Справа № 170/861/14-а 2-а/170/28/14
Суддя: Шинкар Т.І.
Дата ухвалення: 2015-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року Справа № 876/11235/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шинкар Т.І.,

суддів Ільчишин Н.В., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шацькому районі Волинської області на постанову Шацького районного суду Волинської області від 20 листопада 2014 року у справі №170/861/14-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Шацькому районі Волинської області про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

13.11.2014р. ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Шацькому районі Волинської області (далі - Управління), просив зобов'язати Управління призначити пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з врахуванням положень пунктів 1.1, 2.4 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1.

Постановою Шацького районного суду Волинської області від 20.11.2014р. позов задоволено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Управління подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Шацького районного суду Волинської області від 20.11.2014р. та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що працівники освіти, згідно з п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», мають право на призначення пенсії за вислугу років за наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджено Постановою Кабінет Міністрів України від 04.11.1993р. №909. Вказаним Переліком посади викладачів та керівників оркестру не віднесені до посад позашкільних навчальних закладів, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років. Таким чином, до спеціального стажу не можна зарахувати періоди роботи позивача з 25.08.1987р. по 09.12.1997р. на посаді викладача по класу баяна Шацької музичної школи, з 01.11.2002р. по 22.06.2004р. на посаді викладача по класу баяна Шацької дитячої музичної школи та з 03.09.2004р. по даний час на посаді викладача по класу баяна Шацької дитячої музичної. Враховуючи вказане, загальна тривалість спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, згідно з відомостями трудової книжки позивача, становить 3 роки 4 дні та є недостатнім для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Сторони повноважних представників в судове засідання не забезпечили, а тому відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд даної справи судом апеляційної інстанції здійснюється в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати, враховуючи наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 з 15.08.1984р. по 18.08.1987р. працював на посаді учителя музики Шацької середньої школи, 25.08.1987р. по 09.12.1997р. - викладачем по класу баяна Шацької музичної школи, з 01.11.2002р. по 22.06.2004р. - викладачем по класу баяна Шацької дитячої музичної школи, з 03.09.2004р. по даний час працює викладачем по класу баяна Шацької дитячої музичної школи.

06.11.2014р. ОСОБА_2 звернувся з заявою до Управління щодо обчислення стажу, що визначає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Листом Управління №16/Г-01 від 07.11.2014р. повідомлено, що до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років зараховується період трудового стажу позивача з 15.08.1984р. по 18.08.1987р. на посаді учителя музики Шацької середньої школи. Інші періоди роботи не можна зарахувати до спеціального стажу, оскільки Шацька дитяча музична школа та Шацька музична школа є початковою ланкою спеціальної мистецької освіти, а посада викладача в переліку типів позашкільних навчальних закладів не передбачена.

Вказане стало підставою для звернення позивача до суду для захисту порушеного права.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного.

Положеннями ст. 48 КЗпП України та ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Наявною в матеріалах справи копією трудової книжки підтверджено, що ОСОБА_2 працював з 15.08.1984р. по 18.08.1987р. на посаді учителя музики Шацької середньої школи, 25.08.1987р. по 09.12.1997р. - викладачем по класу баяна Шацької музичної школи, з 01.11.2002р. по 22.06.2004р. - викладачем по класу баяна Шацької дитячої музичної школи, а з 03.09.2004р. по даний час працює викладачем по класу баяна Шацької дитячої музичної школи.

Відповідно до п. 16 Розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. № 1788-ХІІ (далі - Закон України № 1788-ХІІ) пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Згідно з ст. 52 Закону України № 1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти, охорони здоров'я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту «е» статті 55.

Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України № 1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років затверджено Постановою Кабінет міністрів України від 04.11.1993р. № 909 з наступними змінами.

У розділі 1 вказаної Постанови «Освіта» передбачено посаду викладача музичної школи як таку, що дає право на пенсію за вислугою років. Відповідно до примітки 2 цієї Постанови робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Відповідно до ч.1 ст.38 Закону України «Про освіту», позашкільна освіта та виховання є частиною структури освіти і спрямовуються на розвиток здібностей, талантів дітей, учнівської та студентської молоді, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.

22.06.2000р. прийнято Закон України «Про позашкільну освіту» ст.4 якого встановлює, що позашкільна освіта є складовою системи безперервної освіти, визначеної Конституцією України, Законом України «Про освіту», цим Законом, і спрямована на розвиток здібностей та обдарувань вихованців, учнів і слухачів, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.

