Справа № 815/509/15
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2015-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/509/15
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

23 січня 2015 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши матеріали адміністративного позову Державної податкової інспекції у Біляївському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області до Приватного підприємства "Шант-С" про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

21 січня 2015 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державної податкової інспекції у Біляївському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області до Приватного підприємства "Шант-С", в якому позивач просить стягнути з рахунків в банках та за рахунок готівки, що належить відповідачу, податковий борг по податку на додану вартість у сумі 1190,35 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст.107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства; 5) подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.3 ст. 106 КАС України до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову суб'єктом владних повноважень. Суб'єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов'язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу і третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів.

З матеріалів адміністративного позову вбачається, що позивачем в якості доказу надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів надано лише розрахунковий документ ОД УДППЗ «Укрпошта» 67602 МВЗ-2 м. Біляївки №3232 від 03.10.2014, який підтверджує відправку на адресу ПП «Шант-С» рекомендованого листа.

Суд зазначає, що відповідно до абз. 25, 27 п. 2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 р., визначено, що реєстроване поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку. Документом, який підтверджує надання послуг поштового зв'язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

З аналізу зазначеної норми слідує, що розрахунковий документ, виданий поштовим відділенням, є доказом надання (оплати) послуг поштового зв'язку, проте він не дає можливості суду перевірити вміст поштового відправлення і не містить повної адреси одержувача.

Як встановлено судом з матеріалів адміністративного позову, позивачем не надано опису поштового відправлення, надісланого на адресу відповідача, а відтак встановити чи надсилався адміністративний позов з додатками на адресу "ПП "Шант-С" не уявляється можливим.

Відповідно до ч. 2 ст. 106 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Як вбачається зі змісту позову, позивач стверджує, що у відповідача утворився податковий борг перед бюджетом зі сплати податку на додану вартість у сумі 1190,35 грн. На підтвердження зазначеної обставини до позову додається корінець податкового повідомлення-рішення № від 17.06.2013р, корінець податкової вимоги форми «Ю» від 28.07.2014р. №1214-25 та розрахунок податкового боргу.

Зі змісту корінця ППР вбачається, що грошове зобов'язання відповідача збільшено на підставі акта перевірки №1149/1502/36860142 від 04.06.2013р. Разом з тим, позивач до позовної заяви не додає зазначеного акту.

Стосовно розрахунку заборгованості відповідача перед бюджетом, який міститься в матеріалах справи, суд вказує, наступне.

Відповідно до п. 1 розділу II Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013 № 765 (надалі - Порядок), з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску територіальними органами Міндоходів відкриваються інтегровані картки платників за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися платниками, а для обліку сум передоплати - за кожним платником.

Згідно з п. 11 розділу II Порядку стан розрахунків платника (суми нарахованого та сплаченого платежів, пені, штрафних (фінансових) санкцій, процентів за користування розстроченням (відстроченням) грошових зобов'язань (податкового боргу), суми податкового боргу, недоїмки із сплати єдиного внеску, надміру та/або помилково сплачені, заявлені до відшкодування тощо) за податками, зборами, єдиним внеском, митними платежами, операції, що проводяться з коштами передоплати відображається на зворотному боці інтегрованої картки.

Відповідно до п. 2 розділу II Порядку для здійснення обліку податку на додану вартість (для платників - юридичних та фізичних осіб, які включені до реєстру платників податку на додану вартість) відкриваються інтегровані картки платника ф. №5.

З огляду на вище наведене, суд дійшов висновку, що належним доказом заборгованості відповідача перед бюджетом зі сплати податку на додану вартість є інтегрована картка платника ф. №5, яку позивачем в порушення вимог ч. 2 ст. 106 КАС України до позову не надано.

