Справа № 2а-6872/12/1370
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2015 року № 2а-6872/12/1370

Львівський окружний адміністративний суду в складі:

головуючого - судді: Костецького Н.В.

за участю секретаря судового засідання Приймака С.І.

представника позивача Пилат М.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Перемишлянському районі Львівської області до фізичної особи адвоката ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Перемишлянському районі Львівської області звернулося у Львівський окружний адміністративний суд з позовом до фізичної особи адвоката ОСОБА_2 про стягнення заборгованості 1 339,43 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до особової картки розрахунку зі сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у відповідача виникла недоїмка по сплаті внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період з 31.03.2005 року по 24.03.2011 року. Відповідачу на загальну суму боргу надіслано рішення та вимогу, які в добровільному порядку не сплачені. Оскільки відповідачем не вживались заходи щодо погашення заборгованості, така підлягає стягненню в судовому порядку.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 03.10.2012 року було зупинено провадження у даній справі до вирішення адміністративної справи №2а-927,928/2012 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Перемишлянському районі Львівської області про визнання рішення неправомірним та скасування його, визнання вимоги про сплату боргу - недійсною.

Судом неодноразово направлялися листи від 28.05.2013 року(а.с.50), 18.07.2013 року (а.с.61), 10.01.2014 року(а.с.67), 08.04.2014 року (а.с.74), 05.06.2014 року(а.с.79) на адресу сторін щодо надання інформації чи набрала законної сили постанова Перемишлянського районного суду Львівської області від 20.11.2002 року по справі №2а-927/2012.

Однак, на адресу суду надходили листи від Управління Пенсійного фонду України в Перемишлянському районі Львівської області за підписом начальника управління Ковальської С.В. з повідомленнями що постанова Перемишлянського районного суду Львівської області від 20.11.2002 року по справі №2а-927/2012 була оскаржена в апеляційному порядку, ухвала про призначення судом справи до розгляду не надходила.(а.с.57,65,70,82,91).

05.12.2014 року за вх..№42798 на адресу Львівського окружного адміністративного суду надійшло клопотання за підписом ОСОБА_2 про долучення до матеріалів справи постанови Перемишлянського районного суду Львівської області від 20.11.2002 року №2а-927/2012 з відміткою про набрання законної сили.

Враховуючи викладене, оскільки відпали обставини, які були підставою для зупинення провадження по справі, у судовому засіданні 15.12.2014 року провадження у справі № 2а-6872/12/1370 судом було поновлено.

В судовому засіданні представник позивача надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просила позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про розгляд справи належним чином. На адресу суду надійшло клопотання (вх.43525 від 11.12.2014 року) від відповідача у якому просить суд розглядати справу без його участі. Щодо задоволення позову заперечував та просив суд відмовити в його задоволенні(а.с.102).

Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на які сторони посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 3 ст. 6 КАС України суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Відповідач - фізична особа адвоката ОСОБА_2 зареєстрований в Управління Пенсійного фонду України в Перемишлянському районі Львівської області як платник внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно розрахунку недоїмки по збору на обов'язкове державне пенсійне страхування за період з 31.03.2005 року по 24.03.2011 року станом на 27.07.2012 рік становить 1 339,42 грн.(а.с.6). Вказана сума заборгованості складається з вимоги від 19.03.2012 року Ф-33 про сплату 640,90 грн., та рішення №1 від 15.02.2012 року про сплату 699,63 грн.

Підпунктом 3.1 п. 3 Постанови правління Пенсійного фонду України від 10.10.2006 №14-4 «Про затвердження Порядку узяття на облік та зняття з обліку в органах Пенсійного фонду України юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців як платників страхових внесків»(далі - Постанова №14-4), що була чинна на момент взяття на облік до управління фізичної особи - підприємця, встановлено, що взяття на облік фізичних осіб - підприємців як платників здійснюється органами Пенсійного фонду України за місцем проживання на підставі відомостей з реєстраційної картки на проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця, наданих державним реєстратором згідно із Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» не пізніше наступного робочого дня з дня отримання зазначених відомостей органами Пенсійного фонду. У зв'язку з наведеним, реєстрація фізичних осіб - підприємців здійснювалась на підставі реєстраційної картки без надання заяви та інших документів до управління Пенсійного фонду України в м. Алчевську. Постанова №14-4 втратила чинність на підставі постанови Правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010 №21-6 (далі Постанова №21-6), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 жовтня 2010 року №995/18290 «Про затвердження Порядку взяття на облік та зняття з обліку в органах Пенсійного фонду України платників єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», яка набрала чинність з 01.01.2011. Підпунктом 2.2 п.2 Постанови №21-6 встановлено, що взяття на облік фізичних осіб - підприємців, як платників єдиного внеску, здійснюється управлінням Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах за місцем проживання особи на підставі відомостей з реєстраційної картки на проведення державної реєстрації фізичної особи підприємця.

