Справа № 216/8202/13-а(2а/216/13/14)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 січня 2015 рокусправа № 216/8202/13-а(2а/216/13/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.,

представників сторін:

заявника апеляційної скарги: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційні скарги Виконавчого комітету Центрально-міської районної у місті ради в особі комісії по вирішенню земельних спорів та ОСОБА_2

на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 02 червня 2014 р. у справі № 216/8202/13-а(2а/216/13/14)

за позовом ОСОБА_3

до Виконавчого комітету Центрально-міської районної у місті ради в особі комісії по вирішенню земельних спорів

треті особи Відділ моніторингу управління земельних ресурсів виконкому Криворізької міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_2

про визнання протиправним рішення, -

ВСТАНОВИВ:

26.03.2013 р. ОСОБА_3 звернулась до суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Центрально-міської районної у місті ради в особі комісії по вирішенню земельних спорів, треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, Відділ моніторингу управління земельних ресурсів виконкому Криворізької міської ради, в якому (з урахуванням останньої уточненої позовної заяви, а. с.20, 21) просила скасувати рішення комісії по вирішенню земельних спорів Виконкому Центрально-міської районної у місті ради за № 1 по протоколу за № 1 від 15.01.2013 р. по зверненню ОСОБА_5 з приводу розгляду земельних спорів.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю спірного рішення, оскільки невірне визначення межі між земельними ділянками порушило законні права та інтереси позивача.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 21.01.2014 р. у справі № 216/8202/13-а(2а/216/13/14), з огляду на надання суду копії свідоцтва про смерть третьої особи - ОСОБА_5 (а. с.98, 100-103), залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_2.

Крім того, матеріали справи містять копію свідоцтва про смерть третьої особи - ОСОБА_6, яка мала місце ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с.173).

Постановою Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 2 червня 2014р. у справі № 216/8202/13-а(2а/216/13/14) вищевказаний адміністративний позов задоволено: скасовано рішення, прийняте на засіданні районної комісії по вирішенню земельних спорів виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради від 15 січня 2013 року, викладене в протоколі за № 1 від 15.01.2013 р. по вирішенню земельного спору по зверненню ОСОБА_5 щодо узгодження меж земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Постанову суду мотивовано встановленням факту протиправності дій відповідача під час прийняття спірного рішення, оскільки відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не мав правових підстав розглядати спір щодо узгодження межі між земельними ділянками без участі позивача.

Не погодившись з постановою суду, Виконкомом Центрально-міської районної у місті ради в особі комісії по вирішенню земельних спорів та ОСОБА_2 подано апеляційні скарги, згідно яких скаржники просять скасувати постанову Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 2 червня 2014 р. у справі № 216/8202/13-а(2а/216/13/14), як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Скаржники вважають, що суд першої інстанції не врахував того, що про засідання комісії позивач була сповіщена рекомендованим листом, на який відповіла, що не має часу прийти на засідання комісії. Крім того, скаржники вказують на те, що судом не встановлено факт порушення спірним рішенням прав позивача, оскільки права землевласника, на порушенні яких наполягає позивач, не можуть бути порушені, оскільки документів, що підтверджують право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку позивачем не надано. ОСОБА_2 також зазначено, що судом не досліджено питання настання можливих несприятливих наслідків для третіх осіб, що потягне за собою скасування спірного рішення.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання не з'явились представники сторін. Заявник апеляційної скарги, виконком Центрально- міської районної у місті ради просив розгляд скарги здійснити у відсутності його представника, ОСОБА_8, доводи апеляційної скарги в судовому засіданні підтримала, просила скасувати судове рішення.

З урахуванням наявних в справі матеріалів, нез'явлення в судове засідання представників позивача та відповідача, виходячи з приписів ч.4 ст. 196 КАС України, не перешкоджає розгляду скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 (прізвище якої до шлюбу - Цип) є власником Ѕ частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2, яке розташоване на земельній ділянці площею 885 кв. м (свідоцтво про спадщину - а. с.5, свідоцтво про шлюб ОСОБА_3 - а. с.6).

Третім особам ОСОБА_4 та ОСОБА_6 належить по ј частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 (а. с.7).

