Справа № 310/4838/14-а
Суддя: Полянчук Б. І.
Дата ухвалення: 2014-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/4838/14-а
26 грудня 2014 рокум. Бердянськ
Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Бердянського міського відділу УДМС України в Запорізькій області до ОСОБА_1 про примусове видворення та заборону вїзду,
У судовому засіданні начальник Бердянського МВ УДМС України в Запорізькій області ОСОБА_3, який представляв інтереси позивача, вимоги підтримав і просив їх задовольнити. У звязку з неявкою у судове засідання відповідача та відсутністю рішення про поміщення його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, пояснив суду, що відділ не є правоохоронним органом і не має повноважень на затримання ОСОБА_1 у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.
Відповідач неодноразово викликався у судове засідання за вказаною в позові адресою місця проживання: м. Донецьк. АДРЕСА_1, яка встановлена позивачем зі слів ОСОБА_1, але судову повістку відповідач не отримував і в судове засідання не зявлявся. У подальшому представник позивача повідомив суд, що відповідач проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, але відповідач за вказаною адресою повістки також не отримував.
Ухвалою суду від 09.10.2014 року позов залишено без руху і позивачу надано строк для усунення недоліків позову. За клопотанням представника позивача строк для усунення недоліків адміністративного позову продовжено до 25.12.2014 року.
Ухвалою суду від 26.12.2014 року позов Бердянського міського відділу УДМС України в Запорізькій області до ОСОБА_1 про примусове видворення та заборону вїзду залишено без розгляду, оскільки позивач не усунув недоліки позову.
Судом встановлено, що за висновком, затвердженим начальником ГУМВС України в Запорізькій області 23.06.2010 року ОСОБА_1 видворено за межі України та зобовязано покинути територію України до 23.07.2010 року. Заборонено ОСОБА_1 вїзд на територію України строком на пять років (а.с. 3-4).
Із рапорту інспектора ОДАІ м. Бердянська та Бердянського району, копії паспорту ОСОБА_1 та пояснень останнього видно, що відповідач після прийняття рішення про видворення та заборону на вїзд неодноразово вїжджав на територію України і виявлений у м. Бердянську Запорізької області 20.06.2014 року (а.с. 3-7).
Згідно пункту 1 «Положення про державну міграційну службу України», затвердженого указом президента України від 06.04.2011 року, Державна міграційна служба України (ДМС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України. ДМС України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для реалізації державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.
Діючим законодавством на Бердянський міський відділ УДМС України в Запорізькій області покладено обовязок по забезпеченню примусового видворення іноземців або осіб без громадянства.
Так, ст. 30 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.
Рішення суду про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства може бути оскаржено в порядку, передбаченому законом.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Іноземці та особи без громадянства перебувають у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, протягом строку, необхідного для виконання рішення суду про примусове видворення, але не більш як дванадцять місяців.

Рішення суду про примусове видворення іноземця або особи без громадянства виконується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, а стосовно іноземців та осіб без громадянства, затриманих ним у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України, - органом охорони державного кордону. Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове видворення здійснюється органом, за чиїм позовом суд прийняв рішення про примусове видворення. З метою контролю за виконанням іноземцем або особою без громадянства рішення про примусове видворення службові особи органу охорони державного кордону або центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, здійснюють супровід такого іноземця або особи без громадянства.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, службова особа якого супроводжувала іноземця та особу без громадянства, яку примусово видворено за зверненням органу Служби безпеки України, інформує такий орган про виконання рішення про примусове видворення.

Згідно п. 4, 23, 25 «Положення про державну міграційну службу України» ДМС України, відповідно до покладених на неї завдань, здійснює: заходи, пов'язані з видворенням іноземців та осіб без громадянства з України; відповідно до закону заходи щодо запобігання та протидії нелегальній (незаконній) міграції, іншим порушенням міграційного законодавства, здійснює відповідно до закону державний контроль за дотриманням законодавства у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, у випадках, передбачених законодавством, притягає порушників до адміністративної відповідальності.

За п. 1.4 «Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства» дія цієї інструкції поширюється на посадових осіб територіальних органів, територіальних підрозділів Державної міграційної служби України. Пункт 1.8 цієї інструкції передбачає такий порядок дій при вирішенні питання про примусове видворення: виявлення порушника, поміщення його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, документальне оформлення примусового видворення, подальше супроводження іноземця до пункту пропуску через державний кордон України чи до країни походження.

Розділом другим «Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства», який визначає порядок дій посадових осіб територіальних органів, територіальних підрозділів Державної міграційної служби України під час ініціювання рішень про примусове видворення іноземців з України визначено наступну послідовність дій посадових осіб при вирішенні цього питання.

Так, у п. 2.2 закріплено, що при примусовому видворенні територіальні органи, територіальні підрозділи Державної міграційної служби України невідкладно готують рішення про поміщення в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України (додаток 4) з наступним повідомленням щодо рішення про поміщення в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (додаток 5), протягом 24 годин прокурора і розміщують іноземців, які не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що вони ухилятимуться від виконання такого рішення, або стосовно яких прийнято адміністративним судом рішення про їх примусове видворення з України, або якщо вони прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію або не мають законних підстав для перебування на території України, у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Розміщення іноземців у ПТПІ здійснюється адміністрацією такого пункту на підставі зазначеного вище рішення згідно з актом, складеним пунктом тимчасового перебування та органом/підрозділом, який доставив іноземців до пункту.

