Справа № 173/1880/14-а(2-а/173/49/2014)
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"10" грудня 2014 р. справа № 173/1880/14-а провадження № 2-а/173/49/2014

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В. Туркіної Л.П.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Верхньодніпровської районної державної адміністрації

на постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19.09.2014року у справі № 173/1880/14-а (2-а/173/49/2014)

за позовом ОСОБА_1

до Управління соціального захисту населення Верхньодніпровської районної державної адміністрації

про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про визнання протиправними дії відповідача та зобов'язання останнього здійснити нарахування та виплату на користь позивача недоплаченої суми за щорічною разовою грошовою допомогою на оздоровлення як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 2-ої категорії за 2014 рік в розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат згідно із ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до категорії « 2» осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, повинна виплачуватись щорічна допомога на оздоровлення в розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат, але всупереч вказаним нормам відповідач не нарахував та не виплатив позивачу вищезазначену надбавку до пенсії.

Постановою суду першої інстанції позов задоволено; визнано протиправними дії відповідача та зобов'язано останнього здійснити нарахування та виплату позивачу щорічну грошову допомогу на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ІІ категорії за 2014 рік в розмірі 5 мінімальних заробітних плат з урахуванням фактично виплачених сум.

Відповідач оскаржує судове рішення в апеляційному порядку. Просить постанову суду скасувати, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апелянт стверджує, що пенсія позивачу виплачується відповідно до розмірів, встановлених постановами Кабінету Міністрів України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Сторони не сперечаються щодо статусу позивача.

Нормами статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції Закону України №2638-111 від 11.07.2001 року передбачена виплата щорічної допомоги на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС другої категорії в розмірі п'яті мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Виплату позивачу допомоги на оздоровлення здійснено відповідачем у 2014 - в розмірі 100,00 грн. з посиланням на постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 № 836, від 12.07.05 № 562.

На момент здійснення відповідачем відповідних виплат позивачу розміри щорічної допомоги на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, кожній дитині, яка втратила внаслідок Чорнобильської катастрофи одного з батьків, особам, евакуйованим із зони відчуження у 1986 році, включаючи дітей, встановлені Законом України № 796-ХІІ в редакції, відновленій згідно Рішенню Конституційного Суду України №10рп/2008 від 22.05.2008р.

Відповідно до вимог ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Так, згідно зі ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії виплачується в розмірі - п'ять мінімальних заробітних плат.

Щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення. У разі виникнення права на щорічну допомогу з різних підстав, передбачених частиною четвертою цієї статті, надається одна з них, за вибором особи. При цьому розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Посилання відповідача на обґрунтування своїх дій, зокрема, на ст.67 Закону України № 796-ХІІ є помилковим, оскільки вказаними нормами визначено повноваження Кабінету Міністрів України підвищувати конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати, але не про можливість даного органу зменшувати розмір доплат відносно встановлених Законом.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції. Так, Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон України № 796-ХІІ) Кабінет Міністрів України не уповноважено на свій розсуд змінювати, у тому числі зменшувати конкретні розміри компенсацій і допомоги, зокрема допомоги на оздоровлення, встановлені цим Законом. Натомість частиною першою ст.67 зазначеного Закону України №796-Х11 від 28.02.1991 року встановлено, що конкретні розміри всіх передбачених ним доплат, пенсій та компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання заробітної плати.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 12.07.05 № 562. Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами, нарахування позивачу одноразової допомоги на оздоровлення повинно здійснюватися відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відсутність грошових коштів на виплату допомоги на оздоровлення в даному випадку не позбавляє позивача, як особу, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, права на отримання цієї допомоги. Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не обмежує таке право відсутність фінансування.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апелянта не спростовують висновків суду. Апеляційна скарга задоволенню не підлягає, постанову суду слід залишити без змін.

Керуючись ст..197, ст. п.1 ч.1 ст.198, п.1 ч.1 ст. 200, ст.ст. 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Верхньодніпровської районної державної адміністрації на постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19.09.2014 року у справі № 173/1880/14-а (2-а/173/49/2014) залишити без задоволення.

Постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19.09.2014 року у справі № 173/1880/14-а (2-а/173/49/2014) залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.А. Проценко

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна