Справа № 146/1720/14-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 146/1720/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Пилипчук О. В.
Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Ватаманюк Р.В.

судді: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчак В. Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Томашпільського районного суду Вінницької області від 24 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Томашпільської районної державної адміністрації про визнання неправомірних дій, зобов'язання здійснити нарахування та виплату в повному обсязі допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до управління праці та соціального захисту населення Томашпільської районної державної адміністрації про перерахунок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Постановою Томашпільського районного суду Вінницької області від 24.11.2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

В судове засідання сторони не з`явилися, хоча про час, дату і місце апеляційного розгляду були належним чином повідомлені відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів у відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України визнала можливим проводити розгляд в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача народився син ОСОБА_3, з 09.06.2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачу надано відпустку по догляду за дитиною по досягненню нею трирічного віку.

Позивач звернувся з заявою до відповідача про перерахунок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Проте, 24.10.2014 року № 3947 отримав відповідь від відповідача із відмовою у перерахунку допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

05.11.2014 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до управління праці та соціального захисту населення Томашпільської районної державної адміністрації про перерахунок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за шість місяців до дня звернення до суду.

Постановою суду I інстанції від 24.11.2014 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Томашпільської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії відмовлено.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно довідки № 3947 від 24.10.2014 року, видану управління праці та соціального захисту населення Томашпільської районної державної адміністрації встановлено, що ОСОБА_2 отримує на сина з ІНФОРМАЦІЯ_1 допомогу при народженні дитини в розмірі: з 01.04.2014 по 30.04.2014р.-10320,00грн. та з 01.05.2013 по 30.04.2016 р.- 860,00 грн.

Відповідно до наказу № 152-к від 05.06.2014 року Вінницького обласного центру зяйнятості Позивач перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 09.06.2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_2.

Із відповіді на звернення № 3947 від 24.10.2014 року, наданої управління праці та соціального захисту населення Томашпільської районної державної адміністрації, зазначено, що позивачу роз'яснено порядок виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з посиланням на зміни в законодавстві та зазначено, що з 01.07.2014 року такий вид допомоги припиняється виплачуватись.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" в редакції, чинній на день призначення позивачу відповідної допомоги (09.04.2014 року) встановлено що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень.

Проте, згідно пп. 4 п.7 Розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 року, яким внесено зміни до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", де зазначено, що розділ IV "Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку" - виключити і згідно п.2 Розділу IV "Прикінцеві положення" вищезазначена норма набирає чинності з 1 липня 2014 року, врахувавши, що відповідна допомога призначалась та виплачувалась відповідачем згідно норм Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", а не згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", дія норм якого не поширюється на відповідача.

З урахуванням зазначеного суд вважає, що відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, передбачений чинними законодавчими актами України, в силу чого в задоволені позову слід відмовити повністю.

Отже колегія суддів вважає доведеним висновок суду першої інстанції, щодо відмови в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими, постанова місцевого суду ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, зміні або скасуванню не підлягає, а апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, -залишити без задоволення, а постанову Томашпільського районного суду Вінницької області від 24 листопада 2014 року, -без змін.

Судове рішення набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржене в касаційному порядку згідно з ст. 212 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Мельник-Томенко Ж. М.

Сторчак В. Ю.