Справа № 819/2745/14-а
Суддя: Білоус І.О.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/2745/14-a

09 грудня 2014 р.м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Білоус І.О.

при секретарі судового засідання Габрилецькій С. Є.

за участю представників позивача - Флісти Н. З. відповідача - Хічія А. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Спільного малого підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Залозецький цегельний завод" до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Спільне мале підприємство у формі ТзОВ "Залозецький цегельний завод" звернулось до суду з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області, третя особа - суб'єкт оціночної діяльності - фізична особа-підприємець ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби винесено 11.06.2014 р. у ВП № 34471870 постанову про призначення суб'єктом оціночної діяльності - фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, з якою позивач не згоден, оскільки останній не має права (сертифікату) на проведення оцінки цілісного майнового комплексу.

Вважає, що винесення такої постонови призвело до визначення вартості арештованого майна боржника не як цілісного майнового комплексу, а як окремих об'єктів нерухомого майна, що значною мірою вплинуло і на його оціночну вартість.

Представник позивача у судовому засіданні заявлений позов підтримав. Пояснив, що оскарженої постанови не отримували, ознайомились із нею під час ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження 18.11.2014 р., про що свідчить відмітка на заяві про ознайомлення. У зв'язку з чим просила визнати причини пропуску строку звернення до суду із даним позовом поважною та звернула увагу суду на позицію Верховного суду України щодо оцінки майна цілісних майнових комплексів, що міститься у рішенні від 18.09.2013 р.

Представник відповідача заперечив проти задоволення даного адміністративного позову. Вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду із даним позовом, оскільки копія оскарженої постанови направлялась представнику за № 226703.3-32/5. Також, про винесення вказаної постанови зазначалось у повідомленні про оцінку майна від 22.09.2014 р. № 3152/03.3-32/5, яке надсилалось позивачу рекомендованим відправленням із повідомленням про вручення. Докази додає до поданих заперечень. Просив даний адміністративний позов залишити без розгляду.

При вирішенні питання щодо визнання поважними причин пропуску звернення позивача до суду за захистом його порушеного права, суд, проаналізувавши обставини справи, підтверджені відповідними письмовими доказами та зміст норм процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі - КАС України) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Ч. 3 ст. 99 КАС України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Ст. 181 КАС України встановлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби.

Ч. 2 цієї статті встановлено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Судом встановлено, та підтверджується матералами адміністративної справи, що постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні винесено старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції 11.06.2014 р. Згідно із супровідним листом № 2267/03.3-32/5 від 11.06.2014 р. її копію було направлено позивачу.

22.09.2014 р. за № 3152/03.3-32/5 позивачу було направлено повідомлення про оцінку майна, у тексті якого зазначено, у тому числі, і про винесення вищезазначеної постанови від 11.06.2014 р. Дане повідомлення направлено позивачу рекомендованим листом із повідомленням про вручення - штриховий ідентифікатор 118.

Разом з тим, судом встановлено, що доказів отримання позивачем копії оскарженої постанови від 11.06.2014р. та повідомлення про оцінку майна від 22.09.2014 р. відповідачем на час розгляду даної справи не надано, а судом, на судом на виконання вимог ст. 11 КАС України в частині офіційного з'ясування всіх обставин по справі існування таких доказів не виявлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

У Рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Іліан проти Туреччини" зазначено, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв"язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Відтак, зважаючи на то, що у матеріалах даної адміністративної справи належні та допустимі доказів вручення позивачу, або ознайомлення його із копією постанови про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 11.06.2014 р. відсутні, а судом, на виконання вимог ч. 3 ст. 71 КАС України в частині офіційного з"ясування обставин справи таких доказів не здобуто, враховуючи правову позицію Європейського суду з прав людини та з огляду на вищенаведені норми КАС України, суд приходить до висновку про наявність поважних причин для пропуску позивачем передбаченого ч. 5 ст. 99 КАС України строку звернення із даним адміністративним позовом.

Суд, вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, якими врегульовано спірні правовідносини, при прийнятті рішення виходить з наступних підстав та мотивів.

Як вбачається з вказаної постанови та матеріалів справи, згідно акту опису й арешту майна боржника від 23.05.2014 р. описано і арештовано майно, яке належить СМП ТзОВ "Залозецький цегельний завод", розташоване за адресою АДРЕСА_1 Зборівського району Тернопільської області, а саме:

- адмінприміщення площею 306 кв. м. - 50 532, 00 грн.

- кільцева піч загальною площею 494 кв. м. - 163 428 грн.

