Справа № 2-а-7493/11/0212
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2015-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-7493/11/0212
Головуючий у 1-й інстанції: Овсюк Є.М.
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Граб Л.С.

за участю секретаря судового засідання: Литвинюка С.О.,

за участю представників сторін:

представника відповідача: Павич О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці на постанову Ленінського районного суду м.Вінниці від 25 серпня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про поновлення виплати пенсії,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до Ленінського районного суду м. Вінниці з позовом до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Вінниці про визнання дій неправомірними, зобов'язання прийняти рішення про відновлення виплати пенсії за віком на підставі пенсійної архівної справи, зобов'язання здійснити нарахування та виплату пенсії, починаючи з моменту набрання чинності рішенням Конституційного Суду України, тобто з 07 жовтня 2009 року.

Постановою Ленінського районного суду м. Вінниці від 25 серпня 2011 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Апеляційним судом встановлено, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 2011 року №803 "Про утворення територіальних органів Пенсійного фонду України" утворено управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці шляхом злиття управління Пенсійного фонду України в Замостянському районі м. Вінниці, управління Пенсійного фонду України в Староміському районі м. Вінниці, управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Вінниці. Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції на підставі ст. 55 КАС України допускає заміну управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Вінниці його правонаступником - управлінням Пенсійного фонду України в м. Вінниці.

Позивач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, постанову суду першої інстанції - змінити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 відділом соціального забезпечення Ленінської районної ради народних депутатів м. Вінниці 01 червня 1990 року призначено пенсію по інвалідності.

01 вересня 1994 року виплату пенсії ОСОБА_3 припинено у зв'язку з виїздом на постійне проживання до держави Ізраїль.

В подальшому пенсійна справа ОСОБА_3 була передана до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Вінниці.

04 квітня 2011 року ОСОБА_3 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Вінниці із заявою про відновлення виплати пенсії.

Листом №719/Л від 29.04.2011 року управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Вінниці повідомило позивача про необхідність подачі додаткових документів.

Не погодившись з отриманою відповіддю, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що після прийняття Конституційним Судом України рішення від 07.10.2009 року №25-рн/2009 у органів Пенсійного фонду відпала така умова припинення виплати пенсії, як проживання пенсіонера за кордоном.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності у позивача права на отримання пенсії, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 30 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства) за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Позивач є громадянином України, якому встановлена ІІ група інвалідності, що підтверджується довідкою серії МСЕ №056903 (а. с. 9).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від'їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року №25-рп/2009 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року N 1058-IV.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційного Суду України зазначено, що виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов'язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами.

Після прийняття Конституційним Судом України цього Рішення і на час розгляду справи інших законів, які регламентують виплату пенсій пенсіонерам, які постійно проживають у державах, з якими Україна не уклала відповідного договору, не прийнято.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності у позивача права на отримання пенсії по інвалідності в Україні.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що постанову суду першої інстанції необхідно змінити, виходячи з наступного.

Позивач в адміністративному позові просив зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Вінниці прийняти рішення про відновлення виплати пенсії за віком на підставі пенсійної справи, зобов'язати здійснити нарахування та виплату пенсії, починаючи з 07 жовтня 2009 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

З аналізу вказаної норми слідує, що поновлення виплати пенсії здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду шляхом прийняття рішення про поновлення виплати пенсії.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постанову Ленінського районного суду м. Вінниці від 25 серпня 2011 року необхідно змінити, зобов'язавши відповідача поновити виплату пенсії позивачу, що відповідає заявленим позовним вимогам та положенням чинного законодавства України.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 201 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити постанову суду з підстав: правильне по суті вирішення справи чи питання, але з помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права; вирішення не всіх позовних вимог або питань.

У зв'язку з тим, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, однак помилково застосував норми матеріального права, постанову суду першої інстанції необхідно змінити.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Вінниці задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Вінниці від 25 серпня 2011 року змінити.

Абзац 3 резолютивної частини постанови Ленінського районного суду м. Вінниці від 25 серпня 2011 року викласти в такій редакції:

"Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці поновити виплату пенсії ОСОБА_3 відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 07 жовтня 2009 року.".

В іншій частині постанову Ленінського районного суду м. Вінниці від 25 серпня 2011 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 20.01.15.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Боровицький О. А.

Граб Л.С.