Сусідом по земельній ділянці ОСОБА_3 був ОСОБА_5, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, з яким у позивача, починаючи з 2006 р., склались неприязні взаємовідносини із-за спору про межу належних їм земельних ділянок.

На підставі рішення виконкому Криворізької міської ради народних депутатів № 28 від 13.01.99 р., яким ОСОБА_5 передано у власність 0,0848 га по АДРЕСА_1, останньому видано Державний акт на право приватної власності на землю (а. с.126).

23.01.2008 р. апеляційним судом Дніпропетровської області винесено рішення у справі № 22ц-20020/2008р., яким задоволено позов ОСОБА_3 і визнано недійсними вищевказані рішення виконкому Криворізької міської ради народних депутатів № 28 від 13.01.99 р. та Державний акт на право приватної власності на землю (а. с.11, 12).

Зазначене судове рішення мотивовано тим, що акт встановлення меж земельної ділянки від 12.02.98 р. складений з порушенням вимог закону, оскільки не складався інженером-землевпорядником Криворізького виробничого бюро державного земельного кадастру в присутності суміжних землекористувачів ОСОБА_5 та ОСОБА_3 і не встановлювалась суміжна межа в натурі на місцевості в їх приступності, в зв'язку з чим виник між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 спір відносно суміжної межі.

Також матеріали справи містять документи, які свідчать про неодноразові звернення ОСОБА_5 та ОСОБА_3 до органів виконавчої влади та місцевого самоврядування щодо вирішення земельних спорів стосовно земельних ділянок, на яких розташовані будинки, власниками яких був ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (1/2 частина), зокрема:

- звернення ОСОБА_3 про зупинення виконання замірів для приватизації земельної ділянки по АДРЕСА_1, за результатами розгляду якого Управлінням Держкомзему у м.Кривий Ріг зазначено, що виконання замірів та приватизація земельної ділянки можлива тільки після встановлення межі земельної ділянки та погодження її х суміжними власниками (лист від 04.12.2008 р. - а. с.184);

- з питання недобросусідських відносин, незаконної приватизації земельної ділянки по АДРЕСА_1, за результатами розгляду якого головою Центральн-Міської районної у місті ради рекомендовано ОСОБА_3 у разі порушення її межі з боку гр.ОСОБА_5 звернутись до районного суду і зазначено, що розміщення горіху висаджено без порушення вимог ДБН 360-92 (а. с.184);

- звернення ОСОБА_5 щодо розподілу між домоволодіння № 7 та № 9 по АДРЕСА_1, за результатами розгляду якого комісією по вирішенню земельних спорів щодо меж земельних ділянок індивідуальної забудови рекомендовано ОСОБА_5 звернутись до землевпорядної організації, як має відповідну ліцензію для встановлення межі по первинному земельному відводу (протокол від 27.04.2011 р. - а. с.47, 136);

- звернення ОСОБА_5 щодо узгодження меж земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, за результатами розгляду якого районною комісією по вирішенню земельних спорів рекомендовано ОСОБА_5 вирішувати дане питання у судовому порядку (протокол від 20.12.2011 р. - а. с.137);

- звернення ОСОБА_3 з питання проникнення гілок дерева з земельної ділянки, розташованої у АДРЕСА_1, користувачем якої є ОСОБА_5, за результатами розгляду якого районною комісією по вирішенню земельних спорів, з огляду на неодноразовий розгляд цих питань на засіданнях комісії, рекомендовано ОСОБА_3 вирішувати дане питання у судовому порядку (протокол від 12.06.2012 р. - а. с.132);

- звернення ОСОБА_3 з питання недобросусідських відносин, незаконної приватизації земельної ділянки по АДРЕСА_1, за результатами розгляду якого головою Центральн-Міської районної у місті ради рекомендовано ОСОБА_3 у разі порушення її межі з боку гр.ОСОБА_5 звернутись до районного суду і зазначено, що розміщення горіху висаджено без порушення вимог ДБН 360-92 (а. с.142).

Крім того, з матеріалів справ вбачається, що ОСОБА_5 у 2011 році замовлено проект ПП «Землі Півдня» і цим підприємством виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі: збірний кадастровий план, зведений план земельної ділянки по АДРЕСА_1, 7 (а. с.82-84, 123-125).

