Справа № 818/2211/14
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2015-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2015 р. Справа № 818/2211/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Макаренко Я.М. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фінансової інспекції в Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 16.10.2014р. по справі № 818/2211/14

за позовом Ямпільської районної державної лікарні ветеринарної медицини

до Шосткинської об'єднаної державної фінансової інспекції , Державної фінансової інспекції в Сумській області

про скасування вимоги,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Ямпільська районна державна лікарня ветеринарної медицини, звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Шосткинської об'єднаної державної фінансової інспекції, Державної фінансової інспекції в Сумській області про визнання протиправними та скасування пунктів 4, 5, 6, 7 листа-вимоги Шосткинської районної державної фінансової інспекції від 05.08.2014 р. №106-14/1260 "Про усунення виявлених ревізією порушень чинного законодавства при використанні бюджетних коштів".

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 16.10.2014р. по справі № 818/2211/14 адміністративний позов Ямпільської районної державної лікарні ветеринарної медицини до Шосткинської об'єднаної державної фінансової інспекції, Державної фінансової інспекції в Сумській області про скасування вимоги задоволено. Визнано протиправними та скасовано пункти 4, 5, 6, 7 листа - вимоги Шосткинської об'єднаної державної фінансової інспекції від 05.08.2014 р. №106-14/1260 "Про усунення виявлених ревізією порушень чинного законодавства при використанні бюджетних коштів".

Відповідач, Державна фінансова інспекція в Сумській області, не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу. Свою незгоду з постановою суду мотивує тим, що судом першої інстанції неповно з'ясовано всі обставини, що мають значення для справи та об'єктивного прийняття рішення, а також зазначає, що судом не було оцінено докази, які є у справі. Просить скасувати оскаржувану постанову, та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до п.7.1.5.1 розділу VII Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції у Сумській області на І квартал 2014 року сектором інспектування в Ямпільському районі Шосткинської об'єднаної державної фінансової інспекції було проведено планову ревізію окремих питань в Ямпільській районній державній лікарні ветеринарної медицини за період з 01.01.2011 р. по 28.02.2014 р., в ході якої виявлено ряд порушень фінансово-бюджетної дисципліни.

За результатами ревізії Шосткинської об'єднаної державної фінансової інспекції складено акт від 03.07.2014р. №106-21/172 (том. І, а.с.29-111).

В зв'язку з виявленими порушеннями, за результатами ревізії 05.08.2014 року Державною фінансовою інспекцією складено лист-вимогу №106-14/1260 (том І, а.с. 17-21).

Не погоджуючись з виявленими під час ревізії порушеннями, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів з даним адміністративним позовом щодо скасування у повному обсязі пунктів 4, 5, 6 та 7, які викладено у листі-вимозі від 05.08.2014р. №106-14/1260.

Пунктом 4 листа-вимоги від 05.08.2014р. встановлено порушення ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", через внесення недостовірних даних до розрахунків потреби у вакцині на проведення пероральної вакцинації диких м'ясоїдних тварин, а саме позивачем зайво отримано та списано згідно актів на вакцинацію вакцину антирабічну пероральну для імунізації диких м'ясоїдних тварин "Броварабіс" на загальну суму 19680,90 грн., у зв'язку з чим позивача зобов'язано стягнути з осіб, винних у зайвому списанні вакцини на суму 19680,90 грн., шкоду у порядку та розмірі, встановленому ст.ст. 130 -136 Кодексу законів про працю України.

Пунктом 5 листа-вимоги встановлено порушення п.2.1 Порядку акумулювання, перерозподілу та використання коштів спеціального фонду за надання платних послуг бюджетними установами, що входять до сфери управління Державного комітету ветеринарної медицини України, затвердженого наказом комітету ветеринарної медицини України від 10.11.2010р. №487, п.2.1 Порядку акумулювання, перерозподілу та використання коштів спеціального фонду від власних надходжень територіальних органів Державної ветеринарної та фітосанітарної служби країни та бюджетних установ, що належать до сфери її управління, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 15.10.2013 р. №606 та абз. 4 п.1 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002р. №228, позивачем безпідставно проведено видатки із спеціального фонду кошторису на цілі, не пов'язані з діяльністю Ветлікарні на загальну суму 14689,60 грн., у зв'язку з чим позивача зобов'язано стягнути з Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України кошти в сумі 14689,60 грн., в тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи; в іншому випадку шкоду в сумі 14689,60 грн. стягнути з осіб, винних у безпідставному проведенні видатків із спеціального фонду кошторису на цілі, не пов'язані з діяльністю Ветлікарні, у порядку та розмірі, встановленому ст.ст. 130 - 136 Кодексу про працю України.

