Справа № 804/826/14
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 грудня 2014 рокусправа № 804/826/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Дадим Ю.М. Кругового О.О. ,

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

за участю представників:

позивача: - Маляра Я.А. (за довіреністю від 02.10.2013 року),

відповідача: - Андрійка А.В.(за довіреністю від 08.06.2014 року),

третіх осіб: Національного банку України в особі управління Національного банку України в Дніпропетровській області: - Камінського О.М. (за довіреністю від 24.04.2012 року),

Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції: - не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2014 року

у справі № 804/826/14

за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»

до Головного управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська

треті особи Національний банк України в особі управління Національного банку України в Дніпропетровській області, Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції

про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося у Дніпропетровський окружний адміністративний суд з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, треті особи, які не заявляють самостійних вимог Національний банк України в особі управління Національного банку України в Дніпропетровській області, Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, просив, з урахуванням зміни позовних вимог, визнати незаконною бездіяльність відповідача в частині неповернення без виконання платіжної вимоги В11-12 від 13 грудня 2013 року про стягнення суми 562951,96 грн. та зобов'язати повернути безпідставно прийняті й зараховані на рахунок Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції кошти; зобов'язати управління Національного Банку у Дніпропетровській області прийняти від Головного управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська грошові кошти у розмірі 562951,96 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2014 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою позовні вимоги задовольнити.

У судовому засіданні представник публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі.

Представники Головного управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська та Національного банку України в особі управління Національного банку України в Дніпропетровській області в судовому засіданні заперечують проти вимог апеляційної скарги та просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Представник Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, заслухавши пояснення представників апелянта, відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 12 липня 2011 року державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 27542857 за виконавчим листом від 04 липня 2011 року № 2-4767/2011, виданим Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 у рахунок повернення коштів та нарахованих відсотків за договором банківського вкладу № SAMDN3347 від 19 травня 2009 року в розмірі 65279,13 грн., у рахунок повернення коштів та нарахованих відсотків за договором банківського вкладу від 18 грудня 2008 року № SAMDN961 в розмірі 724990,73 грн., у рахунок повернення коштів та нарахованих відсотків за договором банківського вкладу від 19 травня 2009 року № SAMDN3316 в сумі 65279,13 грн., в рахунок повернення судових витрат - 3340 грн., а разом 858888,99 грн.

19 липні 2011 року виконавче провадження № 27542857 зупинено на підставі пункту 1 частини 1 статті 38 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку зі зверненням державного виконавця до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, що підлягає виконанню до розгляду питання по суті.

13 грудня 2013 року Жовтневим відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції до управління Національного банку України у Дніпропетровській області направлена платіжна вимога В11-12 від 13 грудня 2013 року про стягнення з публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» 562951,96 грн. на підставі виконавчого листа Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2011 року № 2-4767/2011.

Не погодившись із прийнятим рішенням, 16 грудня 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» направило до управління Національного банку України у Дніпропетровській області лист із зауваженнями щодо невідповідності платіжної вимоги від 13 грудня 2013 року В11-12 вимогам додатку 4 до Інструкції «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті».

17 грудня 2013 року на виконання платіжної вимоги від 13 грудня 2013 року В11-12 з рахунку позивача списано 562951,96 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 23 Бюджетного кодексу України - казначейське обслуговування бюджетних коштів передбачає: розрахунково-касове обслуговування розпорядників і одержувачів бюджетних коштів, а також інших клієнтів відповідно до законодавства.

Згідно з Планом рахунків бухгалтерського обліку виконання державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Державного казначейства України від 28 листопада 2000 року №119 (із змінами), депозитним рахунком розпорядників коштів державного бюджету є рахунок 3731. В управлінні казначейства обліковується депозитний рахунок Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, а саме рахунок 0757.

Відповідно до пункту 12.1. Наказу Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» органи ДВС мають відповідні рахунки в органах Державної казначейської служби України для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам у національній валюті, а також відповідні рахунки для обліку аналогічних операцій в іноземній валюті в банках.

Таким чином, взаємовідносини Головного управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська та Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції в процесі розрахунково-касового обслуговування базуються на обслуговувані депозитного рахунку, який відкритий в управлінні казначейства і використовується для забезпечення повноважень виконавчої служби.

Згідно з пунктами 12.18, 12.27. Інструкції з організації примусового виконання рішень, при перерахуванні коштів, які належать стягувачу - юридичній особі, списання коштів з відповідних рахунків органу ДВС здійснюється на підставі платіжних доручень. Дозвіл на перерахування коштів з рахунку надається виключно керівником органу ДВС або уповноваженою ним особою, який є розпорядником рахунку.

