Справа № 607/12385/14-а
Суддя: Шинкар Т.І.
Дата ухвалення: 2015-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 р. Справа № 876/11364/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шинкар Т.І.,

суддів Ільчишин Н.В., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі Тернопільської області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 жовтня 2014 року у справі № 607/12385/14-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі, третя особа Комунальна установа Тернопільської обласної ради «Тернопільський обласний протитуберкульозний диспансер» про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

24.07.2014р. ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі Тернопільської області (далі - Управління), просила, з врахуванням поданих уточнень: визнати незаконною відмову Управління в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з підстав не зарахування періоду роботи з 16.03.1995р. по 01.01.2001р. на посаді молодшої медичної сестри (санітарки) Тернопільського облтубдиспансеру до пільгового стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах; визнати період роботи з 16.03.1995р. по 01.01.2001р. на посаді молодшої медичної сестри (санітарки) санпропускника приймального відділення Тернопільського облтубдиспансеру пільговим стажем з підстав виконання роботи повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваних Кабінет Міністрів України і за результатами атестації робочих місць; зобов'язати Управління при вирішенні питання про призначення пенсії за віком врахувати цей стаж роботи як пільговий; зобов'язати Управління нарахувати та виплачувати пільгову пенсію з часу звернення з відповідною заявою з 31.03.2014р.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.10.2014р. уточнений позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Управління подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.10.2014р. та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що з первинних документів немає можливості встановити, якою саме молодшою медичною сестрою (палатною, прибиральницею, буфетницею, банщицею та ін.) працювала заявниця. Висновком експертизи від 18.02.2000р. щодо якості проведеної атестації робочих місць за умовами праці та наказом по диспансеру від 28.07.1997р. №30 обґрунтовано підтверджено право на пільгову пенсію працівникам професій і посад згідно з додатком №1, у якому не зазначено посади «молодша медична сестра». У зв'язку з вказаним період роботи з 16.03.1995р. по 01.01.2001р. не має підстав для зарахування до пільгового стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, хоча належним чином повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 16.03.1995р. на підставі Наказу №10 від 10.03.1995р. переведена на посаду санітарки санпропускника Тернопільського облтубдиспансеру.

Наказом №4 від 02.02.1998р. відповідно до Державного класифікатора України у закладах охорони здоров'я змінено найменування посади «санітарка» на «молодшу медичну сестру» з 01.02.1998р. та внесено відповідні зміни у трудову книжку позивачки, де зазначено «молодша медсестра сан пропуску (санітарка-прибиральниця)».

01.01.2001р. позивачка звільнена з займаної посади за ст.38 КЗпП України (за власним бажанням).

04.01.2014р. позивачці виповнилось п'ятдесят років та загальний трудовий стаж становить понад двадцять років. У зв'язку з цим, 31.03.2014р. ОСОБА_1 звернулась до Управління з заявою про призначення пенсії по віку на пільгових умовах за Списком №2 згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення» (а.с.12), у призначенні якої відмовлено листом Управління від 28.05.2014р. №561/03 (а.с.7-8), що стало підставою звернення з позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV (далі - Закон України №1058-IV) страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з ч.2 п.16 Прикінцевих положень Закону України №1058-IV положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Відповідно до п. «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. №1788-XII (далі - Закон України №1788-XII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до ст.60 Закону України №1788-XII робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров'я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров'я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров'я, а також у психіатричних закладах охорони здоров'я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Правові, організаційні та фінансові засади діяльності, спрямованої на протидію виникненню і поширенню захворювання на туберкульоз, забезпечення медичної допомоги хворим на туберкульоз визначаються Законом України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» від 05.07.2001р. №2586-III (далі - Закон України №2586-III).

Відповідно до положень ст.1 Закону України №2586-III протитуберкульозні заклади - лікувально-профілактичні заклади охорони здоров'я (протитуберкульозні диспансери, лікарні, санаторно-курортні, інші заклади) чи їх структурні підрозділи, в яких надається медична допомога хворим на туберкульоз. Перелік протитуберкульозних закладів затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я.

Згідно з ч.1 ст.22 Закону України №2586-III, працівникам протитуберкульозних закладів, які надають медичну допомогу хворим на туберкульоз, працюють із живими збудниками туберкульозу чи матеріалами, що їх містять, здійснюють догляд за хворими на туберкульоз та/або прибирання приміщень, у яких перебувають такі хворі, встановлюються підвищені посадові оклади у зв'язку із шкідливими і важкими умовами праці, надбавка за вислугу років та інші надбавки і доплати. Перелік робіт, професій і посад, зайняття яких дає право на підвищені посадові оклади, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я.

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України №2586-III працівники протитуберкульозних закладів, зазначені у частині першій статті 22 цього Закону, мають право на пенсію за віком на пільгових умовах у порядку, встановленому пенсійним законодавством.

