Справа № 825/58/15-а
Суддя: Д'яков В.І.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 січня 2015 року Чернігів Справа № 825/58/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді - Д'якова В.І.,

за участю секретаря - Воєдило Л.П.,

представника відповідача - Титарчука М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Комунального підприємства «Чернігівське тролейбусне управління» Чернігівської міської ради до Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство «Чернігівське тролейбусне управління» Чернігівської міської ради (далі - КП «Чернігівське тролейбусне управління», позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції (далі - Деснянський відділ ДВС Чернігівського МУЮ, відповідач), в якому просить суд визнати стягнення виконавчого збору необґрунтованим та скасувати постанову Деснянського відділу ДВС Чернігівського МУЮ про відкриття виконавчого провадження від 27.11.2014.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.04.2013 по справі №2а/2570/3132/2012 позивачу було розстрочено виплату боргу в сумі 227 921,50 грн. строком на 18 місяців рівними частинами у період з квітня 2013 року по вересень 2014 рік, включно, щомісячними платежами у розмірі 12662,31 грн. Підприємство у вказані строки здійснювало відповідні платежі до управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові. КП «Чернігівське тролейбусне управління» вважає необґрунтованим стягнення з нього виконавчого збору, оскільки виконавчий лист №2а/2570/3132/2012, виданий Чернігівським окружним адміністративним судом, виконувався підприємством добровільно, своєчасно та у повному обсязі, відповідно до графіку та у розмірах, встановлених ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.04.2013. Виконавчі дії фактично не проводились. Станом на 01.10.2014 борг було погашено у повному обсязі, а постанову про стягнення виконавчого збору винесено 27.11.2014, тобто вже після добровільного виконання судового рішення.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив в їх задоволенні відмовити, посилаючись на те, що 20.03.2013 на виконання до Деснянського відділу ДВС Чернігівського МУЮ надійшов виконавчий лист №2а/2570/3132/2012 про стягнення з КП «Чернігівське тролейбусне управління» на користь УПФУ у м. Чернігові заборгованості у розмірі 227 921,50 грн. Оскільки, рішення не було виконано боржником у строк, наданий для добровільного виконання, 02.04.2013 державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору. 26.11.2014 до відділу надійшла заява УПФУ в м. Чернігові про закінчення вищезазначеного виконавчого провадження, у зв'язку зі сплатою боргу. Тому, 27.11.2014 відповідачем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, та відповідно до ст.26, ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» постанову про стягнення виконавчого збору виведено в окреме провадження, та в подальшому відкрито по даній постанові виконавче провадження. З урахуванням викладеного, представник вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв в межах наданих йому повноважень відповідно до вимог чинного законодавства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить із наступного.

Судом встановлено, що 25.03.2013, на підставі виконавчого документа та заяви стягувача, державним виконавцем Деснянського відділу ДВС Чернігівського МУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №37125322) з виконання виконавчого листа №2а/2570/3132/2012, виданого Чернігівським окружним адміністративним судом 21.02.2013 про стягнення з КП «Чернігівське тролейбусне управління» на користь УПФУ в м. Чернігові суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах в розмірі 227 921,50 грн. та встановлено строк до семи днів для самостійного виконання рішення суду, з моменту винесення постанови (а.с.33).

Вказана постанова отримана КП «Чернігівське тролейбусне управління» 29.03.2013, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.34) та не заперечується позивачем, проте у встановлений державним виконавцем строк не була виконана.

У зв'язку з невиконанням рішення суду, 02.04.2013 відповідачем винесена постанова про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 22 792,15 грн. (а.с.35).

Постанова Деснянського відділу ДВС Чернігівського МУЮ від 02.04.2013 про стягнення з боржника виконавчого збору позивачем до суду не оскаржувалась та є чинною.

02.04.2013 КП «Чернігівське тролейбусне управління» звернулось до Чернігівського окружного адміністративного з заявою про розстрочення виконання рішення суду (а.с.10-11).