В прохальній частині адміністративного позову позивач просить суд стягнути з рахунків ПП "Шант-С" №№0730, 4285, 6482, які відкриті в Южному ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк", м. Одеса, МФО 32704 та за рахунок готівки, що належить ПП "Шант-С" податковий борг по податку на додану вартість у сумі 1190,35 грн.

Разом з тим, позивач не надає доказів на підтвердження належності вказаних банківських рахунків відповідачу, так само як і не надає доказів наявності у відповідача готівки.

Згідно з п. 95.4 ст. 94 Податкового кодексу України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. за №1244 "Деякі питання реалізації статті 95 Податкового кодексу України" відповідно до пунктів 95.4, 95.15, 95.16 і 95.18 статті 95 Податкового кодексу України затверджено Порядок стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу (надалі - Порядок), який визначає механізм стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу. Згідно пункту 2 Порядку вилучення готівки у платника податків у рахунок погашення його податкового боргу здійснюється працівниками органу державної податкової служби (далі - працівники) з урахуванням вимог пунктів 95.2 - 95.4 статті 95 Податкового кодексу України. Під час вилучення готівки працівники рахують наявні кошти. У разі коли обсяг готівки у платника податків перевищує суму його податкового боргу, вилученню підлягає готівка на суму боргу (п.3 Порядку). У рахунок погашення податкового боргу спрямовується також готівка, виявлена працівниками у касі платника податків, у тому числі в скриньці реєстратора розрахункових операцій, та в інших місцях зберігання коштів (п.4 Порядку). Вилучена готівка в національній валюті вноситься працівником до банку для перерахування до відповідного бюджету в день її стягнення, а в разі неможливості такого внесення - на наступний робочий день (п.95.5 ст.95 ПК, п.6 Порядку).

З наведеного вище вбачається, що контролюючий орган повинен надати докази на підтвердження факту наявності у платника податків готівки, що належить саме ПП "Шант-С" та за рахунок якої можливо буде виконати рішення суду, або докази на підтвердження здійснення платником податків в своїй діяльності розрахунків в готівковій формі, що, в свою чергу може свідчити про можливість виявлення у боржника готівки з метою її подальшого стягнення в рахунок погашення податкового боргу.

Тобто, заявляючи вимогу про стягнення податкового боргу за рахунок готівки, що належить платнику податків, податковий орган повинен надати докази на підтвердження відсутності/недостатності коштів на рахунках такого підприємства для погашення податкового боргу.

Таким чином, стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить платнику податків, який має податковий борг, здійснюється тоді, коли у боржника недостатньо коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, які можуть бути стягнуті на погашення податкового боргу.

Однак позивач не надає доказів недостатності у відповідача коштів, які перебувають на рахунках у банках, його обслуговуючих, які можуть бути стягнуті на погашення податкового боргу та не обґрунтовує необхідність стягнення з відповідача боргу саме за рахунок готівки.

Суд дак тож звертає увагу, що в прохальній частині позову у банківських реквізитах відповідача вказано «МФО 32704» в той час, як код МФО повинен складатися з 6 (шести) знаків. Зазначена обставина ускладнить виконання судового рішення у випадку задоволення позовних вимог .

Отже, вивчивши матеріали поданого адміністративного позову, суд встановив, що останній не відповідає вимогам, встановленим ст. 106 КАС України.

Згідно із ст. 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що адміністративний позов повинен бути залишений без руху, а позивачу наданий термін для усунення означених недоліків шляхом приведення позовної заяви у відповідність вимогам ст. 106 КАС України.

Керуючись ст. 106, ч.1 ст. 108, ст. 160, ст. 165 КАС України, суддя -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Біляївському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області до Приватного підприємства "Шант-С" про стягнення заборгованості, - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність в п'ятиденний термін з дня отримання копії ухвали усунути недоліки та роз'яснити, що у разі не виконання вимог суду щодо усунення недоліків у визначений судом термін, позовну заяву разом з додатками буде повернуто позивачу відповідно до п.1 ч.3 ст. 108 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.М.Токмілова