Справа № 204/4349/2014-а (2а-204/0171/2014)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2015 р.справа № 204/4349/2014-а (2а-204/0171/2014)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чередниченко В.Є.,

суддів: Коршуна А.О., Панченко О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2014 року у справі № 204/4349/2014-а (2а-204/0171/2014) за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська про визнання неправомірної відмови у здійсненні перерахунку пенсії та зобов'язання здійснити відповідний перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11 червня 2014 року звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська, згідно якого, просить:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії державного службовця в частині неврахування при обчисленні розміру пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань, а також сум індексації, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року сплачувався єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування;

- зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії державного службовця на підставі довідки про заробітну плату від 13 травня 2014 року № 3/01-50-150 з урахуванням зазначених в ній сум матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань, а також сум індексації, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року сплачувався єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, з часу виходу діючого законодавства до теперішнього часу та в подальшому.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що при розрахунку його пенсії відповідачем протиправно не враховано у складі заробітної плати індексацію заробітної плати, матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, хоча вказані суми входять до складових заробітної плати, з яких сплачуються внески на загальнообов'язкове пенсійне страхування, тому повинні враховуватись у складі заробітної плати, виходячи з розміру якої визначається розмір пенсії.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2014 року адміністративний позов задоволено повністю.

Постанова мотивована тим, що неврахування відповідачем при обчисленні розміру пенсії позивачу інших виплат, з яких утримувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, є перевищенням компетенції, оскільки згідно чинного законодавства пенсійний орган не наділений повноваженнями самостійно визначати структуру заробітної плати державного службовця для обчислення пенсії. Перерахунок пенсії на підставі довідки повинен бути здійснений з дати надання позивачем довідки для нарахування пенсії, а саме з 14 травня 2014 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що матеріальна допомога, допомога на оздоровлення, індексація заробітної плати, компенсація за невикористану відпустку не є складовими заробітної плати державного службовця, а є окремою разовою виплатою. Статтею 37 Закону України «Про державну службу» передбачено, що пенсія державним службовцям призначається з сум їх заробітної плати, а тому матеріальна допомога, допомога на оздоровлення та соціально-побутові питання, індексація заробітної плати та компенсація за невикористану відпустку не можуть бути зараховані при призначенні (перерахунку) пенсії.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська та отримує пенсію за віком згідно з Законом України «Про державну службу» з 14 травня 2014 року.

27 травня 2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії державного службовця на підставі довідки про заробітну плату №3/01-50-150 від 13 травня 2014 року з урахуванням інших виплат, з яких сплачувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, однак відповідачем листом від 28 травня 2014 року № Л-41/08/23 відмовлено з посиланням на витяг з протоколу №43 в якому зазначено, що провести перерахунок пенсії з урахуванням «Інших виплат» неможливо оскільки складові заробітної плати державного службовця для призначення (перерахунку) пенсії визначаються виключно ст. 33 Закону України «Про державну службу», а визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії державного службовця здійснюється відповідно до постанови Кабінета Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», де такі виплати, як матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, не включено до складових заробітної плати, що враховують під час призначення (перерахунку) пенсії.

Відмова відповідача у здійсненні перерахунку та виплаті позивачу пенсії з урахуванням виплат на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом частини 2 статті 37 Закону України "Про державну службу" пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата -це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України "Про державну службу" передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до абзацу 4 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» індексації підлягає оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер. Індексація заробітної плати являє собою дохід, з якого відповідно до статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» справляється страхові внески (збори) до соціальних фондів відповідно до діючого законодавства на день одержання заробітку (виплат, доходу).

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Враховуючи, що в цих спірних відносинах перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії-стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та стаття 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції зробив вірний висновок про те, що перерахунок пенсії позивачу повинен здійснюватись на підставі документів пенсійної справи та документів, додатково поданих ним, а саме довідки від 13 травня 2014 року № 3/01-50-150. При цьому матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, сума індексації заробітної плати, матеріальна допомога на оздоровлення, на які нараховувався збір на ообов'язкове державне пенсійне страхування, повинні включатися до складу заробітної плати державного службовця та враховуватись при обчисленні розміру його пенсії.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі №21-430а11, постанові від 28 травня 2013 року у справі № 21-97а13, постанові від 14 травня 2013 року № 21-125а13.

Відповідно до статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому постанову суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 198, статтями 200, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська - залишити без задоволення, а постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2014 року по справі № 204/4349/2014-а (2а-204/0171/2014) - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко