Справа № 826/16071/14
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

20 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Романчук О.М. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інстех» до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інстех», звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24 квітня 2014 року №.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 листопада 2014 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 листопада 2014 року - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що податок на прибуток підприємств, як і авансовий внесок з податку на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності належить до доходів загального фонду Державного бюджету України, тобто має єдиного одержувача - Державний бюджет України. Оскільки платник податку своєчасно й у встановленому розмірі сплатив суму грошового зобов'язання з податку на прибуток за 2013 рік до державного бюджет, суд дійшов висновку, що у податкового органу були відсутні підстави для застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгоджених сум податкового зобов'язання, оскільки норми законодавства в сфері оподаткування не передбачають застосування штрафу в разі сплати податку з помилкою у рахунках.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток Товариства з обмеженою відповідальністю «Інстех», за результатом якої складено акт перевірки від 03 квітня 2014 року № 1928/15/26-53-15-02-19.

Як висновок проведеної перевірки встановлено порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток протягом строків, встановлених пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, а саме встановлено сплату самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 230784,00 грн. із затримкою в 16 днів.

Заперечення позивача на вищезазначений акт перевірки залишені без задоволення, висновки акту перевірки від 03 квітня 2014 року № 1928/15/26-53-15-02-19 - без змін.

Податковим повідомленням-рішенням Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у місті від 24 квітня 2014 року № Товариство з обмеженою відповідальністю «Інстех» зобов'язано сплатити штраф у розмірі 22964,72 грн.

За результатом адміністративного оскарження, податкове повідомлення-рішення від 24 квітня 2014 року № залишено без змін, скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інстех» - без задоволення.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до адміністративного суду з даним позовом.

Обговорюючи правомірність вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до пунктів 49.1 та 49.2 статті 49 Податкового кодексу України Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Згідно з абзацом 1 пункту 57.1. статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Інстех» 27 лютого 2014 року подано до ДПІ у Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м. Києва податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2013 року з самостійно визначеною сумою грошового зобов'язання в розмірі 230 784,00 грн.

Таким чином, позивач був зобов'язаний самостійно сплатити грошове зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 230 784,00 грн. у строк до 11 березня 2014 року.

Згідно платіжного доручення № 1278 від 07 березня 2014 року самостійно визначену суму грошового зобов'язання в розмірі 230 784,00 грн. з податку на прибуток позивачем сплачено 07 березня 2014 року.

Відтак, як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач сплатив податок на прибуток за 2013 рік у строки, встановлені податковим законодавством.

Разом з тим, позивачем сплачений податок на прибуток за 2013 рік на рахунок №0005 ГУ ДКСУ у м. Києві МФО 820019 з призначенням платежу (*;101; 1102400 внески за 2013 рік термін платежу 10 березня 2014 року). Даний рахунок являється рахунком платежів податку на прибуток авансом.

Тобто, при сплаті податку на прибуток за 2013 рік позивачем помилково зазначено номер рахунку 0005, замість 0005.

Листами від 12 березня 2014 року № 36, 19 березня 2014 року № 38 позивач звертався до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві із проханням перевести сплачені кошти з податку на прибуток з рахунку № 0005 на рахунок №0005.

Згідно листа № 38 від 19 березня 2014 року платіж на прибуток був перекинутий контролюючим органом вірний рахунок №0005.

Відповідно до розділу 1 «Загальні положення» наказу Державного казначейства України від 26 червня 2002 року № 122 "Про затвердження Положення про єдиний казначейський рахунок" єдиний казначейський рахунок - основний рахунок держави для проведення фінансових операцій та ефективного управління коштами державного та місцевих бюджетів через систему електронних платежів Національного банку України. Єдиний казначейський рахунок (далі - ЄКР) - це консолідований рахунок, відкритий Державному казначейству України в Національному банку України для обліку коштів та здійснення розрахунків у системі електронних платежів Національного банку України.

Аналіз наведених норм свідчить, що зарахування та акумулювання податку на прибуток здійснюється на єдиному казначейському рахунку державного бюджету.

Наведені вище нормативні акти не встановлюють обов'язку платника податків здійснювати платежі на окремий рахунок.

Згідно частини 4 статті 45 Бюджетного кодексу України податки і збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Відповідно до частини 5 статті 45 Бюджетного кодексу України податки і збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Отже, аналіз норм Бюджетного кодексу України дає підстави для висновку, що усі податкові надходження, справляння яких передбачено законодавством України, є доходами бюджету. Податки і збори (обов'язкові платежі) визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Пунктом 22.4 статті 22 Закону "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" встановлено, що при використанні розрахункового документа ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання.

Колегія суддів погоджується із судом першої інстанції про те, що в даному випадку ініціювання позивачем сплати необхідної суми грошового зобов'язання з авансового внеску з податку на прибуток до державного бюджету було здійснено у встановлені строки. Визначення у платіжному дорученні невірного номера рахунку, замість номера для сплати Авансового внеску з податку на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності, не є правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми податку у визначений строк та виникнення податкового боргу, а також, як наслідок, для застосування фінансових санкцій і пені.

При цьому податок на прибуток підприємств, як і авансовий внесок з податку на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності належить до доходів загального фонду Державного бюджету України, тобто має єдиного одержувача - Державний бюджет України.

За таких обставин, оскільки платник податку своєчасно й у встановленому розмірі сплатив суму грошового зобов'язання з податку на прибуток за 2013 рік до Державного бюджету, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у податкового органу були відсутні підстави для застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгоджених сум податкового зобов'язання, оскільки норми законодавства в сфері оподаткування не передбачають застосування штрафу в разі сплати податку з помилкою у рахунках.

Зарахування коштів на той чи інший рахунок державного бюджету є заходом в межах державного бюджету з метою врегулювання питань формування та використання бюджетних коштів. Порядок сплачених до бюджету податків (а саме таким порядком обліку є як облік надходжень до бюджету, який ведеться органами Держказначейства, так і облік платежів, який ведеться податковим органом) не може впливати на сплату податків до бюджету та свідчити про виконання або невиконання платниками своїх обов'язків по сплаті податків.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам. В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 листопада 2014 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Пилипенко О.Є.

Суддя: Романчук О.М.

Шелест С.Б.

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення - 20.01.2015 року.

.

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Романчук О.М

Шелест С.Б.