Справа № 809/4321/14
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2015-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2015 р. Справа № 809/4321/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Суддя Остап'юк С.В.,

за участю секретаря: Хоми О.В.,

представника позивача: Григоріва В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську Головного управління Міністерства доходів і зборів України в Івано-Франківській області до відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Головного управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання неправомірними дій, скасування постанови від 20.05.2014 року та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

23.12.2014 року Державна податкова інспекція у місті Івано-Франківську Головного управління Міністерства доходів і зборів України в Івано-Франківській області (далі - позивач) звернулася в суд з адміністративним позовом до відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Головного управління юстиції в Івано-Франківській області (далі - відповідач) про визнання неправомірними дій державного виконавця Круць Л.Ю. щодо відмови у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10.02.2014 року за №344/1038/14-п, скасування постанови від 20.05.2014 року за ВП №43386703 та зобов'язання переглянути заяву про відкриття виконавчого провадження.

Позовні вимоги мотивовані тим, що державним виконавцем органу державної виконавчої служби безпідставно, в порушення вимог статтей 17, 19, 25 Закону України «Про виконавче провадження», відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання постанови від 10.02.2014 року за №344/1038/14-п, виданої Івано-Франківським міським судом. Вважає такі дії державного виконавця неправомірними, оскільки постанова від 10.02.2014 року за №344/1038/14-п відповідає вимогам норм Закону України «Про виконавче провадження» та підлягає примусовому виконанню, у зв'язку із чим просить зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву органу доходів і зборів про відкриття виконавчого провадження.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з мотивів викладених в позовній заяві. Просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, без поважних причин та без повідомлення про причини неприбуття хоча, про дату, час та місце судового розгляду справи були належним чином повідомлені. Правом подання письмового заперечення проти заявленого позову не скористалися, а тому, у відповідності до положення частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, справу вирішено за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, суд робить висновок, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких мотивів.

10.02.2014 року постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області за №344/1038/14-п ОСОБА_2, 1987 року народження, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя АДРЕСА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штраф у розмірі 102 гривні. Стягнуто в Державний бюджет України судовий збір в розмірі 36, 54 гривень. Вказана постанова набрала законної сили 21.02.2014 року

20.05.2014 року Державна податкова інспекція у місті Івано-Франківську Головного управління Міністерства доходів і зборів України в Івано-Франківській області звернулася до відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Головного управління юстиції в Івано-Франківській області із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області за №344/1038/14-п від 10.02.2014 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судового збору в розмірі 36,54 гривень.

20.05.2014 року державним виконавцем Круць Л.Ю. відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Головного управління юстиції в Івано-Франківській області, на підставі пункту 8 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП №43386703.

Підставою для винесення оскаржуваної постанови від 20.05.2014 року та відмови в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області за №344/1038/14-п від 10.02.2014 року слугували висновки державного виконавця про невідповідність виконавчого документа вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 3.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, а саме пред'явлення копії виконавчого документу.

07.08.2014 року ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області за №344/11575/14-а, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2014 року за №876/8218/14, позовну заяву Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську до відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Головного управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання дій державного виконавця щодо відмови у прийнятті до провадження виконавчого документу та у відкритті виконавчого провадження, скасування постанови про відмову у прийнятті до провадження виконавчого документу, зобов'язання вчинити дії, у відповідності до пункту 6 частини 3 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, повернуто позивачу.

02.12.2014 року ухвалою Вищого адміністративного суду України за №К/800/61220/14 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську Головного управління Міністерства доходів і зборів України в Івано-Франківській області на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07.08.2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2014 року у справі за позовом Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську Головного управління Міністерства доходів і зборів України в Івано-Франківській області до відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Головного управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Ухвала Вищого адміністративного суду України за №К/800/61220/14 від 02.12.2014 року надійшла до позивача 15.12.2014 року.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закону України «Про виконавче провадження».

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення) (частина 1 статті 1 Закону).

Відповідно частини 1, 2 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" (далі - державні виконавці).

Згідно частини 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» встановлені обов'язки і права державних виконавців, згідно частини 1, якої державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно частини 2 цієї статті державний виконавець, серед іншого, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно частини 1 статті 17 даного Закону примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Згідно пунктів 1, 4 частини 1 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; в інших передбачених законом випадках.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлені вимоги до виконавчого документа.

Згідно частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; резолютивна частина рішення; дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 22 даного Закону виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців.

Частиною 1 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно пункту 3.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України за №512/5 від 02.04.2012 року, заява про відкриття виконавчого провадження подається до органу ДВС у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа, в якій у разі наявності можуть зазначатися номер мобільного телефону, факсу (телефаксу), адреса електронної пошти.

Згідно частини 4 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» постанова державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження може бути оскаржена заявником у десятиденний строк з дня її надходження у порядку, встановленому цим Законом.

Наказом Державної судової адміністрації України за №173 від 17.12.2013 року затверджено Інструкцію з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка розроблена відповідно до положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що визначають порядок організації та діяльності органів судової влади, та встановлює правила ведення діловодства в МС, АС, ВССУ і регламентує порядок роботи з документами з моменту їх надходження чи створення в суді до знищення в установленому порядку або передачі до державної архівної установи (далі Інструкція).

Відповідно пункту 13.7 даної Інструкції копії судових рішень мають бути належним чином оформлені та засвідчені відбитком гербової печатки суду.

Відповідно пункту 12.4 Інструкції відбитком гербової печатки суду засвідчуються: копії судових рішень, постановлених судом.

Згідно положень норм пункту 13.6 Інструкції копії судових рішень, що набрали законної сили, мають бути підписані відповідальним працівником (особою) суду та суддею, а також скріплені відбитком гербової печатки суду.

На копії судового рішення, що набрало законної сили, зазначається дата набрання ним чинності.

На вимогу нотаріальних органів, органу Державної реєстраційної служби України, Державної автомобільної інспекції МВС України на копії судового рішення зазначається інформація про те, що оригінал судового рішення знаходиться у матеріалах справи (кримінального провадження).

У відповідності до пункту 26.5 Інструкції копія постанови у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів після закінчення розгляду справи вручається під підпис або надсилається рекомендованим листом особі, щодо якої винесено таку постанову.

Пунктом 28.17 Інструкції встановлено, що оригінали документів, що підшиваються до судової справи (матеріалів кримінального провадження), мають бути у справі (матеріалах кримінального провадження) в одному примірнику, якщо інше не передбачено законодавством.

Особам у справі (провадженні), а також у передбачених законодавством випадках особам, які не брали участі у справі (провадженні), видаються завірені копії судових рішень виключно у передбачених законодавством випадках.

Копія судового рішення має бути позначена як копія і завірена підписами судді та секретаря з проставленням відбитку гербової печатки суду із зазначенням дати її оформлення або видачі. Також на копії судового рішення робиться відмітка про дату набрання судовим рішенням законної сили чи про не набрання.

Згідно пункту 29.37 Інструкції копії постанов про накладення адміністративного стягнення надсилаються для виконання до відповідних органів, а також за місцем роботи, навчання або проживання правопорушника.

Виконавчі листи у справах про адміністративні правопорушення не видаються.

Згідно вимог пункту 29.44 Інструкції звернення до виконання постанови про накладення штрафу передбачає пропозицію особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, добровільно, у 15-денний строк після вручення копії постанови сплатити штраф, про що роз'яснюється у супровідному листі, або під підпис після проголошення суддею постанови. У разі несплати штрафу добровільно копія постанови надсилається до органу державної податкової служби для подальшого пред'явлення до виконання органу державної виконавчої служби за місцем знаходження суду та за місцем роботи особи, про що робиться відмітка в журналі обліку виконавчих документів, виданих судом.

За виконавчим документом про стягнення в дохід держави коштів або про вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави від її імені виступає орган, за позовом якого судом постановлено відповідне рішення, або орган державної влади (крім суду), який відповідно до закону прийняв таке рішення. За іншими виконавчими документами про стягнення в дохід держави коштів або про вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави від її імені виступають органи державної податкової служби.

Таким чином, враховуючи положення норм Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, в справах про адміністративні правопорушення оригінал постанови суду повинен знаходитися в матеріалах справи, особам у справі (провадженні), а також особам, які не брали участі у справі (провадженні), видаються завірені копії судових рішень, копія судового рішення повинна бути позначена як копія і завірена підписами судді та секретаря, з проставленням відбитку гербової печатки суду, із зазначенням дати її оформлення або видачі, відмітки про дату набрання судовим рішенням законної сили та з врахуванням положення пункту 29.37 Інструкції, саме копія постанови про накладення адміністративного стягнення надсилається для виконання до відповідних органів, та вважається як оригінал.

В судовому засіданні судом досліджено завірену копію постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської від 10.02.2014 року за №344/1038/14-п, що підлягала примусовому виконанню у виконавчому провадженні за № 43386703 та встановлено, що вказана постанова відповідає вимогам статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, в ній, серед іншого, зазначено назву та дату видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) боржника, місця проживання боржника, індивідуальний ідентифікаційний номер, дата народження боржника; резолютивна частина рішення; дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; строк пред'явлення виконавчого документа до виконання; рішення суду завірено підписом судді з проставленим відбитком гербової мокрої печатки суду.

За таких обставин, суд зазначає, що завірена належним чином копія постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської від 10.02.2014 року за №344/1038/14-п є виконавчим документом, вважається оригіналом, відповідає вимогам статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», тому відмова у прийнятті до провадження вказаного виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження державним виконавцем з підстав передбачених пунктом 3.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України за №512/5 від 02.04.2012 року, є невірною.

Як наслідок, підлягає скасуванню постанова державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Головного управління юстиції в Івано-Франківській області Круць Л.Ю. від 20.05.2014 року ВП №43386703 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) з примусового виконання постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10.02.2014 року за №344/1038/14-п, а позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог про визнання неправомірними дій державного виконавця Круць Л.Ю. щодо відмови в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання постанови Івано-Франківського міського суду від 10.02.2014 року по справі за №344/1038/14-п про стягнення з ОСОБА_2 судового збору, то такі вимоги не підлягає до задоволення, оскільки, винесення оскаржуваної є наслідком таких дій та охоплюється визначенням її протиправності. Як наслідок, суд робить висновок, що в задоволенні позовних вимог, в цій частині, слід відмовити.

Щодо позовних вимог про зобов'язання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Круць Л.Ю. переглянути заяву ДПІ у м. Івано-Франківську про відкриття виконавчого провадження на підставі постанови Франківського міського суду від 10.02.2014 року по справі за №344/1038/14-п про стягнення з ОСОБА_2 судового збору в розмірі 36, 54 гривень та вжиття всіх передбачених Законом заходів щодо її виконання, суд зазначає, що оскільки судом в даній адміністративній справі скасовано постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Головного управління юстиції в Івано-Франківській області від 20.05.2014 року ВП №43386703 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа), то позивач наділений правом повторно пред'явити постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10.02.2014 року за №344/1038/14-п, а тому позовні вимоги в цій частині, також задоволенню не підлягають.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, суд вважає, що даний адміністративний позов підлягає до задоволення частково.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Головного управління юстиції в Івано-Франківській області Круць Л.Ю. від 20.05.2014 року ВП №43386703 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) з примусового виконання постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10.02.2014 року за №344/1038/14-п.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: Остап'юк С.В.

Постанова складена в повному обсязі 16.01.2015 року.