Перелік категорій осіб, які мають право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах, визначено Постановою Кабміну від 16 січня 2003 року №36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах». Відповідно до Списку №2 цієї Постанови (Розділ XXIV. Охорона здоров'я та соціальна допомога) таке право мають працівники, які безпосередньо обслуговують хворих у туберкульозних та інфекційних установах, відділеннях, кабінетах: молодший і середній медичний персонал, тобто молодші медичні сестри, молодші медичні сестри з догляду за хворими, сестри-господині, молодші спеціалісти з медичною освітою.

Як вбачається з матеріалів справи - Списку №2 молодшого медичного персоналу облтубдиспансеру, ОСОБА_1 працювала у лікарняному відділі Тернопільського облтубдиспансеру (а.с.27).

Наказом Тернопільського обласного протитуберкульозного диспансеру №30 від 28.07.1997р. про затвердження переліку робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад, працівникам яких підтверджується право на пільги та компенсації за результатами проведеної атестації робочих місць за умовами праці, на підставі поданих атестаційною комісією матеріалів атестації робочих місць за умовами праці, затверджено перелік робочих місць, професій і посад, працівникам яких підтверджено право на пільгові пенсії за списками №1 і №2 (а.с.17). У вказаному Переліку (Додаток №1 до Наказу №30) зазначено посаду молодшої медичної сестри (санітарка-прибиральниця) (а.с.20).

30.07.1997р. головним лікарем облтубдиспансера затверджено Посадову інструкцію молодшої медичної сестри (санітарки-прибиральниці), згідно функціональних обов'язків якої обслуговування і догляд за хворими, забезпечення чистоти приміщень; слідкування за чистотою білизни для хворих та спецодягу для медичних працівників; допомога медичній сестрі при прийомі важкохворих; переодягання, миття хворих, що поступають в стаціонар на лікування.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії Висновку Державної експертизи умов праці щодо якості проведеної атестації робочих місць за умовами праці від 18.02.2000р. №39/05, право на пільгову пенсію мають працівники, які займають посаду молодшої медичної сестри (санітарки-прибиральниці) (а.с.21-22).

Згідно з ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В Постанові Кабінету Міністрів України, від 12.08.1993р. №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» зазначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Стаж роботи ОСОБА_1 у протитуберкульозному диспансері на посаді, що дає право на призначення права на пенсію на пільгових умовах підтверджено записами трудової книжки, згідно з якими з 16.03.1995р. позивачка переведена на посаду санітарки санпропускника, а з 01.02.1998р. найменування вказаної посади змінено на «молодшу медсестру санпропускника (санітарку прибиральницю)» та такий стаж складає п'ять років дев'ять місяців та п'ятнадцять днів, що у подвійному розмірі становить одинадцять років і сім місяців.

На підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, окрім трудової книжки, Тернопільським облтубдиспансером видано Довідку №20 від 21.02.2014р., відповідно до якої ОСОБА_1 з 16.03.1995р. по 01.01.2001р. працювала повний робочий день по безпосередньому обслуговуванню туберкульозних хворих за професією медична сестра (санітарка прибиральниця) (а.с.13).

Також, для пред'явлення в Управління Тернопільським облтубдиспансером видано Довідки №36 від 01.04.2014р. (а.с.14) та №21 від 21.02.2014р. (а.с.15), якими підтверджено, що позивачка працювала на посаді молодшої медичної сестри (санітарки- прибиральниці) санпропускника приймального відділу лікарняного відділення. Аналогічні відомості містить також Довідка видана на адвокатський запит від 16.07.2014р. №11 (а.с.23).

Актом по питанню перевірки пільгового стажу роботи молодшої медсестри (санітарки-прибиральниці) ОСОБА_1, зокрема, встановлено, що за період роботи з 16.03.1995р. по 01.01.2001р. ОСОБА_1 була зайнята по обслуговуванню хворих на туберкульоз - переодягання, миття хворих, при потребі оброблення педикульозу у хворих, які поступають на лікування, підготовка дезінфікуючих розчинів та прибирання приймального відділення, коридору, сходів, ванни, підготовка робочого місця до роботи (карта фотографії робочого дня).

Вищезазначені документи разом із оригіналом та копією трудової книжки та заявою про призначення пенсії по віку на пільгових умовах за Списком №2 подано до Управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі для прийняття відповідного рішення.

Поданими до Управління документами, а також наявною в матеріалах справи копією посадової інструкції молодшої медичної сестри (санітарки-прибиральниці) (а.с.28-29) підтверджується, що протягом періоду роботи з 16.03.1995р. по 01.01.2001р. ОСОБА_1 безпосередньо обслуговувала та доглядала за хворими на туберкульоз.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої щодо наявності у позивачки загального трудового стажу більше 20 років, в тому числі пільгового стажу за Списком №2 - 11 років 7 місяців, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах та вважає неправомірною відмову Управління позивачці у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з тих підстав, що з первинних документів не можливо було встановити, якою саме молодшою медичною сестрою працювала заявниця, оскільки посада позивачки зазначена у Списку №2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 16 січня 2003 року №36, а подані окрім трудової книжки документи, підтверджували те, що вона безпосередньо обслуговувала хворих у туберкульозному закладі.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу чи постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі Тернопільської області залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 жовтня 2014 року у справі №607/12385/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.І. Шинкар

Судді Н.В. Ільчишин

М.А.Пліш