Також матеріали справи містять акт встановлення та погодження меж земельної ділянки, складений ПП «Землі Півдня» від 19.07.2011 р., з якого вбачається, що вказаним підприємством виконано встановлення меж земельної ділянки по АДРЕСА_1 за фактичним користуванням та по матеріалами БТІ від 10.02.21954 р. При цьому, межі земельної ділянки погоджені суміжними землекористувачами, крім межі з гр.ОСОБА_3, яка з встановленою межею по матеріалам БТІ не згодна (а. с.141).

22.11.2012 р. Центрально-Міським районним судом м.Кривого Рогу винесено постанову у справі № 444/6296/12, якою задоволено позов ОСОБА_5 і зобов'язано виконком Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради розглянути по суті заяву ОСОБА_5 від 10 липня 2012 р. з приводу визначення межі між земельними ділянками, на яких розташовані домоволодіння № 7 та № 9/1 по АДРЕСА_1 та з приводу збудованого ОСОБА_3 паркану між земельними ділянками, на яких розташовані домоволодіння № 7 та № 9/1 по АДРЕСА_1 та прийняти відповідне рішення за результатами розгляду вказаної заяви від 10 липня 2012 року щодо задоволення заяви або відмови в задоволенні вказаної заяви, обґрунтувавши прийняте рішення відповідно до вимог чинного законодавства (а. с.79-81).

На виконання цієї постанови суду на адреси ОСОБА_5 та ОСОБА_3 направлені запрошення від 03.01.2013 р. на засідання комісії по вирішенню земельних спорів, призначеного на 15.01.2013 р. о 15-00 щодо розгляду вищевказаного звернення ОСОБА_5 (а. с.190).

У даному повідомленні, крім іншого, зазначено, що у разі відсутності вказаних осіб вказане питання буде розглянуто без їх згоди.

Отримання ОСОБА_3 вказаного повідомлення не заперечується і підтверджується матеріалами справи (а. с.88).

Зокрема, про обізнаність ОСОБА_3 щодо засідання комісії по вирішенню земельних спорів, призначеного на 15.01.2013 р. о 15-00, свідчить лист позивача, адресований цій комісії і отриманий останньою 14.01.2013 р.

У даному листі ОСОБА_3 повідомила комісію про існування між нею та ОСОБА_5 межового спору і знаючи наперед про незаконність замірів ОСОБА_5 у 2012 р. виконує нову технічну документацію своєї земельної ділянки, з якими ОСОБА_3 не ознайомлена, в зв'язку з чим просить надати їй копії цих документів, а потім звертатись до неї за згодою приватизації і не турбувати її до усунення ОСОБА_5 правопорушень при користуванні земельною ділянкою, оскільки марно витрачати час ОСОБА_3 не може (а. с.14, 89).

15.01.2013 р. відбулось засідання районної комісії по вирішенню земельних спорів, яка складається з посадових осіб районної у місті ради та виконкому, депутата районної у місті ради (далі - Комісія) по розгляду звернення ОСОБА_5 щодо узгодження меж земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_1, за результатами якого Комісія вирішила (витяг з протоколу № 1 від 15 січня 2013 р., а. с.13):

- погодити ОСОБА_5 межу земельної ділянки, яка розташована за адресою: м.Кривий Ріг, АДРЕСА_1 з боку домоволодіння № 9/1 у вказаному провулку, відповідно до первісного плану земельної ділянки в технічному паспорті на домоволодіння, виготовленому КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації»;

- рекомендувати гр.ОСОБА_3 спільно з співвласниками домоволодіння АДРЕСА_2 звернутися до землевпорядної організації, яка має відповідну ліцензію, для проведення інвентаризації вказаної земельної ділянки та виготовлення зведеного плану земельної ділянки з визначенням меж, відповідно до первинного плану КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» та фактично сформованих меж, для подальшого спільного вирішення вказаного питання на основі добросусідства.

- в разі незгоди з рішенням комісії дане питання вирішувати у судовому порядку.