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.04.2013 по справі №2а/2570/3132/2012 позивачу було розстрочено виплату боргу в сумі 227 921,50 грн. строком на 18 місяців рівними частинами у період з квітня 2013 року по вересень 2014 рік, включно, щомісячними платежами у розмірі 12662,31 грн. (а.с.12).

26.11.2014 до Деснянського відділу ДВС Чернігівського МУЮ надійшла заява УПФУ в м. Чернігові про закінчення вищезазначеного виконавчого провадження, у зв'язку зі сплатою боргу (а.с.39).

27.11.2014 відповідачем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з повним фактичним виконанням рішення згідно з виконавчим документом (а.с.41).

Оскільки, виконавчий збір згідно постанови від 02.04.2013 залишився нестягнутим і дана постанова є окремим виконавчим документом, 27.11.2014 державним виконавцем Деснянського відділу ДВС Чернігівського МУЮ було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 45633463 про стягнення з КП «Чернігівське тролейбусне управління» на користь Деснянського відділу ДВС Чернігівського МУЮ виконавчого збору в сумі 22 792,15 грн. (а.с.42).

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Спірні правовідносини даного адміністративного позову регулюються нормами Закону України від 21.04.1999 № 606 «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі - Інструкція № 512/5), Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 N74/5 .

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

При цьому, відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Права та обов'язки державного виконавця визначені статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження», якою, крім іншого, передбачено, що державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Наведені норми свідчать, що державний виконавець зобов'язаний забезпечити реальне виконання виконавчого документа шляхом своєчасного і в повному обсязі виконання виконавчих дій.

Частиною 2 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що державною виконавчою службою підлягають виконанню, зокрема, виконавчі листи.

Відповідно до частини 2 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Доказів самостійного виконання виконавчого документа №2а/2570/3132/2012, виданого Чернігівським окружним адміністративним судом від 21.02.2013 про стягнення з КП «Чернігівське тролейбусне управління» на користь УПФУ в м. Чернігові заборгованості в сумі 227 921,50 грн. у строк, встановлений державним виконавцем, позивачем суду не надано.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача.

За змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору є окремим виконавчим документом.

Відповідно до пункту 3.7 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (далі - Інструкція №512/5) постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення. У постанові про стягнення виконавчого збору визначається розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню, зазначений у частині першій статті 28 Закону. Примусове стягнення виконавчого збору здійснюється відповідно до вимог Закону (п.п.3.7.1. п. 3.7 Інструкції №512/5).

Частиною сьомою статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру та в разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтею 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Отже, виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме провадження допускається в разі винесення постанови про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтею 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Як встановлено судом, виконавче провадження з виконання виконавчого документа №2а/2570/3132/2012, виданого Чернігівським окружним адміністративним судом 21.02.2013 закінчено з підстав, передбачених статтею 49 Закону України «Про виконавче провадження», про що винесена постанова від 27.11.2014, цього ж дня державним виконавцем Деснянського відділу ДВС Чернігівського МУЮ винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення з позивача виконавчого збору в розмірі 22 792,15 грн.

Частиною другою статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» визначено перелік виконавчих документів згідно яких виконавчий збір не стягується.

Виконавчий лист №2а/2570/3132/2012 про стягнення сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій не підпадає під вказаний частиною другою статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» перелік.

Посилання позивача на добровільне виконання рішення шляхом сплати боргу в повному обсязі станом на 01.10.2014, зупинення та закінчення виконавчого провадження, як на підставу скасування постанови про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору від 27.11.2014, суд оцінює критично, оскільки вказані обставини не звільняють позивача від обов'язку сплати виконавчого збору.

Отже, аналізуючи вищевказані норми, суд приходить до висновку, що державний виконавець, при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 27.11.2014 щодо стягнення з КП «Чернігівське тролейбусне управління» виконавчого збору, діяв в межах наданих йому повноважень, відповідно до вимог чинного законодавства України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 3 статті 2, частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з частин 1, 3 статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 17, 18, 104, 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Комунального підприємства «Чернігівське тролейбусне управління» Чернігівської міської ради відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя підпис В.І. Д'яков

З оригіналом згідно.

Суддя В.І. Д'яков