Справа № 813/8105/14
Суддя: Тертичний Віталій Григорович
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2015 року № 813/8105/14

11 год. 25 хв. м. Львів, вул. Чоловського, 2

Зал судових засідань № 5

Львівський окружний адміністративний суд в складі

головуючого-судді Тертичного В.Г.

за участю секретаря судового засідання Олійника Ю.В.

представників сторін:

від представника позивача - Вощепинець Р.В.

від представника відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Львівський облрибкомбінат" до Відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Львівської області про визнання протиправною та скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство «Львівський облрибкомбінат» (далі - ПАТ «Львівський облрибкомбінат») звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Львівської області, в якому просить: визнати протиправною та скасувати повністю постанову начальника відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Зубарєва А.А. від 12 листопада 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, виходячи з описової та резолютивної частин постанови, що оскаржується, начальником відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Львівської області Зубарєвим А.А. здійснено підміну одного виконавчого документу іншим виконавчим документом, які реально існували через допущення судом порушень норм цивільно-процесуального права, а державним виконавцем під час виконавчого провадження норм Закону України «Про виконавче провадження». Зазначає, що оскаржувана постанова від 12 листопада 2014 року винесена з порушенням вимог п. 3 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» та вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 та Наказу Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року № 2274/5 «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби».

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснення надала аналогічні до викладеного у позовній заяві. Просить задоволити адміністративний позов повністю.

В судовому засіданні 18.12.2014 року представник відповідача проти позову заперечив, просив в адміністративному позові відмовити повністю.

В судове засідання 15 січня 2015 року відповідач не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце судового розгляду. 22 грудня 2014 року через канцелярію суду подав заперечення на адміністративний позов за вх. № 44941 в яких зазначає, що Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 27.05.2013 року № 1307/2586/2012 було замінено виконавчий лист від 07.10.2011 року на первинний виконавчий лист від 25.06.2006 року. Зазначає, що на сьогоднішній день у відділі на виконанні перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-4/2006 виданого 25.05.2006 року. В зв'язку з чим заступником начальника відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Практикою А.Г., при винесенні постанови про накладення штрафу на боржника від 12.08.2014 року було допущено граматичну помилку (описку) та вказано, що виконавчий лист № 2-4/2006 виданий 07.10.2011 року замість 25.05.2006 року. На підставі наведеного просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

24 грудня 2015 року на адресу суду від відповідача надійшло клопотання за вх. № 1394ел про розгляд справи у відсутності представника відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції.

З урахуванням визначених ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України строків розгляду справи, така відповідно до ч.6 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України розглядається на основі наявних доказів.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд даючи правову оцінку спірним правовідносинам виходив з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року за № 606-XIV (з наступними змінами та доповненнями), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно з ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 ст.6 цього ж Закону, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Примусове виконання рішень судів України відбувається на підставі виконавчих документів, які є основою для відкриття державним виконавцем виконавчого провадження і проведення виконавчих дій.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступні обставини справи.

У Відділі державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Львівської області на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-4/2006 виданого 25.05.2006 року Жидачівським районним судом Львівської області про зобов'язання ВАТ «Львівський обласний виробничий рибний комбінат» для захисту присадибної ділянки ОСОБА_4 збудувати захисну дамбу ставу в с.Отиневичі Жидачівського району Львівської області на підставі розробленого, узгодженого та затвердженого проекту у відповідності до п.5 Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них, затвердженого постанови КМ України від 08 травня 1996 року № 486.

22 вересня 2010 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Львівської області Данилко І.І. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 14782845 у відповідності до п. 8 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 28.12.2010 року у справі № 4-с-13/2010 постанову державного виконавця державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Львівської області від 22.09.2010 року визнано неправомірною та скасовано. Дане рішення залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 21.04.2011 року (справа № 22-ц-1774/11).

Положеннями ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

12 серпня 2011 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Львівської області Данилко І.І. у відповідності до вищезазначених положень Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відновлення виконавчого провадження та скеровано до суду та сторонам для відома. Дана постанова не оскаржувалась позивачем.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, супровідним листом від 12 жовтня 2011 року № 14097/11 Жидачівським районним судом Львівської області скеровано на адресу Відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Львівської області новий виконавчий лист № 2-4/2006 виданий 07.10.2011 року.

27 травня 2013 року Жидачівським районним судом Львівської області у справі № 1307/2586/2012 винесено ухвалу, якою:

- задоволено заяву стягувачки ОСОБА_6;

- витребувано з ДВС Миколаївського РУЮ виконавчий лист від 07 жовтня 2011 року;

- взамін даного виконавчого листа направлено в ДВС Миколаївського РУЮ для приєднання до матеріалів виконавчого провадження первинний виконавчий лист від 25 червня 2006 року, а ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 08 жовтня 2009 року про заміну стягувача у виконавчому листі .

