Справа № 823/3138/14
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2015-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/3138/14 Головуючий у 1-й інстанції: Гарань С.М. Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

14 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

при секретарі: Погорілій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 24.11.2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області про визнання протиправною та скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ДПІ у м. Черкасах ГУ Міндоходів у Черкаській області про визнання протиправною та скасування вимоги від 30.05.2014 року № 1767-25.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 24.11.2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ДПІ у м. Черкасах ГУ Міндоходів у Черкаській області подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати незаконну, на їх думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про відмову в задоволенні позову. При цьому апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність оскаржуваного рішення, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Апеляційна інстанція повністю підтримує таку правову позицію з огляду на слідуюче.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.04.2008 року між ПАТ «Укрсиббанк» та позивачем було укладено кредитний договір № 0, борг по якому залишився непогашеним після реалізації предмету іпотеки - квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, за ціною 759 000,00 грн.

В подальшому, ПАТ «Укрсиббанк» передав право вимоги по вищевказаному кредитному договору ТОВ «Кей-Колект».

Листом від 11.12.2012 року ТОВ «Кей-Колект» повідомили позивача, що станом на 10.12.2012 року за ним обліковується кредитна заборгованість в сумі 197 161 доларів США 30 центів по кредитному договору № 0 від 15.04.2008 року. Крім цього було зазначено, що товариством, як кредитором позивача, з метою виконання вимог пп. «д» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України прийнято рішення про анулювання кредитної заборгованості ОСОБА_2, яка станом на 10.12.2013 року становила 110 045 доларів США 30 центів, що за курсом НБУ станом на 10.12.2012 року складає 879 592,08 грн.

30.01.2014 року позивачем до ДПІ у м. Черкасах була подана декларація про майновий стан і доходи за 2012 рік № , де він самостійно визначив дохід, який включається до загального оподаткованого доходу за вказаний період та підлягає сплаті, в розмірі 149 316,94 грн.

В червні 2014 року на адресу ОСОБА_2 надійшла податкова вимога ДПІ у м. Черкасах № 1767-25 від 30.05.2014 року, в якій було зазначено, що станом на 29.05.2014 року за останнім рахується податковий борг в сумі 149 340,74грн. за основним платежем та вказано, що з 29.05.2014 року на будь-яке майно, яке перебуває у власності позивача і відповідає балансовій вартості суми боргу буде поширюватись право податкової застави, а на суму податкового боргу нараховуватиметься пеня та штрафні фінансові санкції.

Вирішуючи питання щодо правомірності спірної вимоги, судова колегія виходить з слідуючого.

За з п.п.162.1.1 п.162.1 ст.162 ПК України, платником податку з доходів фізичних осіб є, зокрема фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Фізичною особою - резидентом у відповідності до п.п.14.1.213 п.14.1 ст.14 ПК України визнається фізична особа, яка має місце проживання в Україні.

Об'єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України (п.163.1 ст.163 ПК України).

Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця (пп.164.1.2. п 164.1 ст.164 ПК України).

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку визначені п.164.2 ст.164 ПК України.

В силу пп. «д» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації

Отже, обов'язок щодо самостійної сплати податку з доходу у вигляді суми боргу, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, отриманого як додаткове благо, виникає у платника податку за наявності таких умов: а) отримання платником податку доходу, у вигляді суми боргу такого платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням; б) надіслання платнику податку повідомлення про анулювання боргу; в) включення кредитором суми анульованого боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого на користь платника податку, за підсумками звітного періоду; г) відображення платником податків отриманого доходу у річній податковій декларації.

Проте, в силу приписів п.п.14.1.47 п.14.1 ст.14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами цього Кодексу).

У відповідності до п. 3.3. Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010 року № 1020, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2011 року за № 46/18784 (чинного на час виникнення спірних правовідносин), у графі 3 «Сума виплаченого доходу» відображається сума фактично виплаченого доходу платнику податку податковим агентом.

З огляду на викладене, апеляційна інстанція приходить до висновку, що основною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходів фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній чи нематеріальній формі. В свою чергу, штрафні санкції та відсотки за користування кредитом нараховані банком відповідно до умов договору та анульовані за рішенням колекторської контори не є доходом платника податків в розумінні ПК України, який підлягає оподаткуванню.

Таким чином, кваліфікація відповідачем вказаної послуги (знижки), як додаткове благо є необґрунтованою, а, отже, у ОСОБА_2 відсутній обов'язок щодо сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб, що визначений оскаржуваною вимогою.

Окрім того, варто зауважити, що позивачем до ДПІ у м. Черкасах була подана уточнююча декларація від 29.10.2014 року про майновий стан і доходи, якою ОСОБА_2 самостійно зменшив суму, яка підлягає перерахуванню в бюджет на 149 316,39 грн.

Також, ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 03.11.2014 року за клопотанням представника податкового органу (у зв'язку з поданням відповідачем уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань) було закрито провадження у справі № 823/3095/14 за позовом ДПІ у м. Черкасах ГУ Міндоходів у Черкаській області до ФОП ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу за податковою декларацією від 30.01.2014 року № у сумі 149 316,39 грн..

За ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладає на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатньо беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірність винесення спірної вимоги, а тому позовні вимоги задоволено правомірно.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення постанови суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 41, 196, 198, 202, 205 та 207 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області - залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 24.11.2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Карпушова О.В.

Кобаль М.І.