Отже, Головне управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська не має повноважень самостійно вчиняти будь-які дії з приводу списання коштів з відповідного рахунку Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що вимога позивача про визнання незаконною бездіяльність Головного управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська в частині неповернення без виконання платіжної вимоги від 13 грудня 2013 року В11-12 є необґрунтованою, оскільки чинне законодавство України не встановлює обов'язку чи права для органів Державної казначейської служби України під час «прийняття та зарахування» коштів на певний рахунок, що обслуговується в органі казначейства вчиняти будь-які дії. У випадку, коли певна фізична чи юридична особа здійснює перерахування коштів на той чи інший рахунок, що обліковується в органі казначейства, то орган казначейства в цьому участі жодним чином не приймає.

У відповідності до абзацу 3 пункту 1.19 глави 1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затверджені постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 усі спори, які можуть виникнути з цих питань між учасниками розрахунків, вирішуються ними відповідно до законодавства України.

При цьому, відповідно до пункту 34.2 статті 34 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» відповідальність за обґрунтованість примусового стягнення покладається на стягувача. Стягувач має відшкодувати платнику шкоду, нанесену внаслідок необґрунтованого примусового списання.

Твердження позивача про те, що платіжна вимога підлягала поверненню третій особі - Національному банку України в особі управління Національного банку України в Дніпропетровській області оскільки, згідно Додатку 4 до Інструкції в полі [4] - дата складання повинно містити лапки, що лінія у полі [11] - Банк платника, та прямокутник [12] - Код платника, виконано у різних площинах, що дає підстави вважати, що її заповнення було виконано в кілька прийомів, перед полями [8] - Код платника та [66] - Код стягувача/отримувача, слово «Код» зазначено з маленької літери, а не з великої є безпідставними.

Так, згідно з пунктом 22.6 статті 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», обслуговуючий платника банк у розрахунковому документі зобов'язаний перевірити відповідність номера рахунка платника та коду юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України / реєстраційним (обліковим) номером платника податків / реєстраційним номером облікової картки платника податків - фізичної особи (серії та номера паспорта, якщо фізична особа відмовилася від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та має відмітку в паспорті) і приймати цей документ лише в разі їх збігу. Крім цього, обслуговуючий платника банк перевіряє повноту, цілісність і достовірність цього розрахункового документа в порядку, встановленому нормативно-правовими актами Національного банку України.

Судом першої інстанції встановлено, що візуальний аналіз платіжної вимоги дозволяє дійти висновку що лінія у полі [11] - Банк платника, та прямокутник [12] - Код платника, виконано у одній площині, а незначне зміщення є особливістю роздруківки принтером, на якому вона надрукована, а також те, що платіжна вимога заповнена в один прийом. Відсутність лапок в полі [4] - дата, та надрукування слово «Код» маленької літери, перед полями [8] - Код платника та [66] - Код стягувача/отримувача, не порушують повноту, цілісність і достовірність платіжної вимоги.

Таким чином, кошти з управління Національного банку України у Дніпропетровській області на рахунок Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції були перераховані виключно шляхом вчинення певних дій особи, яка їх перераховувала, без вчинення будь-яких дій управлінням казначейства, що є єдиним можливим шляхом.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що перерахувати кошти із зазначеного рахунку Управління казначейства вправі лише на підставі платіжних доручень Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції або шляхом безспірного списання коштів, діючи у відповідності із вимогами Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень та в порядку визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» (із змінами і доповненнями), тобто в тому випадку, якщо буде наявним судове рішення про стягнення коштів з Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції на користь певної юридичної чи фізичної особи.

Отже, вимога до органу Казначейства повернути зараховані на рахунок Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції кошти є безпідставною, оскільки така вимога має стосуватися особи, у якої ці кошти знаходяться, яка вправі ними розпоряджатися, а не особи яка обслуговує рахунок, де вони можуть бути розміщеними, так як у останньої відсутнє право володіння, користування та розпоряджання такими коштами, а наявне лише право здійснювати розрахунково-касове обслуговування цих коштів.

У зв'язку з тим, що вимога позивача про зобов'язання відповідача повернути нараховані кошти є необґрунтованою, оскільки Головне управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська не є розпорядником таких коштів, а лише обслуговує рахунок Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, тому не може бути задоволена й вимога щодо зобов'язання управління Національного банку України у Дніпропетровській області прийняти від Головного управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська грошові кошти у розмірі 562951,96 грн.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків щодо відмови у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк».

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: О.О. Круговий