виявлених в ході перевірки підприємства ТОВ «ФАРМФОРВАРД», суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову і застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи підприємства та повного зупинення експлуатації будівель, за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, смт. Губиниха, вул. Шевченка, 21, до повного усунення порушень.
Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.
Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 12, 18, 69, 94, 158 - 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАРМФОРВАРД» про застосування заходів реагування відмовити повністю.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 29 грудня 2014 року.

Суддя О.В. Царікова