З даного витягу з протоколу № 1 від 15 січня 2013 р. вбачається, що ОСОБА_3 на засіданні Комісії не була присутня.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги Виконкому Центрально-міської районної у місті ради в особі комісії по вирішенню земельних спорів та ОСОБА_2 підлягають задоволенню з таких підстав:

З наведених вище обставин та інших матеріалів справи вбачається, що земельні ділянки, на яких розташовані домоволодіння № 7 та № 9/1 по АДРЕСА_1 у м.Кривому Розі, знаходяться не у власності, а у фактичному користуванні фізичних осіб, що, зокрема, підтверджується довідкою Управління Держземагенства у Криворізькому районі від 14.05.2013 р. № 2208/7, згідно якої станом на 3112.2012 р. власник (користувач) земельної ділянки на АДРЕСА_2 не зареєстрований (а. с.39).

В обґрунтування позовних вимог щодо скасування рішення Комісії, викладеного у протоколі № 1 від 15.01.2013 р. (а. с.20, 21), ОСОБА_3 зазначила, що вважає вказане рішення незаконним, оскільки:

- рішення приймалось у її відсутність та відсутність інших власників

ОСОБА_4 і ОСОБА_6;

- з матеріалами, наданими ОСОБА_5, ОСОБА_3 до цих пір не ознайомлена, вона письмово зверталась до районної комісії по вирішенню земельних спорів про надання їй документації для ознайомлення та з питання того, що сусідський горіх зруйнував фундамент будинку ОСОБА_3 і гілля находиться на 3 м над її будинком; неодноразово зверталась на попередніх засіданнях комісії для надання їй для ознайомлення матеріали, надані ОСОБА_5, але їй у цьому відмовляли.

На її письмове звернення згідно закону України «Про звернення громадян» ОСОБА_3 письмової відповіді не отримала, тому з'являтись на засідання Комісії не було сенсу, оскільки позивач не була готова до участі в засіданні.

- до матеріалів ОСОБА_5 не були залучені первісні документи про спільну межу з ОСОБА_5 і земельної ділянки ОСОБА_3, якою вона користується з 1946 р., 1954 р., і які підтверджують її правоту;

- із схеми, яку ОСОБА_3 бачила миттєво і не вспіла детально вивчити, вона побачила,

що межа перенесена в бік її земельної ділянки на 1 метр, внаслідок чого у неї немає входу у двір, а частина її сараю «Б», який належить до домоволодіння № 9 за адресою АДРЕСА_2, переходить до ОСОБА_5 разом з землею.

Більш детальні заперечення ОСОБА_3 не надає, оскільки не ознайомлена з матеріалами ОСОБА_5, а також не перевірила замірами розміри земельної ділянки.

Суд першої інстанції з огляду на те, що у письмовому зверненні ОСОБА_3 до Комісії (вх. 14.01.2013 р.) позивач не заявляє про надання нею офіційної згоди на розгляд питання щодо звернення ОСОБА_5 про узгодження меж земельної ділянки, без її присутності, дійшов висновку, що Комісією порушено процедуру (порядок) розгляду звернення ОСОБА_5 щодо узгодження меж земельної ділянки, в зв'язку чим рішення, прийняте на засіданні Комісії, викладене у протоколі № 1 від 15.01.2013 р., підлягає скасуванню, а позов ОСОБА_3 - задоволенню.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно ч.1 ст.161 КАС України під час прийняття постанови суд вирішує, зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; відповідно до ч.3 ст.86 КАС України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності; згідно ч.1 ст.163 КАС України постанова складається з: мотивувальної частини із зазначенням: встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів.

З оскарженої постанови суду не вбачається дослідження судом першої інстанції всіх обставин, якими ОСОБА_3 обґрунтовувала свої позовні вимоги та відсутня оцінка доказів, наданих на підтвердження позиції сторін у справі та учасників судового процесу, що свідчить про наявність порушення норм процесуального права з боку суду першої інстанції.

Так, стосовно посилань позивача та суду першої інстанції на незаконність рішення Комісії через його прийняття за відсутності ОСОБА_3 на засіданні Комісії, колегія суддів зазначає наступне:

Стаття 159 ЗК України визначає порядок розгляду земельних спорів органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин

Так, згідно ч.ч.1-3 ст.159 ЗК України (в редакції на момент винесення Комісією спірного рішення) земельні спори розглядаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, та органами місцевого самоврядування на підставі заяви однієї із сторін у тижневий строк з дня подання заяви.

