Справа № 820/20199/14
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2015-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 січня 2015 р. №820/20199/14

Харківський окружний адміністративний суд у складі :

головуючого судді - Волошина Д.А.

за участю секретаря судового засідання Ільницької І.Л.

представника позивача - Карамишевої Л.Є., відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу за адміністративним позовом Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення суми ,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості , з адміністративним позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд, стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: 61000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, матеріальне забезпечення на випадок безробіття у сумі 649 грн. 56 коп. (шістсот сорок дев'ять грн. 56 коп.) на користь Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, в особі Харківського міського центру зайнятості.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_2 звернувся за сприянням у працевлаштуванні до Харківського міського центру зайнятості де був зареєстрований з відкриттям персональної картки. Харківським міським центром зайнятості проведена перевірка обґрунтованості виплат матеріального забезпечення ОСОБА_2, в результаті якої комісією встановлено, що ОСОБА_2 під час реєстрації у центрі зайнятості не повідомив про факт щодо перебування його на обліку як фізичної особи-підприємця, відповідних документів не надавав та підтверджував особистим підписом у заяві про надання статусу безробітного, що не зареєстрований як фізична особа-підприємець. Отже відповідач відносився до категорії зайнятого населення та не мав права перебувати на обліку як безробітний та отримувати матеріальне забезпечення на випадок безробіття. У відповідності до вищезазначеного, директором Харківського міського центру зайнятості прийнятий наказ від 01.10.20134 року № 1518 про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю ОСОБА_2 у сумі 17548,32 коп., за період з 04.04.2012 року по 14.10.2012 року. Наказ разом з листом-претензією від 25.01.2013 року № 1616 з вимогою в добровільному порядку сплатити суму боргу в розмірі 649, 56 грн. направлено відповідачу. Проте до теперішнього часу заборгованість відповідачем не сплачена.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Суд, заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 04.04.2002 року звернувся за сприянням у працевлаштуванні до Харківського міського центру зайнятості, де був зареєстрований як шукаючий роботу з відкриттям персональної картки №40400716 та 11.04.2002 року подав заяву про надання статусу безробітного, з виплатою допомоги по безробіттю.

Наказом від 11.04.2002 р. №НТ002041 з 11.04.2002 року ОСОБА_2 наданий статус безробітного з призначенням допомоги по безробіттю, як застрахованій особі без урахування страхового стажу, відповідно п.п.2,4 ст. 22, п.2 ст. 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п.п.2.7., 2.9 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 року № 307 (далі Порядок № 307), терміном 360 календарних днів, з 11.04.2002 по 05.04.2003 р.

Наказом від 10.07.2002 року №НТ002071 розпочато (поновлено) виплату з 10.07.2002 року.

Наказом від 06.04.2003 року №НТ003040 припинено виплату допомоги по безробіттю у зв'язку з поданням безробітним письмової заяви про відмову від послуг ДСЗ відповідно до

пп. 10 п. 1 ст.31 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" з 06.04.2003 року.

Відповідно до вимог "Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним", затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, наказом Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 р. № 60/62, розслідування здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної. Перевірка проводиться районними, міськрайонними, міськими та районними у містах центрами зайнятості, на які покладено виконання функцій робочих органів виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, за місцем реєстрації роботодавця як платника внесків на загальнообов'язкове соціальне страхування на випадок безробіття у разі, коли подані застрахованою особою документи дають їй право на одержання допомоги по безробіттю відповідно до частини першої статті 22 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття". Рішення щодо проведення перевірки приймається керівником центру зайнятості.

Як вбачається з акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 01.10.2014 р. за № 247 - виявлено що під час реєстрації у центрі зайнятості ОСОБА_2 не повідомив про факт щодо перебування його на обліку як фізичної особи-підприємця, відповідних документів не надавав та підтверджував особистим підписом у заяві про надання статусу безробітного, що не зареєстрований як фізична особа-підприємець. 01.08.2014 року до бази ЄІАС в закладці «Довідники ПОУ ЄДРС» внесені зміни, які свідчать, що відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець з 17.09.2001 р. Зазначені зміни внесені вже після перебування на обліку як безробітного ОСОБА_2 26.09.2014 року Харківським міським центром зайнятості отриманий витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, яким також підтверджується факт реєстрації ОСОБА_3 як фізичної особи-підприємця. Запис про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності вчинено 31.07.2014 року.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про зайнятість населення" від 01.03.1991 р. № 803-ХІІ (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу.

Відповідно до п.п. "б" п. 3 ст. 1 Закону України "Про зайнятість населення" в Україні до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах, зокрема, громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві, а також члени особистих селянських господарств, діяльність яких здійснюється відповідно до Закону України "Про особисте селянське господарство".

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 під час перебування на обліку у центрі зайнятості як безробітний належав до категорії зайнятого населення, оскільки був зареєстрований підприємцем. Згідно довідки Харківського міського центру зайнятості заборгованість ОСОБА_2 склала 649,56 грн. ( а.с. 9)

Відповідно до п. 2 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 02.03.2000 № 1533-III застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до абз.1 ч.3 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Пунктом 6 Порядку від 13.02.2009 р. № 60/62, передбачено, що у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою відповідно до пункту 7 цього Порядку (абз. 3 п. 6 Порядку).

Рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти (п. 7 Порядку).

Директором Харківського міського центру зайнятості 01.10.2014 року прийнято наказ про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю за № 1518, який був направлений відповідачу з листом - претензією від 02.10.2014 року № ХМЦЗ-02-26537 про необхідність повернення коштів за період з 10.07.2002 року по 05.04.2003 року у сумі 649,56 грн. протягом 15 календарних днів з дня отримання претензії.

Лист з зазначеним наказом та листом - претензією були відправлені відповідачу листом з повідомленням, однак не були ним отримані, що підтверджується копією конверту з відміткою "за закінченням терміну зберігання", який містяться в матеріалах справи.

Відповідно до п. 8 Порядку від 13.02.2009 р. № 60/62 у разі неможливості вручення повідомлення про необхідність повернення коштів з підстав, передбачених абзацом першим пункту 132 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 N 1155, відмови особи чи роботодавця повернути кошти, а також у разі неповернення їх у встановлений строк стягнення таких коштів здійснюється у судовому порядку відповідно до законодавства.

На підставі викладеного, судом встановлено, що відповідач незаконно отримував допомогу по безробіттю, оскільки був зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, тобто здійснював підприємницьку діяльність, а тому відносився до категорії зайнятого населення.

Окрім того, суд зазначає, що в ході судового розгляду справи відповідачем позовні вимоги визнані в повному обсязі.

Згідно зі ст. 136 КАС України відповідач може визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання адміністративного позову викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси сторін або інших осіб, тому приймається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Доказів сплати боргу відповідачем до суду не надано.

Наявність заборгованості у сумі 649,56 грн. підтверджується приєднаною до справи довідкою Харківського міського центру зайнятості.

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості щодо стягнення з ОСОБА_2 незаконно отриманої допомоги по безробіттю в сумі 649,56 грн., а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 8-14, 71, 159, 160-164, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення суми - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, в особі Харківського міського центру зайнятості (м. Харків вул. Шевченка 137А, код 36224721) матеріальне забезпечення на випадок безробіття у сумі 649.56 грн. (шістсот сорок дев'ять грн. 56 коп.).

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного проваджені або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 20 січня 2015 року.

Суддя Волошин Д.А.