Справа № 809/1231/13а
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року Справа № 876/9946/13

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Левицької Н.Г., Хобор Р.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу малого підприємства «Черемош» на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 травня 2013 року по справі за позовом Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до малого підприємства «Черемош» про стягнення адміністративно-господарських санкцій,-

В С Т А Н О В И В :

Івано-Франківське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі - позивач) звернулося з адміністративним позовом до малого підприємства «Черемош» (далі - відповідач) про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені в розмірі 7040,30 гривень.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач, в порушення статей 19, 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (надалі - Закон № 875), не сплатив адміністративно-господарські санкції за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда та не зайняте ним в 2012 році, в розмірі 7038,89 гривень та пеню нараховану за несвоєчасну сплату адміністративно-господарських санкцій в розмірі 1,41 гривень. Загальна сума несплачених адміністративно-господарських санкцій та пені становить 7040,30 гривень.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 травня 2013 року позовні вимоги задоволено. Суд виходив із того, що відповідачем не виконано всіх обов'язків, не надано органу центру зайнятості звітність за формою встановленого наказу Міністерства праці та соціальної політики України за № 420 від 19.12.2005 року. Застосовані штрафні санкції не сплачені, тому підставно застосовано пеню.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, сторона відповідача подала апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги покликання маються на те, що підприємством фактично виконано норматив передбачений Законом № 875, оскільки директор підприємства ОСОБА_1 є інвалідом 3-ої групи, що підтверджується відповідними документами. Звіт до уваги братись не може, бо не завірений печаткою підприємства та розгляд справи проведено без участі відповідача.

У разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (п.2 ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу за 2012 рік становила 9 чоловік, кількість робочих місць, призначених для забезпечення працевлаштування інвалідів, відповідно до 4% нормативу, становить одну особу, якій встановлено інвалідність, у зв'язку із чим відповідачем не забезпечено працевлаштування одного інваліда. Фонд оплати праці штатних працівників становив 126700 гривень в рік. Середня заробітна плата штатного працівника відповідача становить 14077,78 гривень. Сума адміністративно-господарських санкцій за 2012 рік за одного не працевлаштованого інваліда становить 7038,89 гривень та пеня, нарахована за несвоєчасну сплату адміністративного-господарських санкцій, становить 1,41 гривень. Вказані обставини також підтверджуються розрахунком заборгованості по сплаті адміністративного-господарських санкцій та пені.

Відповідно частини 3 статті 18 Закону № 875 підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За змістом статті 19 Закону № 875 для підприємств, установ, організацій встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Частиною першою статті 20 Закону № 875 встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, які використовують найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Адміністративно-господарські санкції за незайняті інвалідами робочі місця не є податком, збором (обов'язковим платежем), обов'язкова сплата яких передбачена Конституцією України та Законом України від 25 червня 1991 року № 1251-XII «Про систему оподаткування», а є заходом впливу на правопорушника у сфері господарювання у зв'язку зі скоєнням правопорушення.

Разом із тим, відповідно до частини першої статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частиною другою наведеної статті передбачено, що учасник господарських відносин відповідає, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що він ужив усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, а також відсутність в матеріалах справи доказів про те , що до 18.09.2012 року (дати встановлення інвалідності директору даного підприємства), відповідачем було вжито всі необхідні заходи для працевлаштування інвалідів (а.с.25), щомісячні звіти за формою № 3-ПН не надавались, публікації в засобах масової інформації не проводились, відтак відповідачем не виконано обов'язок по створенню робочих місць для інвалідів.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 195, 196 ч.4, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу малого підприємства «Черемош» залишити без задоволення, постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 травня 2013 року по справі № 809/1231/13а, без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

суддів Н.Г. Левицька

Р.Б. Хобор