Справа № 2а-0870/2709/11
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2015 року м. Київ К/9991/22206/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Федорова М.О.

суддів: Бившевої Л.І.

Островича С.Е.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 01.08.2011 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2012

у справі № 2а-0870/2709/11

за позовом ОСОБА_3

до Запорізького апеляційного господарського суду, м. Запоріжжя

Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м.

Запоріжжя

Головного управління Державного казначейства України в Запорізькій

області

третя особа Запорізька міська рада, м. Запоріжжя

про визнання дій протиправними та стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Запорізького апеляційного господарського суду, м. Запоріжжя, Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, Головного управління Державного казначейства України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та стягнення коштів.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 01.08.2011 позовні вимоги задоволено частково.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2012 постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 01.08.2011 залишено без змін.

Не погоджуючись з зазначеним рішеннями суду першої та апеляційної інстанції, відповідач оскаржив їх в касаційному порядку. В скарзі просить скасувати оскаржувані рішення, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Касаційна скарга вмотивована тим, що судами першої та апеляційної інстанцій при вирішення спору по даній справі порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, що згідно постанови Верховної Ради України від 12 грудня 2010 року №2762-VI, відповідно до п. 9 ч. 5 ст. 126 Конституції України, ст. 15, ст. 43 Закону України «Про статус суддів», прийнято рішення про звільнення з посади судді Запорізького апеляційного господарського суду Коробки Н.Д. у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Згідно довідки Запорізького апеляційного господарського суду від 21.04.2011 ОСОБА_3, судді у відставці, була нарахована вихідна допомога при виході у відставку згідно Закону України «Про статус суддів» у сумі 171550 грн. 40 коп., з якої утримано податок з доходів фізичних осіб у сумі 25732 грн. 56 коп.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги частково, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що вихідна допомога судді у разі виходу його у відставку, є видом соціальної допомоги в розумінні Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», а тому не підлягає оподаткуванню. При цьому, суд зауважив, що у правовідносинах щодо оподаткування вихідної допомоги судді, який пішов у відставку, спеціальною нормою є положення статті 43 Закону України «Про статус суддів», яка виключає можливість оподаткування вихідної допомоги.

Згідно із частиною 3 статті 43 Закону України «Про статус суддів» судді, якій пішов у відставку, виплачується вихідна допомога без сплати податку у розмірі місячного заробітку за останньою посадою за кожен повний рік роботи на посаді судді, але не менше шестимісячного заробітку.

Відповідно до підпункту 4.3.1 пункту 4.3 статті 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до складу загального місячного або річного оподатковуваного доходу платника податку не включається сума державної матеріальної та соціальної допомоги у вигляді адресних виплат коштів та надання соціальних послуг відповідно до закону, житлових та інших субсидій або дотацій, компенсації, включаючи допомогу по вагітності та пологах), винагород та страхових виплат, які отримуються платником податку відповідно до бюджетів та фондів загальнообов'язкового державного страхування згідно із Законом.

Вихідна допомога судді за своєю природою є державною допомогою, спрямованою на забезпечення судді у відставці відповідного його статусу життєвого рівня, наближеного до матеріального стану працюючого судді.

Отже, оскільки Закон України «Про податок з доходів фізичних осіб» не передбачає стягнення податку з вихідної допомоги судді, який пішов у відставку, при вирішенні даного питання мають застосовуються норми Закону України «Про статус суддів».

Крім того, пільги, компенсації та гарантії є видом соціальної допомоги та необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень.

ДПА України у своєму листі від 16 листопада 2006 року № 13807/5/17-3116, адресованому Верховному Суду України, роз'яснила, що до складу загального місячного або річного оподатковуваного доходу платника податку не включаються та не підлягають відображенню в його річній податковій декларації суми державної адресної допомоги, житлових та інших субсидій або дотацій, компенсацій, винагород та страхових виплат, які отримуються платником податку з бюджетів, Пенсійного фонду України та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування згідно із законом.

У Рішенні Конституційного Суду України від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів) зазначено: «Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України підкреслюється, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається» (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99, від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, від 17 березня 2004 року №7-рп/2004, від 1 грудня 2004 року №20-рп/2004).

Виходячи з аналізу наведених вище правових норм, суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку, з яким погоджується суд касаційної інстанції, що вихідна допомога судді в разі виходу його у відставку є видом соціальної допомоги в розумінні Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», має разовий характер, а тому не підлягає оподаткуванню.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм процесуального та матеріального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновок суду не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Враховуючи вищевикладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про те, що касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 01.08.2011 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2012 у справі № 2а-0870/2709/11 слід відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 2201, 221, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя відхилити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 01.08.2011 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2012 у справі № 2а-0870/2709/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-2392 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий М.О. Федоров
Судді Л.І. Бившева
С.Е. Острович