Земельні спори розглядаються за участю зацікавлених сторін, які повинні бути завчасно повідомлені про час і місце розгляду спору. У разі відсутності однієї із сторін при першому вирішенні питання і відсутності офіційної згоди на розгляд питання розгляд спору переноситься. Повторне відкладання розгляду спору може мати місце лише з поважних причин.

Відсутність однієї із сторін без поважних причин при повторному розгляді земельного спору не зупиняє його розгляд і прийняття рішення.

Аналогічні приписи містить Положення про районну комісію по вирішенню земельних спорів щодо меж земельних ділянок індивідуальної житлової забудови, згідно п.6 якого земельний спір розглядається за участю зацікавлених сторін на засіданні комісії (а. с.179).

Відповідно до п.7 вказаного Положення у разі відсутності однієї із сторін при першому вирішенні питання і відсутності офіційної згоди на розгляд питання, розгляд звернення переноситься. Повторне відкладення розгляду звернення може мати місце лише з поважних причин.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, у письмовому зверненні ОСОБА_3 до Комісії (вх. 14.01.2013 р.) позивач не заявляє про надання нею офіційної згоди на розгляд питання щодо звернення ОСОБА_5 без її присутності. Разом з тим, з огляду на зміст даного листа вбачається, що через небажання «марно витрачати час» ОСОБА_3 не збиралась бути присутньої на даному засіданні Комісії, просячи останню не турбувати її до усунення ОСОБА_5 правопорушень при користуванні земельною ділянкою.

Отже, характер даного листа ОСОБА_3 свідчить про відсутність у позивача наміру брати участь у засіданні Комісії, що по суті є згодою на розгляд питання щодо звернення ОСОБА_5 без її присутності.

Посилання позивача на те, що рішення приймалось у її відсутність та відсутність інших співвласників домоволодіння по АДРЕСА_2 - ОСОБА_4 і ОСОБА_6, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки, по-перше, з матеріалів справи не вбачається, що земельні ділянки вказаних осіб межують з земельною ділянкою ОСОБА_5, по-друге, позивачем не визначено яким чином відсутність ОСОБА_4 і ОСОБА_6 на засіданні Комісії 15.01.2013 р. порушує її законні права та охоронювані законом інтереси.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 обізнана щодо суті звернення ОСОБА_5 з огляду на багаторічний спір між ними щодо межі земельних ділянок, на яких розташовані домоволодіння ОСОБА_5 (ОСОБА_2.) та 1/2 частина домоволодіння ОСОБА_3

Доводи позивача про те, що ОСОБА_3 з'являтись на засідання Комісії не було сенсу через не ознайомлення з матеріалами, наданими ОСОБА_5, носять суперечливий характер, оскільки сама ОСОБА_3 у позові зазначає, що ОСОБА_5 не були залучені первісні до матеріалів документи про спільну межу з ОСОБА_5 і земельної ділянки ОСОБА_3, якою вона користується з 1946 р., 1954 р., і які підтверджують її правоту, і що схему, яку ОСОБА_3 бачила миттєво, вона встигла побачити порушення встановлення меж в бік її земельної ділянки, що свідчить про обізнаність ОСОБА_3 про пакет документів (матеріалів), наданих ОСОБА_5 до Комісії.

Враховуючи зазначене також не можуть прийматись до уваги доводи позивача про те, що вона неодноразово письмово зверталась до Комісії про надання їй матеріалів, наданих ОСОБА_5, але їй у цьому відмовляли, а на письмове звернення згідно закону України «Про звернення громадян» ОСОБА_3 письмової відповіді не отримала.

Згідно положень статті 160 ЗК України сторони, які беруть участь у земельному спорі, мають право знайомитися з матеріалами щодо цього спору, робити з них виписки, брати участь у розгляді земельного спору, подавати документи та інші докази, порушувати клопотання, давати усні і письмові пояснення, заперечувати проти клопотань та доказів іншої сторони, одержувати копію рішення щодо земельного спору, і, у разі незгоди з цим рішенням, оскаржувати його.

Положеннями Кодексу адміністративного судочинства України передбачається не лише обов'язок суб'єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.71 КАС України), але й обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.71 КАС України).