Відносини у сфері загальнообов'язкового державного пенсійного страхування регулюються Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 №1058-ІУ (далі - Закон №1058).

Згідно п. 5 ст. 14 та п. 3 ст. 11 Закону № 1058 фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності є застрахованими особами.

Пунктом 5 ст. 14, ч. 1 ст. 15 Закону №1058 передбачено, що зазначені особи є страхувальниками та платниками страхових внесків до Пенсійного фонду.

Відповідно до ч. ч. 3,4 ст. 18 Закону №1058 страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не менше, ніж мінімальний страховий внесок (ст. 24 Закону №1058).

Згідно ч. 6 ст.18 Закону №1058 законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Відповідно до п.п.4,8 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058 фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), та члени сімей зазначених осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, на період дії законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування сплачують страхові внески в порядку, визначеному Законом №1058. Сума страхового внеску встановлюється зазначеними особами самостійно для себе та членів їх сімей, які беруть участь у провадженні такими особами підприємницької діяльності та не перебувають з ними у трудових відносинах. При цьому сума страхового внеску з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску на кожну особу та не більше розміру страхового внеску, обчисленого від максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового начальницького складу, оподатковуваного доходу (прибутку), загального оподатковування доходу, з якої сплачуються страхові внески.

Відповідно п.6 ч.2 ст.17, п.6 ст.20 Закону № 1058 фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які є страхувальниками в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, зобов'язані нараховувати, обчислювати та сплачувати у встановлені строки та у повному обсязі страхові внески до Пенсійного фонду України не пізніше ніж через 20 календарних днів з дня закінчення базового звітного періоду. Базовим періодом для фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності є квартал.

Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені ст.. 20 Закону №1058, в тому числі обчислені територіальними органом Пенсійного фонду у випадках, передбачених ч. 3 ст. 20 Закону №1058, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», № 400/97-ВР від 26.06.1997 (далі - Закон № 400/97) платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є: суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форми власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські і інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 відповідно до ст.. 14 Закону № 1058-IV, п. 1 ст. 1 Закону №400/97 є страхувальником та платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та перебуває на обліку в Управління Пенсійного фонду України в Перемишлянському районі Львівської області.

Відповідно до особової картки розрахунку зі сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідача виникла недоїмка по сплаті внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування період з 31.03.2005 року по 24.03.2011 року.

Відповідачу на загальну суму боргу надіслано рішення №1 від 15.02.2012 року на суму 699,63 грн.(а.с.8) та відповідно до вимог ч.3 ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» 19.03.2012 позивачем було направлено відповідачу вимогу про сплату боргу №Ф-3/3 на суму 640,90 грн., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.7).

Судом встановлено, що з підстав, вказаних в адміністративному позові, відповідач звернувся до Перемишлянського районного суду Львівської області з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в Перемишлянському районі Львівської області про визнання рішення неправомірним та скасування його, визнання вимоги про сплату боргу - недійсною.

Постановою Перемишлянського районного суду Львівської області від 20.11.2002 року по справі №2а-927/2012 позов задоволено. Рішення №1 про застосування фінансових санкцій та нарахування або несвоєчасну сплату страхових внесків від 15.02.2012 року на суму 699,63 грн. визнано протиправним та скасовано. Визнано вимогу про сплату боргу від 19.03.2012 року на суму 640,90 грн. - нечинною.

Згідно наявної в матеріалах копії постанови Перемишлянського районного суду Львівської області така не оскаржувалася та набрала законної сили 03.12.2012 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Такі обставини, (тобто ті, що встановлені в судовому рішенні іншого суду, яке набрало законної сили (ч.1, ч.4 ст.72 КАС України)) є преюдиційними.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано положення ст. 255 КАС України, відповідно до якої постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Враховуючи наведене суд приходить до переконання про безпідставність позовних вимог оскільки Перемишлянським районним судом Львівської області Рішення №1 про застосування фінансових санкцій та нарахування або несвоєчасну сплату страхових внесків від 15.02.2012 року на суму 699,63 грн. визнано протиправним та скасовано, а вимогу про сплату боргу від 19.03.2012 року на суму 640,90 грн. визнано нечинною. Такі рішення були підставою для звернення до суду у даній справі.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, до яких належать органи державної податкової служби та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дір бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати зі сторін стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст.7-14, 17, 18, 49, 51, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Повний текст постанови складено 23 січня 2015 року.

Суддя Костецький Н.В.