27 травня 2013 року супровідним листом № 2621/13 Жидачівським районним судом Львівської області направлено на адресу Відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Львівської області виконавчий лист № 2-4/2006 від 25.05.2006 року та ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 08 жовтня 2009 року, якою замінено стягувача у виконавчому листі № 2-4/2006 року ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на її правонаступника ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительку с.Отиневичі Жидачівського районного суду Львівської області.

17.07.2014 року державним виконавцем у відповідності до ст. 2, 5, 11, 25, 90 Закону України «Про виконавче провадження», з метою повного своєчасного примусового виконання виконавчого листа № 2-4/2006 від 25.05.2006 року скеровано боржнику ВАТ «Львівський обласний виробничий рибний комбінат» вимогу державного виконавця. Якою зобов'язано у термін до 24 липня 2014 року для захисту присадибної ділянки ОСОБА_4, розробити, узгодити та затвердити проект захисної дамби ставу в с.Отиневичі, Жидачівського району Львівської області у відповідності до п. 5 Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них, затвердженого постановою КМ України від 08 травня 1996 року № 486. Одночасно попереджено про кримінальну відповідальність за невиконання законних вимог державного виконавця та невиконання рішення суду.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення згадана вимога державного виконавця отримана боржником 23 липня 2014 року.

Відповідно до положень ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно п. 1 ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Частиною 1. ст. 90 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за порушення вимог цього Закону, невиконання законних вимог державного виконавця фізичними, юридичними чи посадовими особами, несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника, а також неповідомлення боржником про зміну місця проживання чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також за неявку без поважних причин за викликом державного виконавця винні особи несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

12 серпня 2014 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Львівської області Практикою А.Г. винесено постанову про накладення на боржника - ВАТ «Львівський обласний виробничий рибний комбінат» штрафу у розмірі 1360,00 грн. (ВП № 30971637) - за невиконання без поважних причин вимог державного виконавця. Дана постанова винесена на підставі виконавчого листа № 2-4/2006 виданого 07.10.2011 року.

У відповідності до п. 1 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження», контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.

12 листопада 2014 року начальником Відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Львівської області Зубарєвим Анатолієм Анатолійовичом було проведено перевірку виконавчого провадження ЄДРВП № 30971637 з виконання виконавчого листа № 2-4/2006 виданого 25.05.2006 року, в результаті чого встановлено, що в процесі здійснення виконавчих дій державним виконавцем Практикою А.Г. було допущено граматичну помилку (описку) та вказано, що виконавчий лист № 2-4/2006 виданий 07 жовтня 2011 року - без врахування ухвали Жидачівського районного суду Львівської області від 27 травня 2013 року у справі № 1307/2586/2012, якою замінено виконавчий лист від 07.10.2011 року на первинний виконавчий лист від 25.06.2006 року.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або державний виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні державним виконавцем, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова. (п. 3 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження»).

На підставі вищенаведених положень Закону України «Про виконавче провадження» начальником Відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Львівської області Зубарєвим А.А. винесено постанову від 12 листопада 2014 року, якою виправлено описку в постанові про накладення штрафу на боржника від 12.08.2014 року ЄДРВП № 30971637 винесену заступником начальника відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Львівської Практикою А.Г., в частині дати видачі виконавчого листа № 2-4/2006 та виправлено дату видачі з 07.10.2011 року на 25.06.2006 року.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що дії державного виконавця щодо винесення постанови від 12 листопада 2014 року у виконавчому провадження № 30971637 станом на час її прийняття є правомірними та узгоджуються з приписами статті 83 Закону України «Про виконавче провадження».

Як передбачено п. 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Частиною 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Разом з тим, позивачем не надано суду доказів, що свідчили б про порушення Відділом державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Львівської області норм чинного законодавства України та обґрунтованість даного позову.

Враховуючи норми вищезазначеного законодавства та аналізуючи докази, долучені до матеріалів справи, суд зазначає, що підстав для задоволення даного позову немає.

Відповідно до ст. 94 КАС України відшкодування судових витрат позивачеві, якому відмовлено у позові, не передбачено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 17-19, 69-71, 151-154, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства "Львівський облрибкомбінат" до Відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Львівської області про визнання протиправною та скасування постанови начальника відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Зубарєва А.А. від 12 листопада 2014 року - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлений 21 січня 2015 року.

Суддя Тертичний В.Г.