Іноземці перебувають у ПТПІ протягом строку, необхідного для виконання рішення адміністративного суду про примусове видворення, але не більше ніж дванадцять місяців.

За п. 2.3. цієї інструкції, одночасно з поміщенням іноземців до ПТПІ територіальні органи, територіальні підрозділи ДМС звертаються з позовною заявою про їх примусове видворення до суду.

Системний аналіз зазначених нормативних актів дає підстави стверджувати, що звернення з позовом до суду про видворення можливе тільки з одночасним поміщенням іноземця до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, за умови попереднього прийняття рішення про поміщення особи до цього пункту, але начальник Бердянського міського відділу УДМС України в Запорізькій області не забезпечив виконання вимог ст. 30 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», пунктів 4, 23, 25 «Положення про державну міграційну службу України», пунктів 1.8, 2.2, 2.3 «Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства» та не прийняв заходів забезпечення примусового видворення ОСОБА_1.

Звернення з позовом до суду без застосування заходів забезпечення видворення носить формальний характер і не сприяє реалізації державної політики у сфері міграції, призводить до неможливості розгляду справи у відсутності відповідача, а у випадку задоволення позову може призвести до неможливості виконання рішення суду.

Так, стаття 183-5 КАС України передбачає, що позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України подаються до адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Адміністративні справи, передбачені частиною першою цієї статті, розглядаються судом у п'ятиденний строк з дня надходження позовної заяви.

Адміністративні справи, передбачені частиною першою цієї статті, розглядаються судом за обов'язкової участі сторін.

Копії судових рішень у визначених цією статтею адміністративних справах невідкладно видаються особам, які брали участь у справі.

Копії судового рішення невідкладно видаються особам, які брали участь у справі.

Судові рішення у визначених адміністративних справах можуть бути оскаржені в апеляційному порядку в п'ятиденний строк з дня їх проголошення.

Суд апеляційної інстанції розглядає справу протягом п'яти днів з дня надходження апеляційної скарги.

Судові рішення у визначених цією статтею адміністративних справах набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі їх оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Судові рішення (постанови, ухвали) першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку та судові рішення апеляційної інстанції, прийняті за результатами розгляду апеляційної скарги, можуть бути оскаржені в касаційному порядку.

Позовні заяви та апеляційні і касаційні скарги у справах, передбачених частиною першою цієї статті, подаються до адміністративного суду без сплати судового збору.

Таким чином, положення ст. 185-3 КАС України, яка визначає особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу видворення іноземців та осіб без громадянства передбачає розгляд справ за обовязковою участю сторін. Пункт 2.5 «Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства» також передбачає, що рішення про примусове видворення виносить адміністративний суд у присутності затриманого, проте Бердянський МВ УДМС України в Запорізькій області не забезпечив виконання вимог діючого законодавства по забезпеченню примусового видворення громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_1 та не прийняв заходів по розміщенню іноземця у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

За ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Бердянський міський відділ УДМС України в Запорізькій області є правоохоронним органом, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції та здійснює заходи, повязані з видворенням іноземців та осіб без громадянства з України, але в даному випадку працівники відділу з покладеними на них обовязками не справились, а начальник відділу не забезпечив виконання вимог закону. Так, відділом не вжито заходи по забезпеченню примусового видворення, надано суду суперечливі відомості про місце проживання відповідача, не зазначені докази знаходження відповідача на території України та не забезпечено його явку в судове засідання. Зазначене призвело до неможливості своєчасного розгляду справи, оскільки ст. 183-5 КАС України виключає можливість розгляду справи у відсутності відповідача.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 106 КАС України, субєкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобовязаний додати до позовної заяви доказ надіслання відповідачу і третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів, але позивачем вимоги закону в цій частині не виконані.

Посилання начальника Бердянського МВ УДМС України в Запорізькій області ОСОБА_3 на те, що відділ не є правоохоронним органом і не має повноважень на затримання ОСОБА_1 у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні суперечить ч. 3 ст. 30 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», пунктам 9, 14, 29 «Положення про Державну міграційну службу України», пункту 2.2 «Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства» і свідчить, що причинами та умовами, які сприяли вчиненню порушення, є неналежне виконання начальником Бердянського міського відділу УДМС України в Запорізькій області своїх посадових обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 166 КАС України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Про вжиті заходи суд повідомляється не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали.

Окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення, з метою їх усунення та запобігання таким порушенням у майбутньому.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні порушення, які допущені начальником Бердянського міського відділу УДМС України в Запорізькій області, його відношення до скоєного, який вважав, що його дії відповідають вимогам закону, суд вважає, що є підстави для постановлення окремої ухвали на виявлені порушення з метою усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону та запобіганню їх повторення у майбутньому, шляхом доведення цієї інформації до Голови Державної міграційної служби України для реагування.

Керуючись ст. 166 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Про зазначене в ухвалі суду довести до відома Голови Державної міграційної служби України для належного реагування і вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню законодавства з метою недопущення подібного в майбутньому.

Про вжиті заходи повідомити Бердянський міськрайонний суд Запорізької області не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Аляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Суддя