Пунктом 6 листа-вимоги встановлено порушення ч.ч. 4, 30 ст. 2, ч. 8 ст. 7, ч. 4 ст. 13 Бюджетного кодексу України, ч. 6 та ч. 8 Паспорта бюджетної програми на 2011 рік за КЕКВ 2802030 "Організація і регулювання діяльності установ в системі ветеринарної медицини", затвердженого наказом міністерства аграрної політики та продовольства України і наказом Міністерства фінансів від 17.02.2011 р. №33/186, ч.6 та ч.8 Паспорта бюджетної програми на 2012 рік за КІІКВ 2802030 "Організація і регулювання діяльності установ в системі Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України", затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України і наказом Міністерства фінансів України від 17.02.2012 р. №63/211, ч.6 та ч.8 Паспорта бюджетної програми на 2012 рік за КІІКВ 2802030 "Організація і регулювання діяльності установ в системі Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України", затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України і наказом Міністерства фінансів України від 01.03.2013р. №2150/352, Ветлікарнею, внаслідок оплати послуг із виконання робіт по розкладці вакцини проти сказу диких м'ясоїдних тварин за КІІКВ 2802030 "Організація і регулювання діяльності установ в системі ветеринарної медицини" (у 2011 році) та КПКВ 2802030 "Організація і регулювання діяльності установ в системі Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України" (у 2012-2013 роках), здійснено перерахування коштів на цілі, що не відповідають напрямам використання бюджетних коштів, визначеним у паспортах бюджетної програми на загальну суму 47848,00 грн., у зв'язку з чим позивача зобов'язано прийняти до відома факт застосування фінансової санкції у вигляді зменшення бюджетних асигнувань та в подальшому не допускати аналогічні порушення.

Пунктом 7 листа-вимоги встановлено порушення ч. 4 ст. 29 Бюджетного кодексу України, ч. 32 ст. 4 та ч. 34 ст.14 Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", Ветлікарнею не здійснено перерахування до спеціального фонду Державного бюджету України коштів, отриманих за надання адміністративних послуг в період з 24.06.2011 р. по 31.12.2011 р., на загальну суму 11153,28 грн., у зв'язку з чим: позивача зобов'язано відобразити в бухгалтерському обліку Ветлікарні кредиторську заборгованість на суму 11153,28 грн. перед Державним бюджетом України та здійснити перерахування до нього коштів на відповідну суму; в іншому випадку шкоду в сумі 11153,28 грн. стягнути з осіб, винних у неперерахуванні до спеціального фонду Державного бюджету України коштів, отриманих за надання адміністративних послуг, у порядку та розмірі, встановленому спг.ст. 130 - 136 Кодексу законів про працю України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що пункти 4, 5, 6 та 7 листа-вимоги Шосткинської районної державної фінансової інспекції від 05.08.2014р. №106-14/1260 "Про усунення виявлених ревізією порушень чинного законодавства при використанні бюджетних коштів", прийнято необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, необхідних для прийняття рішення.

Колегія суддів частково не погоджується з такими висновками суду з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що п.6 листа-вимоги Шосткинської районної державної фінансової інспекції від 05.08.2014р. №106-14/1260 "Про усунення виявлених ревізією порушень чинного законодавства при використанні бюджетних коштів" визначено, що у порушення ч.ч. 4, 30 ст. 2, ч. 8 ст. 7, ч. 4 ст. 13 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010р. №2456-УІ, ч.ч.6, 8 Паспорта бюджетної програми на 2011 рік за КПКВ 2802030 "Організація і регулювання діяльності установ в системі ветеринарної медицини", затвердженого наказом міністерства аграрної політики та продовольства України і наказом Міністерства фінансів від 17.02.2011 р. №33/186, ч.ч. 6, 8 Паспорта бюджетної програми на 2012 рік за КПКВ 2802030 "Організація і регулювання діяльності установ в системі Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України", затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України і наказом Міністерства фінансів України від 17.02.2012 р. №63/211, ч.ч. 6, 8 Паспорта бюджетної програми на 2012 рік за КПКВ 2802030 "Організація і регулювання діяльності установ в системі Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України", затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України і наказом Міністерства фінансів України від 01.03.2013 р. №2150/352, ветлікарнею, внаслідок оплати послуг із виконання робіт по розкладці вакцини проти сказу диких м'ясоїдних тварин за КПКВ 2802030 "Організація і регулювання діяльності установ в системі ветеринарної медицини" (у 2011 році) та КПКВ 2802030 "Організація і регулювання діяльності установ в системі Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України" (у 2012-2013 роках), здійснено перерахування коштів на цілі, що не відповідають напрямам використання бюджетних коштів, визначеним у паспортах бюджетної програми на загальну суму 47848,00 грн., у зв'язку з чим позивача зобов'язано прийняти до відома факт застосування фінансової санкції у вигляді зменшення бюджетних асигнувань та в подальшому не допускати аналогічні порушення.

За висновками Державної фінансової інспекції оплата лікарнею авіаційних послуг по розкладці вакцини проти сказу диких тварин за рахунок коштів, передбачених Паспортом бюджетної програми на 2011 рік за КПКВ 2802030 "Організація і регулювання діяльності установ в системі ветеринарної медицини", Паспортами бюджетної програми на 2012 рік, за 2013 рік за КПКВ 2802030 "Організація і регулювання діяльності установ в системі Державної ветеринарної і фітосанітарної служби України", є нецільовим використанням коштів, оскільки на переконання відповідача, оплата мала бути здійснена за рахунок коштів, передбачених іншим паспортом бюджетної програми - за КПКВ 2802020 "Протиепізоотичні заходи та участь у Міжнародному епізоотичному бюро".

Відповідач посилається на те, що при оплаті лікарнею авіаційних послуг по розкладці вакцини проти сказу диких тварин порушено ч.6 та п. 8 Паспорта бюджетної програми на 2011 рік, на 2012 рік та на 2013 рік за КПКВ 2802030, якими передбачено наступне: ч.6 - мета бюджетної програми: здійснення державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду за охороною території від занесення з території інших країн або з карантинної зони збудників заразних хвороб під час експорту, імпорту і транзиту об'єктів ветеринарно-санітарного контролю та нагляду; ч.8 - напрями використання бюджетних коштів:1) проведення лабораторно-діагностичних та лікувальних робіт; 2) ветеринарно-санітарний контроль та нагляд на державному кордоні та транспорті; 3) методично-ветеринарне забезпечення птахівництва та ветеринарного біологічно - фармакологічного виробництва.

В той же час відповідач вважає, що оплату таких послуг мало бути здійснено за рахунок коштів, передбачених паспортом бюджетної програми за КПКВ 2802020, яким передбачено наступне: ч.6 - мета бюджетної програми: охорона території України від проникнення хвороб тварин з території інших держав або карантинних зон, захист тварин та населення від збудників та хвороб тварин шляхом здійснення профілактичних, діагностичних та лікувальних заходів; ч.8 - напрями використання бюджетних коштів: 1) придбання ветеринарних препаратів; 2) виконання ветеринарно-санітарних заходів; 3) утримання підрозділів ветеринарної міліції з проведення карантинних ветеринарних заходів (бюджетні установи); 4) сплата членських внесків у Міжнародне епізоотичне бюро; 5) відшкодування витрат на транспортування та зберігання ветеринарних препаратів установами ветеринарної медицини.

Відповідно до ст. 119 Бюджетного кодексу України нецільовим використанням бюджетних коштів є їх витрачання на цілі, що не відповідають напрямам використання бюджетних коштів, визначеним у паспорті бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі) або в порядку використання бюджетних коштів.

Колегія суддів зазначає, що використання коштів на оплату авіаційних послуг з розкидання вакцини проти сказу диких тварин були заплановані і використані за паспортом бюджетної програми за КПКВ 2802030, що відповідає визначеним в паспорті напрямкам використання - "Ветеринарно-санітарний контроль та нагляд на державному кордоні та транспорті".

У відповідності ст. 1 Закону України "Про ветеринарну медицину" державний ветеринарно-санітарний контроль - функції, що виконуються державними інспекторами ветеринарної медицини та/або уповноваженими лікарями ветеринарної медицини і полягають у постійному забезпеченні виконання встановлених чинним законодавством ветеринарно-санітарних заходів та технічних регламентів.

