Справа № 826/1649/14
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1649/14 Головуючий у 1-й інстанції: Качур І.А.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 грудня 2014 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Вівдиченко Т.Р.

Суддів: Гром Л.М.

Міщука М.С.

За участю секретаря: Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 квітня 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Горизонт Фіш" до Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України, Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Горизонт Фіш" звернувся до суду з позовом до Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України, Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві про визнання протиправними дій, скасування рішення про коригування митної вартості від 15 січня 2014 року № 100270004/2014/310005/2 та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 15 січня 2014 року № 100270004/2014/50004, стягнення суми надміру сплаченого до бюджету податку на додану вартість.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 квітня 2014 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Київської міжрегіональної митниці Міндоходів щодо прийняття рішення про коригування митної вартості товарів від 15 січня 2014 року №100270004/2014/310005/2 та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 15 січня 2014 року № 100270004/2014/50004. Скасовано рішення Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 15 січня 2014 року № 100270004/2014/310005/2. Скасовано картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської міжрегіональної митниці Міндоходів від 15 січня 2014 року № 100270004/2014/50004.

Не погодившись з постановою суду, відповідач - Київська міжрегіональна митниця Міністерства доходів і зборів України звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 15 жовтня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОРИЗОНТ ФІШ» (Покупець) та Компанією «J.Р. Кlаusen & Со» (Данія) (Продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт (Генеральний контракт) від № 14, згідно якого Продавець зобов'язався за окремими замовленнями позивача здійснювати поставку та передачу у власністю позивача товар, а саме: рибопродукти та морепродукти.

Згідно вказаного договору, на кожну окрему партію товару продавець підписує та завіряє відтиском печатки проформу-інвойс або контракт на поставку, або підтвердження замовлення, або по погодженні сторін лише інвойс, в яких зазначаються: асортимент товару і його приблизна кількість (точна кількість вказується в інвойсі), умови поставки і місце призначення поставки товару, ціна товару, умови оплати, характеристики товару, посилання на номер і дату підписання Генерального контракту.

На виконання Генерального контракту, Продавцем була підписана та завірена печаткою інвойс-проформа (попередній рахунок) від 01 листопада 2013 року № 211713, відповідно до якого Продавець мав поставити позивачу товар, а саме: рибу блувайтинг (вид Місromesistius australis), морожену, (путасу) потрошену без голови сорту 100-250 г, що була виловлена в Новій Зеландії в кількості близько 53 600 кг за ціною 1,23 долари США за кг. Загальна сума поставки відповідно до інвойсу-проформи мала скласти біля 65 928 доларів США. Оплата: 30 % передоплати та 70% перед тим, як товар перетинає митний кордон України.

Точна кількість товару, його ціна та умови поставки були погоджені сторонами в інвойсі від 11 листопада 2013 року № 211713, згідно якого, предметом поставки є риба блувайтинг (вид Місromesistius australis), морожена, (путасу) потрошена без голови сорту 100-250 г, що була виловлена в Новій Зеландії в кількості 53 320 кг. за ціною 1,23 долари США за кг. Загальна сума поставки; враховуючи зменшення кількості порівняно з тією, що була зазначена в попередньому рахунку, склала 65 583,60 доларів США. Оплата: 30 % передоплати та 70 % перед тим, як товар перетинає митний кордон України. Умови поставки: СІF, м. Одеса.

Згідно вищевикладених домовленостей, вказана ціна була сплачена Продавцю двома платежами: 17 000 доларів США було сплачено в якості авансу 18 листопада 2013 року, та 48 583,60 доларів США - 17 грудня 2013 року, перед тим, як товар перетнув митний кордон України.

З метою здійснення митного оформлення ввезеного на територію України товару, позивач подав до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів вантажну митну декларацію за формою МД-2 № .2014.338907 від 10 січня 2013 року та документи, що підтверджують митну вартість товару, зокрема: картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами; міжнародну автомобільну накладну; міжнародну автомобільну накладну (СКМ); коносамент (Вill of Landing); документ, що підтверджує вартість страхування; рахунок-фактуру (інвойс); пакувальний лист; зовнішньоекономічний договір (контракт); договір про надання послуг митного брокера; ветеринарні свідоцтва форм Ф-1, Ф-2 (ввезення товарів); висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи; сертифікат відповідності; декларацію виробника; підтвердження законності вилучених водних біоресурсів із середовища їх існування; інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару; інформацію про позитивні результати здійснення фітосанітарного контролю товару; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару; резервну позицію; міжнародний ветеринарний сертифікат; сертифікат про походження товару загальної форми.