Згідно з п. 1 та п. 3 ч. 4 ст. 21 цього Закону права, обов'язки та соціальні гарантії для педагогічних працівників позашкільного навчального закладу визначаються Конституцією України, Законом України «Про освіту», цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугу років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Постановою Кабінет Міністрів України від 14 червня 2000 року № 963 затверджено переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників до яких віднесено, зокрема, посаду викладача позашкільного навчального закладу.

Відповідно до листа Міністерства соціального захисту населення України від 01.02.1995р. №01-3/133-02-2, порядок призначення пенсії за вислугою років, передбачений Постановою Кабінет Міністрів України від 04.11.1993р. № 909, поширено на викладачів музичних, художніх, хорових, хореографічних шкіл, шкіл мистецтв та інших шкіл естетичного виховання, без внесення змін до неї.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку типів позашкільних навчальних закладів і Положення про позашкільний навчальний заклад» від 06.05.2001р. №433 зі змінами, затверджено перелік типів позашкільних навчальних закладів до яких віднесено музичні школи. Згідно з положеннями вказаної постанови музична школа є школою естетичного виховання і відноситься до початкових спеціалізованих мистецьких навчальних закладів.

У відповідності до ст.12 Закону України «Про позашкільну освіту» школа мистецтв відноситься до позашкільного навчального закладу.

Аналіз норм чинного законодавства дає колегіє право погодитись з висновком суду першої інстанції, що періоди роботи на посадах викладача дитячої музичної школи повинні зараховуватись Управлінням до стажу роботи для призначення пенсії за вислугу років.

Така ж правова позиція викладена у рішеннях Вищого адміністративного суду від 26.09.2013р. № К/800/39138/13, від 10.04.2013р. № К/9991/24107/11, від 12.02.2014р. №К/800/34834/13.

Враховуючи вищевказане, періоди трудового стажу позивача з 25.08.1987р. по 09.12.1997р. на посаді викладача по класу баяна Шацької музичної школи, з 01.11.2002р. по 22.06.2004р. - викладача по класу баяна Шацької дитячої музичної школи та з 03.09.2004р. по даний час - викладача по класу баяна Шацької дитячої музичної школи повинні бути зараховані до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років згідно з п. «е» ч. 1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Водночас, при вирішенні даного публічно-правового спору судом першої інстанції безпідставно зобов'язано Управління призначити позивачу пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», враховуючи наступне.

Предметом розгляду при наданні відповіді Управлінням листом №16/Г-01 від 07.11.2014р. було звернення ОСОБА_2 щодо обчислення стажу, що визначає право на пенсію за вислугу років, а не відмова у призначенні відповідного виду державної пенсії.

Наявною в матеріалах справи копією заяви ОСОБА_2 від 06.11.2014р. підтверджується, що позивач просив обрахувати спеціальний стаж роботи як працівника освіти та визначити чи достатньо наявного стажу педагогічної роботи для призначення пенсії за вислугу років. Для цього надав копію трудової книжки.

Таким чином, Управління за вказаним зверненням не мало підстав для вирішення питання про призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_2, відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України №1788-ХІІ пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005р. № 22-1, встановлює порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії та встановлює перелік документів, необхідних для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, які повинні надаватись до органу, що призначає пенсію разом із відповідною заявою.

Згідно з п. 4.1 цього Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Абзацом 2 п. 2.4 вказаного Порядку встановлено, що пенсії за вислугу років призначаються у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.

Копією трудової книжки та Довідки, виданої директором Шацької ДМШ, підтверджується, що позивач продовжує працювати на посаді викладача по класу баяна Шацької дитячої музичної школи.

Докази того, що позивач звертався до Управління з заявою про призначення пенсії за вислугу років в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи вказане, колегія суддів приходить до переконання, що періоди роботи позивача з 25.08.1987р. по 09.12.1997р. та з 01.11.2002р. по 22.06.2004р. 03.09.2004р. по даний час на посаді викладача по класу баяна Шацької дитячої музичної школи повинні зараховуватись до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», проте призначити ОСОБА_2 вказаний вид державної пенсії можливо лише у разі звільнення з роботи та звернення позивача до Управління з відповідною заявою про призначення пенсії за наявності спеціального стажу роботи не менше 25 років.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.202 КАС України підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи та порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що є підставою постанову суду скасувати та прийняти нову постанову.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст. 94 КАС України судовий збір не належить стягувати зі сторін спору.

Керуючись ст.ст. 94, 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шацькому районі Волинської області задовольнити.

Постанову Шацького районного суду Волинської області від 20 листопада 2014 року у справі №170/861/14-а скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції

Головуючий суддя Т.І. Шинкар

Судді Н.В. Ільчишин

М.А.Пліш