Згідно ст. 1 Закону України "Про ветеринарну медицину" ветеринарно-санітарні заходи - будь-які заходи, у тому числі на виконання законів, постанов, інших нормативно-правових актів, зводів правил, вимог та процедур, включаючи, зокрема, протиепізоотичні заходи, визначення критеріїв кінцевого продукту, методів переробки та виробництва, процедур тестування, інспектування, сертифікації та ухвалення, карантинні заходи, включаючи відповідні вимоги, пов'язані з транспортуванням об'єктів державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду, на виконання положення щодо відповідних статистичних методів, процедур відбору зразків та методів оцінки ризику хвороби тварин, що застосовуються для: а) захисту життя і здоров'я тварин від ризиків, що виникають у результаті занесення, укорінення чи поширення хвороб тварин, організмів, які переносять хвороби, а також хвороботворних організмів; б) захисту життя і здоров'я людей або тварин від ризиків, що виникають від забруднюючих речовин, токсинів або хвороботворних організмів, які містяться у продуктах тваринного походження чи кормах; в) захисту життя і здоров'я людей від ризиків, що виникають у результаті хвороб, які переносяться тваринами або продукцією, що виробляється з них.

З акту перевірки встановлено, що надання послуг по розкладці пероральної вакцини проти сказу диких м'ясоїдних тварин належить до протиепізоотичних заходів згідно Додатку 1 до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення протиепізоотичних заходів, затв. постановою Кабінету міністрів України від 23.04.2008 р. №413.

Таким чином, послуги по розкладці вакцини проти сказу є протиепізоотичними заходами, які входять в систему ветеринарно - санітарних заходів та, відповідно, є складовою ветеринарно-санітарного контролю, здійснення якого є метою бюджетної програми, передбаченої паспортом бюджетної програми на 2011 рік за КПКВ 2802030 "Організація і регулювання діяльності установ в системі ветеринарної медицини" та паспортом бюджетної програми на 2012 рік і 2013 рік за КПКВ 2802030 "Організація і регулювання діяльності установ в системі Державної ветеринарної і фітосанітарної служби України", за рахунок коштів яких і було здійснено Лікарнею оплату послуг по розкладці вакцини проти сказу диких тварин.

Планування витрат по оплаті авіапослуг по розкладці вакцини проти сказу диких тварин відбувалося саме за паспортами бюджетних програм за КПКВ 2802030 за рахунок коштів спеціального фонду державного бюджету, що підтверджується бюджетними запитами та розрахунками до них. Дані витрати були затверджені на рівні головного розпорядника бюджетних коштів, що підтверджується зведеними кошторисами Головного управління ветмедецини в Сумській області.

Оскільки кошти на оплату авіапослуг по розкладці вакцини проти сказу диких тварин були виділені саме за паспортом бюджетної програми за КПКВ 2802030, тому і були витрачені саме за рахунок коштів паспорту бюджетної програми за КПКВ 2802030, а тому позивачем не допущено нецільового використання бюджетних коштів, як про це стверджує відповідач.

Колегія суддів зазначає, що наказами Держветфітослужби України та Головного управління ветмедицини в Сумській області було наказано начальникам районних та міських управлінь ветеринарної медицини прикордонних областей (зокрема в Сумській області) укладати договори з ліцензованими авіакомпаніями на використання авіатранспорту, які мають дозвіл Державної прикордонної служби на виконання авіаційних робіт в прикордонній смузі, для розкладання пероральної вакцин проти сказу для імунізації диких м'ясоїдних тварин, а тому колегія суддів вважає, що використання коштів на оплату авіаційних послуг з розкидання вакцини проти сказу диких тварин були правомірно заплановані і використані за паспортом бюджетної програми за КПКВ 2802030 за напрямком використання "Ветеринарно-санітарний контроль та нагляд на державному кордоні та транспорті".

Виходячи з викладеного, здійснення оплата вказаних послуг на суму 47848,00 грн. за рахунок коштів, передбачених Паспортами бюджетних програм на 2011, 2012 та 2013 роки за КПКВ 2802030 "Організація і регулювання діяльності установ в системі ветеринарної медицини", які були заплановані до використання саме за цими паспортами бюджетних програм, не може вважатися нецільовим використанням бюджетних коштів.

Також колегія суддів зазначає, що здійснення позивачем оплати за послуги проведено Державною казначейською службою України, яка згідно пп. 20 п.4 Положення про Державну казначейську службу України, затв. указом Президента України від 13.04.2011р. №460/2011, відповідно до покладених на неї повноважень здійснює контроль за бюджетними повноваженнями при зарахуванні надходжень бюджету. В листі ГУ ДКС України в Сумській області від 02.10.2014р. Управління Державної казначейської служби в Сумському районі повідомляє, що використання коштів за паспортом бюджетної програми за КПКВ 2802030 на вакцинацію диких м'ясоїдних тварин є правомірним (т. IV, а.с.58).