- формовочний цех загальною площею 1214, 3 кв. м. - 238 110,00 грн.

- підсобне приміщення загальною площею 51, 0 кв. м. - 9893, 00 грн.

- котельна загальною площею 68, 5 кв. м. - 15 618, 00 грн.

- башня водонапірна в кількості 1 шт.. виготовлена з металу - 8 535, 00 грн.

- туалет площею 4,2 кв. м. - 8 535,00 грн.

- підвал 25,9 кв. м. -291 грн.

11.06.2014 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції винесено постанову у ВП № 34471870, якою призначено фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 експертом, суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 1907/1356/2012 виданого 24.09.2014 р. Зборівським районним судом про стягнення з СМП ТзОВ "Залозецький цегельний завод" на користь ОСОБА_4 15 353,26 грн. заборгованості по заробітній платі.

На підставі вказаної постанови суб'єкт оціночної діяльності фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (Сертифікат НОМЕР_1 від 21.12.2012 р.) провів оцінку майна, розташованого за адресою АДРЕСА_1 Зборівського району Тернопільської області і належить СМП ТзОВ "Залозецький цегельний завод" розраховану станом на 19.09.2014 року. Відповідно до висновку ринкова вартість вказаного майна становить 494 942 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України " Про виконавче провадження " від 21.04.1999 р. N 606-XIV ( далі - закон N 606-XIV ) для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Згідно ст. 18 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» від 12.07.2001 р. N 2658-III (далі - Закон № 2658-III) сертифікат суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання (далі - сертифікат) є документом, що засвідчує право суб'єкта оціночної діяльності на внесення його до Державного реєстру суб'єктів оціночної діяльності, які здійснюють оціночну діяльність у формі практичної діяльності з оцінки майна та які визнані суб'єктами оціночної діяльності за напрямами оцінки майна, що в ньому зазначені.

Сертифікат видається в порядку, встановленому цим Законом, Фондом державного майна України. Форма сертифіката встановлюється зазначеним органом. У сертифікаті зазначаються найменування органу державної влади, що його видав, найменування суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, його юридичні реквізити, код Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), дата видачі та строк дії, напрями оцінки майна, щодо яких дозволена практична діяльність.

Таким чином, при призначенні експерта, суб'єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні, державний виконавець перш за все повинен перевірити його повноваження щодо можливості ним здійснення оцінки арештованого майна боржника, зокрема, напрямки оцінки майна, які має право здійснювати окремий оцінювач.

30.10.2013 р. Тернопільським окружним адміністративним судом винесено постанову по адміністративній справі № 819/2303/13-а за позовом Спільного малого підприємства у формі ТзОВ "Залозецький цегельний завод" до відділу Державної виконавчої служби Зборівського районного управління юстиції, третя особа - суб'єкт оціночної діяльності - фізична особа - підприємець ОСОБА_3 про визнання дій протиправними, скасування постанови про призначення експерта та заборону вчинення дій, якою позов задоволено частково, визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Зборівського районного управління юстиції від 05 грудня 2012 року ВП № 31385077 про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності. Предметом оскарження у даному випадку була постанова державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Зборівського районного управління юстиції від 05 грудня 2012 року ВП №31385077 про призначення експерта по тому ж об'єкту що і в даній адміністративній справі.

Вищезазначеною постановою, яка набрала чинності, відтак, факти встановлені у ній відповідно до приписів ч. 1 ст. 72 КАС України не підлягають доказуванню, встановлено, що оцінці підлягав цілісний майновий комплекс, що розташований за адресою АДРЕСА_1 Зборівського району Тернопільської області і належить СМП ТзОВ "Залозецький цегельний завод".

Відповідно до Порядку ведення Державного реєстру оцінювачів та суб'єктів оціночної діяльності, затвердженого наказом Фонду державного майна України 10.06.2013 № 796, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.06.2013 р. № 937/23469, оцінка цілісних майнових комплексів відноситься до спеціалізації 2.1 напряму 2 розділу "Оцінювачі" Державного реєстру.

Одже, для проведення практичної діяльності з оцінки цілісних майнових комплексів, у суб'єкта оціночної діяльності повинен бути сертифікат за напрямом 2 "Оцінка цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів, у тому числі прав на об'єкти інтелектуальної власності" розділу "Оцінювачі" Державного реєстру оцінювачів.

