Справа № 826/20716/13-а
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

04 грудня 2014 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Вівдиченко Т.Р.

Суддів: Бєлової Л.В.

Гром Л.М.

За участю секретаря: Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держземагентства у Київській області про зобов"язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держземагентства у Київській області про визнання протиправною відмову у задоволенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо отримання у власність земельної ділянки для ведення садівництва, зобов'язання розглянути клопотання із прийняттям відповідного наказу, рішення чи іншого дозвільного документа, яким буде надано дозвіл на розробку проекту землеустрою чи в його аргументованій відмові відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивач - ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким адміністративний позову задовольнити.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 10 жовтня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до Головного управління Держземагентства у Київській області з клопотанням, в порядку ст. 118 Земельного кодексу України, в якому просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відводу у власність земельної ділянки для ведення садівництва на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області орієнтовним розміром до 0,12 га.

До вищевказаного клопотання позивачем додано графічні матеріали бажаного місце розташування земельної ділянки.

Листом від 06 листопада 2013 року № 08-03/9938 Головне управління Держземагентства у Київській області повідомило позивачу, що з доданих графічних матеріалів неможливо ідентифікувати місце розташування земельної ділянки на місцевості, у зв'язку з чим розгляд питання стосовно надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва буде можливий після надання відповідних графічних матеріалів та зазначення більш уточнених даних про бажане місцезнаходження земельної ділянки, зокрема, найменування району, найближчого населеного пункту, орієнтовна відстань від нього і напрямок та інші орієнтири.

Не погоджуючись з відмовою відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо отримання у власність земельної ділянки для ведення садівництва, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. «б» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

В силу ст. 116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Згідно ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Матеріали справи свідчать, що 10 жовтня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до Головного управління Держземагентства у Київській області з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відводу у власність земельної ділянки для ведення садівництва на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області орієнтовним розміром до 0,12 га., до якого додав графічні матеріали розташування земельної ділянки.

Так, згідно наявного в матеріалах справи графічного матеріалу, позивачем виділено не місцезнаходження земельної ділянки, а населений пункт, а саме: с. Гнідин Бориспільського району Київської області.

Водночас, на графічному матеріалі зазначено, що бажаним місцем розташування земельної ділянки є територія Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, тобто територія в межах населеного пункту, а не в адміністративних межах сільської ради - за межами населеного пункту.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказане позивачем місце розташування земельної ділянки не відповідає встановленим вимогам, що, у відповідності до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, є підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в задоволенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо отримання у власність земельної ділянки для ведення садівництва у межах норм безоплатної приватизації орієнтовною площею 0,12 га. на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області та про зобов'язання відповідача розглянути клопотання позивача із прийняттям відповідного наказу, рішення чи іншого дозвільного документа, яким буде надано дозвіл на розробку проекту землеустрою.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3 та відмову у їх задоволенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не знайшли свого належного підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.