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, пункт 6 листа - вимоги Шосткинської об'єднаної державної фінансової інспекції від 05.08.2014 р. №106-14/1260 "Про усунення виявлених ревізією порушень чинного законодавства при використанні бюджетних коштів" прийнято необґрунтовано, а тому п.6 листа - вимоги підлягає скасуванню.

Між тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині скасування пунктів 4, 5, 7 листа - вимоги Шосткинської об'єднаної державної фінансової інспекції від 05.08.2014 р. №106-14/1260 "Про усунення виявлених ревізією порушень чинного законодавства при використанні бюджетних коштів", з наступних підстав.

Вимога про усунення виявлених ревізією порушень № 106-14/1260, пред'явлена позивачу Шосткинською об'єднаною державною фінансової інспекцією 05.08.2014 р., ґрунтується на висновках відповідача: по п.4 листа - вимоги про зобов'язання позивача стягнути з осіб, винних у зайвому списанні вакцини на суму 19680,90 грн., шкоду у порядку та розмірі, встановленому ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю України, по п. 5 листа - вимоги про зобов'язання позивача стягнути з Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України кошти в сумі 14689,60 грн., в тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи; в іншому випадку шкоду в сумі 14689,60 грн. стягнути з осіб, винних у безпідставному проведенні видатків із спеціального фонду кошторису на цілі, не пов'язані з діяльністю Ветлікарні, у порядку та розмірі, встановленому ст.ст. 130 - 136 Кодексу про працю України та по п. 7 листа - вимоги про зобов'язання позивача відобразити в бухгалтерському обліку Ветлікарні кредиторську заборгованість на суму 11153,28 грн. перед Державним бюджетом України та здійснити перерахування до нього коштів на відповідну суму; в іншому випадку шкоду в сумі 11153,28 грн. стягнути з осіб, винних у неперерахуванні до спеціального фонду Державного бюджету України коштів, отриманих за надання адміністративних послуг, у порядку та розмірі, встановленому ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю України.

Тобто, зазначені пункти вимоги відповідача вказують на виявлені під час проведеної ревізії позивача збитки, їх розмір та необхідність стягнення з осіб, винних у зайвому списанні вакцини, шкоду у порядку та розмірі, встановленому ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю України.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23.04.2011 року № 499/2011, Державна фінансова інспекція України (далі - Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», згідно з якими органу державного фінансового контролю надається право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання.

Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті та повернуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

У справі, яка розглядається, Інспекція пред'явила вимоги, які вказують на виявлені збитки, їхній розмір та їх стягнення.

Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не за поданням адміністративного позову підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Вищенаведене узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 13.05.2014 року (справа № 21-89а14), яка в силу ст.244-2 КАС України є обов'язковою для всіх судів України.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо необґрунтованості заявленого позову в частині скасування пункти 4, 5, 7 листа - вимоги Шосткинської об'єднаної державної фінансової інспекції від 05.08.2014 р. №106-14/1260 "Про усунення виявлених ревізією порушень чинного законодавства при використанні бюджетних коштів" та не знаходить підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Суд першої інстанції при прийнятті рішення не звернув уваги на вищенаведені приписи матеріального права та прийшов до помилкових висновків про задоволення позову в цій частині.

Згідно ч. 2 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції через порушення ним норм матеріального права, які призвели до ухвалення неправильного рішення, підлягає скасуванню в частині задоволенні позовних вимог про скасування пунктів 4, 5, 7 листа - вимоги Шосткинської об'єднаної державної фінансової інспекції від 05.08.2014 р. №106-14/1260 "Про усунення виявлених ревізією порушень чинного законодавства при використанні бюджетних коштів" з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Сумській області задовольнити частково.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 16.10.2014р. по справі № 818/2211/14 скасувати в частині визнання протиправними та скасування пунктів 4, 5, 7 листа - вимоги Шосткинської об'єднаної державної фінансової інспекції від 05.08.2014 р. №106-14/1260 "Про усунення виявлених ревізією порушень чинного законодавства при використанні бюджетних коштів", та прийняти в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В іншій частині постанову Сумського окружного адміністративного суду від 16.10.2014р. по справі № 818/2211/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Мінаєва О.М.
Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М. Шевцова Н.В.
Повний текст постанови виготовлений 12.01.2015 р.