Як вбачається з сертифікату на підставі якого проводилась оцінка майна, виданого Фондом державного майна України 21.12.2012 №14100/12, суб'єкт оціночної діяльності фізична особа-підприємець ОСОБА_3 має право на оцінку майна за напрямом 1 "Оцінка об'єктів у матеріальній формі" розділу "Оцінювачі" Державного реєстру оцінювачів, а саме: спеціалізація 1.1 "Оцінка нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості), у тому числі земельних ділянок, та майнових прав на них"; спеціалізація 1.2 "Оцінка машин і обладнання"; спеціалізація 1.3 "Оцінка колісних транспортних засобів"; спеціалізація 1.7 "Оцінка рухомих речей, крім таких, що віднесені до машин, обладнання, колісних транспортних засобів, літальних апаратів, судноплавних засобів, та тих, що становлять культурну цінність".

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що у суб'єкта оціночної діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на час проведення оцінки були відсутні повноваження щодо проведення оцінки цілісного майнового комплексу.

Державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції повноваження суб'єкта оціночної діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 не перевірив та постановою від 11.06.2014 р призначив його експертом, суб'єктом оціночної діяльності для проведення оцінки цілісного майнового комплексу, що розташований за адресою АДРЕСА_1 Зборівського району Тернопільської області і належить СМП ТзОВ "Залозецький цегельний завод".

Приписами ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі - КАС України) встановлено, що Рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Суд звертає увагу на то, що у постанові Верховного суду України від 18.09.2014 р викладено наступну правову позицію щодо реалізації об'єктів нерухомого майна.

А вищезазначеному рішені вказано, що аналіз змісту норм права: ст. ст. 177, 179, 181, 182, 186, 188, 190, 191 ЦК України, які визначають поняття речі як об'єкта цивільних прав, нерухомої речі, належність речі до подільної й неподільної залежно від можливості поділу або виділу частки з об'єкта нерухомого майна; ст. 66 Закону від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV щодо підготовки і проведення прилюдних торгів; пп. 2.1, 2.5, 3.7, 3.10 Типового положення, які визначають поняття лота як одиниці майна, що виставляється для продажу на прилюдних торгах (у справі, яка переглядається, - це будівля гуртожитку як одиниця нерухомого майна, загальною площею 6575, 5 кв. м), слід дійти висновку про те, що об'єктом реалізації з прилюдних торгів могло бути нерухоме майно, яке є об'єктом цивільних прав (будівля, споруда, інші приміщення, земельна ділянка, підприємство як цілісний майновий комплекс (або його частина, виділена у встановленому законом порядку в окремий самостійний об'єкт власності), а не його частина, яка не набула статусу об'єкта нерухомості в передбаченому законом порядку.

За таких обставин висновки суду про правомірність здійснення продажу з прилюдних торгів частин внутрішнього об'єму цієї будівлі (окремих кімнат, приміщень загального користування: коридорів, душових) без вирішення питання щодо технічної можливості виділу в натурі цих часток з об'єкта нерухомого майна й набуття ними статусу об'єкта цивільних прав не можна визнати такими, що відповідають вимогам закону.

Така позиція зобов'язує суд діяти у відповідності до вимог ч. 1 ст. 244-2 КАС України.

Зважаючи на встановлені судом обставини справи, та з огляду на те, що сторонами не надано, а судом, на виконання приписів ч. 3 ст. 71 КАС України - не здобуто доказів набуття виокремлених частин об'єкту продажу - цілісного майнового комплексу, розташованого за адресою АДРЕСА_1 Зборівського району Тернопільської області і належить СМП ТзОВ "Залозецький цегельний завод", статусу об'єкта цивільних прав, суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність такого поділу вказаного об'єкту на частини, як зазначено у акті опису майна від 23.05.2014 р.

Зазначене призвело до визначення вартості арештованого майна боржника не як цілісного майнового комплексу, а як окремо визначеного нерухомого майна, що значною мірою вплинуло навизначення його вартості.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку що винесена державним виконавцем постанова від 11.06.2014 р. року про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності не відповідає вимогам чинного законодавства та порушує законні права та інтереси позивача, як боржника у виконавчому провадженні, а тому є протиправною.

Відповідач не довів суду правомірності прийнятого рішення. В свою чергу, не дотримання вимог закону стало наслідком порушення законних прав та інтересів позивача, як сторони виконавчого провадження.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо скасування постанови відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності від 11.06.2014 р. ВП № 34471870 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись статтями 69-71, 86, 158-163, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виклонавчої служби Головного управлівння юстиції у Тернопільській області від 11.06.2014 р. по ВП № 34471870 про призначення експерта, суб"єкта оціночної діяльності.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 15.12.2014 р.

Головуючий суддя Білоус І.О.

копія вірна:

Суддя Білоус І.О.