Справа № 819/2778/14-а
Суддя: Білоус І.О.
Дата ухвалення: 2014-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа № 819/2778/14-a

26 грудня 2014 року м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Білоус І.О.

при секретарі судового засідання Габрилецькій С. Є.

за участю позивача - ОСОБА_1, представників відповідачів Стукало М. С. Пліщук Т. І.

розглянувши у відкритому судовому засідані в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Управління Міністерства внутрішніх справ в Тернопільській області із адміністративним позовом про поновлення його на роботі, стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В судовому засіданні до участі у даній справі за клопотанням представника відповідача було залучено у якості другого відповідача Управління Державтоінспекції в Тернопільській області.

В судовому засіданні представником відповідача - Управління Міністерства внутрішніх справ в Тернопільській області було заявлено клопотання про залишення даного адміністративного позову без розгляду у зв'язку із пропущенням позивачем строку звернення до адміністративного суду. В обґрунтування заявленого клопотання представник посилався на те, що позивачем оскаржено наказ від 05.12.2009 р. № 563 «Про грубі порушення законності та службової дисципліни, допущені окремими працівниками УДАЇ УМВС та покарання винних», яким він був звільнений з органів внутрішніх справ за ст. 66 Положення про проходження служби в органах внутрішніх справ «за дискредитацію». 08.12.2009 р. було видано наказ УМВС № 264 о/с про звільнення його з органів внутрішніх справ за п. 66 Положення про проходження служби в органах внутрішніх справ. Підставою для прийняття даного наказу був висновок про звільнення, наказ УМВС від 05.12.2009 р. № 563 та згода ДАІ МВС України від 08.12.2009 р. № 4/10-11256.

Оскільки трудову книжку у день звільнення позивач не отримав, йому було надіслано повідомлення про необхідність отримати військовий квиток, трудову книжку або надати згоду на її пересилання поштою. Вважає, що оскільки з моменту видання спірного наказу минуло п"ять років та позивачем не наведено поважних причин пропуску строку звернення до суду, даний позов підлягає залишенню без розгляду.

В судовому засіданні заявлене клопотання представник відповідача підтримала, з підстав викладених у запереченні. Вважає, що матеріали справи свідчать про обізнаність позивача про існування оспореного ним наказу, тому вважає, що протягом п'яти років, що минули з моменту його прийняття позивач мав можливість його оскаржити.

Позивач проти заявленого клопотання заперечував, посилаючись на тривалий розгляд кримінальної справи за його звинуваченням, а саме, Козівським районном судом Тернопільської області вирок по кримінальній справі за звинуваченням ОСОБА_1 за ч. 2 ст 368 КК України, яким його виправдано, винесено 27.06.2014 р., ухвалу за результатами його апеляційного перегляду апеляційним судом Тернопільської області винесено 15.10.2014 р. Оскільки вважав, що його звільнення пов'язане із розглядом вищезазначеної кримінальної справи до суду звернувся тільки після її розгляду. Просив у задоволенні клопотання відмовити.

Представник другого відповідача - Управління Державтоінспекції в Тернопільській області підтримала заявлене представником першого відповідача клопотання з підстав викладених у поданих суду письмових запереченнях. Просила подане клопотання задовольнити, залишити позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду.

При вирішенні заявленого відповідачем клопотання щодо залишення даної позовної заяви без розгляду у зв"язку із порушенням позивачем строку звернення, суд, проаналізувавши обставини справи, підтверджені відповідними письмовими доказами та зміст норм процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі - КАС України) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Ч. 3 ст. 99 КАС України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Судом встановлено та знайшло підтвердження у матеріалах даної адміністративної справи, що позивачем оскаржено наказ від 05.12.2009 р. № 563 «Про грубі порушення законності та службової дисципліни, допущені окремими працівниками УДАЇ УМВС та покарання винних», яким він був звільнений з органів внутрішніх справ за ст. 66 Положення про проходження служби в органах внутрішніх справ (за дискридитацію звання працівника органів внутрішніх справ).

08.12.2009 р. було видано наказ УМВС № 264 о/с про його звільнення з органів внутрішніх справ за п. 66 Положення про проходження служби в органах внутрішніх справ. Підставою для прийняття даного наказу був висновок про звільнення, наказ УМВС від 05.12.2009 р. № 563 та згода ДАІ МВС України від 08.12.2009 р. № 4/10-11256.

В судовому засіданні встановлено, та не заперечується сторонами, а відтак, в силу приписів ч. 3 ст. 71 КАС України - не підлягає додатковому доказуванню, що з грудня 2009 по квітень 2010 р. позивач перебував під вартою за звинуваченням у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 368 КК України.

Зважаючи на то, що у матеріалах дослідженої судом особової справи відсутня відмітка про отримання позивачем копії оскарженого наказу, трудової книжки, військового квитка, судом встановлено, та підтверджується поясненнями позивача, що ОСОБА_1 після обрання його міським головою м. Бережани Тернопільської області (після 12.11.2010 р.) звернувся до відповідача Управління Державтоінспекції в Тернопільській області, де отримав трудову книжку та військовий квиток.

На думку суду, даний факт свідчить про його обізнаність про підстави його звільнення, тобто у розумінні ч. 3 ст. 99 КАС України вважається моментом, коли він дізнався про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Крім того, самим позивачем не заперечується його обізнаність про підстави його звільнення з органів ОВС у грудні 2009 р.

Досліджуючи питання дотримання позивачем строку звернення до суду із даним адміністративним позовом, суд також звертає увагу на те, що позивач у судовому засіданні стверджував, що не звертався раніше до суду, оскільки вважає причини свого звільнення нерозривно пов'язаними із розглядом кримінальній справі за його звинуваченням за ч. 2 ст. 368 КК України. Як зазначалось вище, вирок, яким його виправдано за вказаним звинуваченням набрав чинності 15.10.2014 р.

Суд звертає увагу, що КАС України, а саме, п. 3 ч. 1 ст. 156 гарантовано його право на зупинення розгляду його позову про оскарження даного наказу до розгляду зазначеної вище кримінальної справи, у разі звернення ним із таким позовом у межах строків, передбачених ст. 99 КАС України.

Крім того, суд звертає увагу на то, що рівень займаної посади з якої звільнено позивача оскарженим наказом та посада, яку він займав у подальшому, передбачає певний рівень правової освіти та обізнаності про права і обов'язки особи, яка перебуває на публічній службі.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Встановлення строків звернення до суду законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог КАС України визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду шляхом подачі відповідного позову.

Відповідно до ч.2 ст.8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Суд зазначає, що практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Аналізуючи вищезазначені обставини даної адміністративної справи, підтверджені письмовими доказами, наявними у її матеріалах, враховуючи те, що позивачем не надано, а судом не здобуто жодних доказів, які б підтверджували наявність підстав для визнання пропуску звернення до суду поважними, суд дійшов висновку про відсутність поважних причин пропуску строку звернення до суду позивача із даним позовом та відповідно до приписів п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України вважає за доцільне залишити позовну заяву без розгляду.

Керуючись ст. 99, 100 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Клопотання представника Управління міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області задовольнити.

2. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, Управління Державтоінспекції в Тернопільській області, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу- залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною 3 статті 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали буде виготовлено 29.12.2014 р.

Суддя Білоус І.О.

копія вірна

Суддя Білоус І.О.