10 січня 2014 року митним органом витребувано у позивача додаткові документи, а саме: платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

На виконання запиту, 10 січня 2014 року митному органу були подані: скан-копія б/н (1); скан-копія б/н (2); скан-копія податкової накладної №4(1); скан-копія експортної декларації № 21621893 (1); скан-копію листа відправника б/н (1); скан-копію страхового полісу № 108073539 МАС (1); скан-копія SWIFT UAS wMsg-2605-320629 (1); скан-копія SWIFT UAS wMsg-4486-350297 (1); скан-копія видаткової накладної № 80 (1); скан-копія податкової накладної № 80 (1); скан-копія видаткової накладної №5(1).

Разом з тим, 14 січня 2014 року митний орган зобов'язав позивача подати додаткові документи.

За результатами розгляду додаткових документів, митним органом прийнято рішення рішенням від 15 січня 2014 року № 10027004/2014/310005/2 про коригування митної вартості товарів у сторону збільшення, згідно якого митна вартість Товару складає 118 903,60 доларів США, з тих підстав, що надані документи, містять неповні відомості (у наданих документах містяться розбіжності).

В подальшому, на підставі рішення про коригування митної вартості митним органом також було прийнято Картку відмови від 15 січня 2014 року № 100270004/2014/50004.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо прийняття рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови у прийнятті митної декларації, а також вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 57 глави 9 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), закріплено в статті 58 Митного кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Статтею 53 Митного кодексу України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах 5 і 6 статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині 1 статті 58 цього Кодексу.

В силу ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Як вбачається з матеріалів справи, за наслідком розгляду додаткових документів позивача, відповідач прийшов до висновку про те, що метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, відповідно до п. 2 ст. 58 Митного кодексу України, не може бути застосований, оскільки відомості не підтверджені документально. Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не може бути прийнятий у зв'язку з відсутністю даних щодо вартості операцій з ідентичними товарами, скоригованими відповідно до комерційних умов поставки та партії товару (кількості). Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів може бути прийнятий у зв'язку з відсутністю даних щодо вартості операцій з подібними (аналогічними) товарами, скоригованими відповідно до комерційних умов поставки та партії товару (кількості). Метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не може бути використаний у зв'язку з відсутністю даних, необхідних для проведення розрахунків. Метод визначення митної вартості на основі додавання вартості не може бути використаний у зв'язку з відсутністю даних, необхідних для проведення розрахунків, відтак, митну вартість товару було скориговано із застосуванням резервного методу відповідно до ст. 64 Митного кодексу України.

Разом з тим, судом встановлено відсутність встановлених обмежень прав позивача (імпортера) на використання оцінюваних товарів, щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни.

Крім того, відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості товару.

Так, згідно умов Генерального контракту від 15 жовтня 2013 року № 14, жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів позивачем не надійде прямо чи опосередковано Продавцю, а Позивач та Продавець не є пов'язаним між собою особами.

При цьому, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що відповідач при визначенні митної вартості товару за 6 методом не надав будь яких фактичних даних щодо неможливості застосування попередніх 2-5 методів визначення митної вартості, про що не було зазначено і в спірних рішеннях про визначення митної вартості товару, чим порушив порядок черговості послідовного використання методів, передбачених статтями 267-272 Митного кодексу України.

Відповідачем у свою чергу не підтверджено наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що подані позивачем документи необхідно вважати належними та достатніми для підтвердження та визначення митної вартості товару, а тому висновок митного органу про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартості операції) є необґрунтованим.

Аналізуючи обставини справи та норми законодавства, колегія суддів вважає обґрунтованими позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Горизонт Фіш" про скасування рішення Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України про коригування митної вартості від 15 січня 2014 року № 100270004/2014/310005/2 та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 15 січня 2014 року № 100270004/2014/50004.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України щодо прийняття рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови у прийнятті митної декларації, оскільки згідно положень ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України, перевірка митної вартості та прийняття рішення щодо відмови чи прийнятті митної декларації, визначення митної вартості, винесення картки відмови належить до виключної компетенції митного органу, а тому це є його суб'єктивне право щодо вчинення зазначених дій.

З огляду на вищенаведене, постанова суду підлягає скасуванню в частині визнання протиправними дії Київської міжрегіональної митниці Міндоходів щодо прийняття рішення про коригування митної вартості товарів від 15 січня 2014 року №100270004/2014/310005/2 та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 15 січня 2014 року № 100270004/2014/50004 із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції частково не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права частково призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню в частині з прийняттям нового рішення в цій частині.

Згідно ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 квітня 2014 року в частині визнання протиправними дії Київської міжрегіональної митниці Міндоходів щодо прийняття рішення про коригування митної вартості товарів від 15 січня 2014 року №100270004/2014/310005/2 та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 15 січня 2014 року № 100270004/2014/50004 скасувати та прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В решті постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 квітня 2014 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Вівдиченко Т.Р.

Судді: Гром Л.М.

Міщук М.С.

Повний текст постанови виготовлено 10.12.2014 року.

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Гром Л.М.

Міщук М.С.