За визначенням, наведеним у ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Всупереч вимог ч.1 ст.71 КАС України позивачем не надано доказів відмови Комісії у наданні для ознайомлення ОСОБА_3 матеріалів, наданих ОСОБА_5, а також того, що на письмове звернення згідно Закону України «Про звернення громадян» ОСОБА_3 письмової відповіді не отримала. Також матеріали справи не містять доказів оскарження ОСОБА_3 вказаних дій та бездіяльності суб'єкту владних повноважень, які позивач вважає незаконними і протиправними, такими, що порушують її права.

При цьому, колегія суддів бере до уваги, що наведені ОСОБА_3 у позові обставини не свідчать про протиправність спірного рішення Комісії по суті, зокрема, в частині погодження ОСОБА_5 межі земельної ділянки, яка розташована за адресою: м.Кривий Ріг, АДРЕСА_1 з боку домоволодіння № 9/1 у вказаному провулку, відповідно до первісного плану земельної ділянки в технічному паспорті на домоволодіння, виготовленому КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», і не доводять невідповідність такого погодження первісним документам ОСОБА_3 щодо земельної ділянки, якою, як зазначає остання, вона користується з 1946 р., 1954 р.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, підтверджується позивачем та третьою особою - ОСОБА_2, і встановлено у судовому рішенні апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.01.2008 р. у справі № 22ц-20020/2008 р., що між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (ОСОБА_2.) існує спір щодо межі між їх суміжними земельними ділянками.

Проте, фактично позивачем спростовується рішення Комісії від 15.01.2013 р. по формальних ознаках: в зв'язку з порушенням порядку (процедури) його прийняття (оскільки, як стверджує позивач з матеріалами, наданими ОСОБА_5 Комісії вона не ознайомлена).

Однак, порушення порядку (розгляд звернення ОСОБА_5 за відсутності ОСОБА_3.), не впливає на суть даного рішення Комісії, яка полягає у погодженні ОСОБА_5 межі земельної ділянки, яка розташована за адресою: м.Кривий Ріг, АДРЕСА_1 з боку домоволодіння № 9/1 у вказаному провулку, відповідно до первісного плану земельної ділянки в технічному паспорті на домоволодіння, виготовленому КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації». І незаконність такого погодження, здійсненого відповідно до первісного плану земельної ділянки в технічному паспорті на домоволодіння, виготовленому КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», не спростована позивачем відповідно до вимог ч.1 ст.71 КАС України.

Відповідно до положень ч.ч.1-3, 5 ст.158 ЗК України (в редакції на момент виникнення спірних відносин) земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

Колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_3 у позові не порушувалось питання щодо наявності невідповідності меж земельної ділянки, які зазначені у документах, що є в наявності у ОСОБА_3, тим межам, які було погоджено спірним рішенням відповідно до первісного плану земельної ділянки в технічному паспорті на домоволодіння, виготовленому КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», і не зазначалось позивачем у чому саме така невідповідність полягає.

Як зазначено вище, у позові ОСОБА_3 зазначила, що більш детальні заперечення ОСОБА_3 не надала, «оскільки не ознайомлена з матеріалами ОСОБА_5, а також не перевірила замірами розміри земельної ділянки».

З огляду на встановлені колегією суддів обставини даної справи та наведені норми чинного законодавства, враховуючи принцип переваги суті над формою, а також відсутність доказів, які б свідчили про протиправність рішення Комісії, викладеного у протоколі № 1 від 15.01.2013р., колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 В щодо скасування вказаного рішення.

Виходячи з зазначеного висновку, враховуючи матеріали справи, судова колегія вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо задоволення позову.

За приписами ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом;

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції допущено неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи і судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування постанови суду від 2 червня 2014 р. у справі № 216/8202/13-а(2а/216/13/14) з прийняттям нової про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.196, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Виконавчого комітету Центрально-міської районної у місті ради в особі комісії по вирішенню земельних спорів та ОСОБА_2 на постанову Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 2 червня 2014 р. у справі №216/8202/13-а(2а/216/13/14) задовольнити.

Постанову Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 2 червня 2014 р. у справі №216/8202/13-а(2а/216/13/14) скасувати та прийняти нову про відмову у задоволенні позову.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст.212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко