Справа № 814/3920/14
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2014-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

26 грудня 2014 р. № 814/3920/14

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Лебедєва Г.В., розглянувши адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Кривоозерська харчосмакова фабрика» до Первомайської міжрайонної Виконавчої дирекції Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та відділу державної виконавчої служби Кривоозерського районного управління юстиції про визнання протиправним та скасування акту перевірки, визнання протиправною та скасування постанови від 02.09.2014 року, скасування постанови від 19.11.2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

25 грудня 2014 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Кривоозерська харчосмакова фабрика» до Первомайської міжрайонної Виконавчої дирекції Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та відділу державної виконавчої служби Кривоозерського районного управління юстиції про визнання протиправним та скасування акту перевірки порядку фінансування, використання та повернення невикористаних коштів Первомайської міжрайонної Виконавчої дирекції Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності» від 19.08.2014 року, визнання протиправною та скасування постанови Первомайської міжрайонної Виконавчої дирекції Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 02.09.2014 року про накладення адміністративного стягнення, скасування постанови відділу державної виконавчої служби Кривоозерського районного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 19.11.2014 року ВП №45521154.

Згідно з п.2 ч.1 ст.107 КАС України після одержання позовної заяви суддя з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Проте, поданий адміністративний позов викладеним вимогам не відповідає.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, товариство з обмеженою відповідальністю «Кривоозерська харчосмакова фабрика» оскаржує, зокрема, акт перевірки порядку фінансування, використання та повернення невикористаних коштів Первомайської міжрайонної Виконавчої дирекції Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності» від 19.08.2014 року.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Акт перевірки, який оскаржує позивач, є наслідком проведення перевірки та здійснення наданих законом функцій суб'єктом владних повноважень та не містить будь-яких обов'язків для позивача. У цьому випадку акт перевірки, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, що в свою чергу відповідає встановленим правилам складання акта перевірки, не є правовим документом, який встановлює відповідальність позивача, та, відповідно, не є актом індивідуальної дії у розумінні статті 17 КАС України.

Обов'язковою ознакою дій або рішень суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер. Висновки, викладені у акті, не породжують обов'язкових юридичних наслідків.

Тому, акт перевірки та викладені у ньому факти та висновки не можна розглядати як рішення суб'єкта владних повноважень, що породжує для суб'єкта господарювання певні правові наслідки. Акт є виключно носієм доказової інформації про виявлені суб'єктом владних повноважень під час проведення перевірки, обов'язковим документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу. Контролюючий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб'єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень, що приймаються на підставі такого акту, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених позивачем порушень.

Разом з тим, оцінка акту перевірки, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається уповноваженими законом органами влади при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту перевірки.

Таким чином, відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду з вимогами про визнання протиправним та скасування акту перевірки, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту, у зв'язку з чим позивачу необхідно визначитись з даними позовними вимогами.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови Первомайської міжрайонної Виконавчої дирекції Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 02.09.2014 року про накладення адміністративного стягнення та скасування постанови відділу державної виконавчої служби Кривоозерського районного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 19.11.2014 року ВП №45521154, слід зазначити наступне.

Як вбачається з постанови Первомайської міжрайонної Виконавчої дирекції Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності №69 від 02.09.2014 року про накладення адміністративного стягнення, цією постановою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1.

Щодо постанови відділу державної виконавчої служби Кривоозерського районного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 19.11.2014 року ВП №45521154, то з цієї постанови вбачається, що виконавче провадження відкрите з виконання постанови Первомайської міжрайонної Виконавчої дирекції Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності №69 від 02.09.2014 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1, боржником за яким є ОСОБА_1, а стягувачем Миколаївське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. При цьому, суд зазначає, що у контексті з положеннями частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, яка передбачає право на судовий захист, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. Разом з цим, варто зазначити, що юридична значимість для особи, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов, рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, тобто безпосередня залежність виникнення чи припинення прав та обов'язків зазначеної особи від таких рішень, дій чи бездіяльності, є кваліфікуючою ознакою змісту адміністративного позову відповідно до положень частини четвертої статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України.

В свою чергу, згідно положень ст.3 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду

Таким чином, позивачу слід визначитись, яким чином постанова Первомайської міжрайонної Виконавчої дирекції Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 02.09.2014 року про накладення адміністративного стягнення та постанова відділу державної виконавчої служби Кривоозерського районного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 19.11.2014 року ВП №45521154 порушують права саме товариства з обмеженою відповідальністю «Кривоозерська харчосмакова фабрика».

В свою чергу, згідно з ч. 2 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

У відповідності до п. 2 ч.1 ст.18 Кодексу адміністративного судочинства України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 171-2 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом п'яти днів з дня відкриття провадження у справі. Відтак, з позовної заяви та матеріалів справи не вбачається можливості встановити факт порушення цими відповідачами прав саме позивача. Таким чином, ненадання позивачем таких даних унеможливлює суд встановити залежність порушених прав позивача від рішень, дій чи бездіяльності відповідачів по справі. Отже, суд зазначає позивачу про його необхідність надати до суду докази на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Згідно ч. 1 ст.108 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Виявлені недоліки мають бути усунені шляхом належного оформлення адміністративного позову.

За таких обставин, враховуючи, що виявлені недоліки перешкоджають суду вирішити питання про відкриття провадження в адміністративній справі, суддя доходить висновку, що адміністративний позов повинен бути залишений без руху, а позивачу наданий термін для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 106, 108, 160 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Кривоозерська харчосмакова фабрика» до Первомайської міжрайонної Виконавчої дирекції Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та відділу державної виконавчої служби Кривоозерського районного управління юстиції про визнання протиправним та скасування акту перевірки, визнання протиправною та скасування постанови від 02.09.2014 року, скасування постанови від 19.11.2014 року - залишити без руху. Повідомити позивача про необхідність в строк 20.01.15 року усунути недоліки та роз'яснити, що в іншому випадку позов буде визнаний неподаним та повернутий позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського окружного адміністративного суду протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Г.В. Лебедєва