Справа № 130/3136/14-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 130/3136/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Порощук П.П.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

21 січня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Граб Л.С. Сапальової Т.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Жмеринської міської ради Вінницької області на постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Жмеринської міської ради Вінницької області про визнання неправомірної бездіяльності ,

В С Т А Н О В И В :

20 жовтня 2014 року позивач, ОСОБА_2, звернувся до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Жмеринської міської ради Вінницької області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Жмеринської міської ради Вінницької області щодо обмеження нарахування та виплати щомісячної компенсації на оздоровлення за 2014 рік з порушенням вимог Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Жмеринської міської ради Вінницької області провести донарахування та виплату щорічної компенсації на оздоровлення за 2014 рік, відповідно до статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в розмірі 4782,00 грн.

Постановою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02 грудня 2014 року позов задоволено повністю.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржену постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, та на доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Позивач скористався правом регламентованим положеннями статті 191 КАС України та надав письмові заперечення на апеляційну скаргу (вх. №180/15 від 12.01.2015), в яких просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

20 січня 2015 року від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та за наявними матеріалами справи (вх. №1087/15 від 20.01.2015).

Сторони будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи до суду апеляційної інстанції не прибули.

Виходячи з приписів статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, при цьому фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у відповідності до вимог частини 6 статті12 та частини 1 статті 41 КАС України

Колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с. 5).

05 вересня 2014 року позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Жмеринської міської ради Вінницької області з заявою про нарахування та виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік, відповідно до статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с. 7).

Листом від 15.09.2014 №Д-108/2/09-12-4 Управління праці та соціального захисту населення Жмеринської міської ради Вінницької області повідомило позивача про те, що розмір допомоги за 2014 рік становить 90 грн., які нараховані і виплачені 11 вересня 2014 року (а.с. 8).

Позивач, не погодившись з сумою нарахованої та виплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік, звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем неправомірно здійснено нарахування щорічної допомоги на оздоровлення позивачу згідно постанови Кабінету Міністрів України №562 від 12 липня 2005 року "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка має нижчу юридичну силу порівняно з Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема статті 48 зазначеного Закону в редакції від 13 грудня 2005 року, в силу якої виплата здійснюється з мінімальної заробітної плати, на момент встановлення інвалідності чи втрати годувальника, а саме щорічна допомога на оздоровлення виплачується інвалідам ІІІ групи у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

Колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно з приписами статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Статтею 63 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством.

Починаючи з 01.01.2014, Закон України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 16.01.2014 не містив норми, яка б обмежувала у 2014 році пряме застосування Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема статті 48 вказаного Закону, яким визначено розмір щорічної допомоги на оздоровлення.

Між тим колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначає, що до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" були внесені зміни Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" № 1622-VII від 31.07.2014 року, зокрема: доповнено Прикінцеві положення пункту 67, відповідно до якого установлено, що у 2014 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", статей 5 та 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", статей 14, 22, 37 та 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", пункту "ж" частини першої статті 77 Основ законодавства України про охорону здоров'я, статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", статті 43 Гірничого закону України, статей 6-1, 6-2, 6-3 та 6-4 Закону України "Про жертви нацистських переслідувань" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік. Зазначені зміни набрали законної сили з 03 серпня 2014 року.

Таким чином, Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" з 3 серпня 2014 року було надано повноваження Кабінету Міністрів України визначати розмір щорічної допомоги на оздоровлення особам, віднесених до категорії I, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджетів на 2014 рік.

Враховуючи, що позивач звернувся до відповідача з заявою про нарахування та виплату щорічної компенсації на оздоровлення за 2014 рік у вересні 2014 року, тобто після внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", яким встановлено, зокрема, обмеження щодо застосування норм положення статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що розмір щорічної допомоги на оздоровлення позивачу встановлюється Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Таким чином, Управлінням праці та соціального захисту населення Жмеринської міської ради Вінницької області правомірно нараховано та виплачено позивачу щорічну компенсацію на оздоровлення за 2014 рік у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №562 від 12.07.2005 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка є чинною.

За таких обставин, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про те, що позивач має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі відповідно до вимог статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в редакції від 13 грудня 2005 року.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення були допущені порушення норм матеріального права, у зв'язку з чим дана постанова підлягає скасуванню з ухваленням нової про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргуУправління праці та соціального захисту населення Жмеринської міської ради Вінницької області задовольнити повністю .

Постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Жмеринської міської ради Вінницької області про визнання неправомірної бездіяльності скасувати .

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий суддя Боровицький О. А.

Судді Граб Л.С.

Сапальова Т.В.