Справа № 805/2177/14
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Циганенко А.І.
Суддя-доповідач - Гімон М.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 року справа №805/2177/14

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гімона М.М., суддів Василенко Л.А., Гайдара А.В., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2014 року у справі № 805/2177/14 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення безпідставно сплаченого єдиного соціального внеску,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2014 року позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення безпідставно сплаченого єдиного соціального внеску в сумі 11145,67 гривень задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області щодо не повернення фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 помилково сплаченого єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з серпня 2011 року по лютий 2014 року. Зобов'язано Красноармійську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Донецькій області повернути фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 помилково сплачений єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з серпня 2011 року по лютий 2014 року в сумі 11145,67 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він зазначив, що постанова судом прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не було враховано, що пільги щодо звільнення від сплати єдиного внеску, передбачені ч. 4 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску за загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не розповсюджуються на позивача, оскільки останній не досяг пенсійного віку, визначеного ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та крім того, зазначеною статтею не передбачено призначення пенсій на пільгових умовах, яку отримує позивач.

Сторони у судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. За приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах апеляційної скарги, дійшла висновку, що останню необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач є фізичною особою-підприємцем, перебуває на спрощеній системі оподаткування та з 2007 року є пенсіонером за віком на пільгових умовах.

З квитанцій про сплату єдиного внеску вбачається, що позивач в період з серпня 2011 року по лютий 2014 року сплатив єдиний соціальний внесок в загальній сумі 11145,67 грн. (арк. справи 28-66).

21.01.2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою про повернення зайво сплаченої суми страхових внесків у розмірі 11145,67 грн., посилаючись на те, що він є пенсіонером за віком, а тому звільнений від сплати єдиного внеску на підставі ч. 4 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску за загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Листом відповідача від 30.01.2014 року № 1612/3/05-16-17-02-13-6 позивачу відмовлено у поверненні сплачених коштів, посилаючись на те, що положення ч. 4 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску за загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» звільняють від сплати єдиного внеску пенсіонерів за віком, які досягли 60-річного віку, в той час коли позивач не досяг цього віку.

Вищевказані обставини знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді справи та не є спірними.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є пенсіонером за віком та є фізичною особою-підприємцем, який обрав спрощену систему оподаткування та сплачує єдиний податок, тому він за період з серпня 2011 по лютий 2014 не був зобов'язаний сплачувати єдиний внесок за себе, але сплачував його. За таких обставин зайве сплачена ним сума єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 11145,67 грн. підлягає поверненню.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про задоволення позову зроблені на підставі всебічно досліджених доказів, обставинам справи дана правильна правова оцінка, а при прийнятті рішення вірно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010 року (далі Закон №2464) визначено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Згідно частини 4 ст.4 Закону № 2464, яка набрала чинності 06.08.2011 року на підставі Закону України від 07.07.2011 р. N 3609-VI, особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Статтею 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року (далі Закон №1058) визначене поняття «пенсія» - як щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом та поняття «пенсіонер - особа, які відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім'ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно ч.1 ст. 9 Закону №1058 за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно ст. 26 Закону №1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Колегія суддів вважає, що аналіз норм наведених законів дає підстави для висновку, що «пенсіонер за віком» - це та особа, яка перебуває на обліку у відповідному територіальному управлінні Пенсійного Фонду України та отримує пенсію за віком, незважаючи на те, що її вік менший ніж визначений частиною першої статті 26 Закону №1058, оскільки норми діючого пенсійного законодавства при наявності певних, визначених законом умов, передбачають призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону №1058.

Частиною 4 статті 4 Закону №2464 встановлено, що особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу і в ній не встановлено ніяких застережень, зокрема, що не можуть бути звільнені від сплати єдиного внеску особи, яким призначено пенсію за віком на пільгових умовах.

Будь-яких доказів добровільної участі позивача у спірний період в системі страхування суду не надано.

Як вбачається з п. 4 Порядку зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженим наказом Міністерством доходів і зборів України від 09.09.2013 № 450 (даної Порядок № 450), повернення коштів здійснюється у випадках: надміру або помилково сплачених сум єдиного внеску, безпідставно стягнених сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій або інших коштів на відповідний рахунок органу доходів і зборів, відкритий в органі Казначейства за балансовим рахунком 3719; помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на неналежний рахунок органу доходів і зборів.

Відповідно до пункту 5 вказаного Порядку повернення коштів у випадках, передбачених пунктом 4 цього Порядку (окрім випадку надходження до органу доходів і зборів рішення суду про визнання безпідставним стягнення ним з юридичних і фізичних осіб сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій), здійснюється виключно на підставі заяви платника про повернення надміру або помилково сплачених коштів, яка подається в довільній формі до органу доходів і зборів, в якому він перебуває на обліку як платник єдиного внеску.

Враховуючи те, що позивач, як пенсіонер за віком, звільнений від сплати єдиного внеску, але помилково його сплачував, а також те, що відповідач відмовив у поверненні цих сум за заявою позивача, тому суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про зобов'язання відповідача повернути зайво сплачені суми єдиного внеску у розмірі 11145,67 грн. на підставі поданої позивачем заяви від 21.01.2014 року про надміру або помилково сплачених коштів відповідно до Порядку № 450.

З огляду на викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги апелянта не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, спір за суттю вирішений вірно, підстави для скасування судового рішення відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2014 року у справі № 805/2177/14 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення безпідставно сплаченого єдиного соціального внеску залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Колегія суддів М.М. Гімон

Л.А. Василенко

А.В. Гайдар