Справа № 818/3444/14
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2015 р. 11:09 Справа №818/3444/14

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кравченка Є.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Михайленко О.В.,

представника позивача - Симоненко Н.А.,

представника відповідача 1 - Пишного Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Дочірнього підприємства "Завод обважнених бурильних та ведучих труб" до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, стягнення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість,-

В С Т А Н О В И В:

Дочірнє підприємство "Завод обважнених бурильних та ведучих труб" (далі - позивач) звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Сумах (далі - відповідач 1), Головного управління Державної казначейської служби України в Сумській області (далі - відповідач 2), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.11.2014 № /61062, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 13 971 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.11.2014 № /61058, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 4 783 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 2 932 грн.;

- стягнути з Державного бюджету України на користь Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за липень 2014 року у розмірі 4783 грн. 00 коп.

Свої вимоги мотивує тим, що ДПІ в м. Сумах помилково дійшла висновку про заниження позивачем від'ємного значення суми ПДВ за липень 2014 року на суму 13 971, 00 грн., та завищення позивачем суми бюджетного відшкодування ПДВ за липень 2014 року на суму 4 783, 00 грн., оскільки надані для перевірки первинні документи в повній мірі підтверджують виконання укладених договорів та право позивача на заявлене в податковій декларації бюджетне відшкодування. Фактів невідповідності вимогам закону договорів, укладених між позивачем та ТОВ "Алюмет-Актив", ТОВ "ІТК Люкс" податковою інспекцією не наведено. Таким чином, у ДПІ в м. Сумах відсутні підстави для зменшення заявленої товариством суми бюджетного відшкодування та від'ємного значення по податку на додану вартість у липні 2014 року.

Позивач зазначає, що чинне податкове законодавство не пов'язує право платника податку на податковий кредит з проведенням будь-яких зустрічних перевірок, не ставить право платника податку на бюджетне відшкодування в залежність від сплати податку іншими учасниками по всьому ланцюгу товарообігу та не встановлює обов'язок покупця сплачувати ПДВ до бюджету в разі, коли такий податок не буде сплачений продавцем. Сума ПДВ, яка включена до ціни товару, є податковим зобов'язанням продавця товару, і саме продавець несе обов'язок по сплаті цього податку до бюджету.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити з наведених у позовній заяві підстав.

Представник відповідача 1 у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив суд відмовити у їх задоволенні, у письмовому запереченні, поданому до суду (а.с. 82-86), зазначив, що в ході проведення документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування Дочірнього підприємства "Завод обважнених бурильних та ведучих труб" від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за липень 2014 року було встановлено наявність у позивача фінансово-господарських відносин з контрагентами ТОВ "Алюмет-Актив", ТОВ "ІТК Люкс".

Враховуючи висновки акту ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві "Про неможливість проведення зустрічної звірки "ТОВ Алюмет-Актив" щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.05.2014 по 31.07.2014" від 28.08.2014, а також те, що згідно даних АІС "Податковий блок" стосовно платника ТОВ "ІТК Люкс" встановлено стан "9" - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням, відповідач 1 дійшов висновку, що операції позивача із контрагентами ТОВ «Алюмет-Актив» та ТОВ «ІТК-ЛЮКС» не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів.

Крім того, відповідач 1 зазначає про наявність порушень у складанні товарно-транспортних накладних, наданих позивачем на підтвердження транспортування товару, придбаного у ТОВ "ІТК Люкс".

Враховуючи вищевикладене, відповідачем 1 встановлено укладання та виконання цивільно-правових відносин проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій з надання податкової вигоди покупцям переважно за допомогою контрагентів, які не виконують свої податкові зобов'язання, зокрема, у випадках, коли операції здійснюються через посередників з метою штучного формування податкового кредиту.

Таким чином, ДПІ у м. Сумах вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення такими, що прийняті у відповідності до норм чинного законодавства та підстави для їх скасування відсутні.

Представник відповідача 2 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у письмовому відзиві на позовну заяву зазначив, що казначейству не наданий висновок податкового органу на відшкодування податку на додану вартість або рішення суду, а тому відсутні підстави для виплати суми відшкодування податку на додану вартість (а.с. 100).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що службовими особами ДПІ в м.Сумах проведена документальна позапланова виїзна перевірка правомірності нарахування Дочірнього підприємства "Завод обважнених бурильних та ведучих труб" від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за липень 2014 року, за результатом якої складений акт від 24.10.2014 № -02/30991664 (а.с. 13-47).

Вказаною перевіркою встановлено порушення позивачем п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201, п. 200.1, п. 200.3, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010, в результаті чого підприємством завищено від'ємне значення різниці поточного звітного періоду яке буде зараховано до складу податкового кредиту наступного звітного періоду податкової декларації по ПДВ за липень 2014 року на суму 13971 грн. та завищено заявлену суму бюджетного відшкодування за липень 2014 року на суму 4 783 грн.

На підставі висновків акту перевірки, відповідачем 1 прийняті податкові повідомлення-рішення:

- від 21.11.2014 № /61062, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 13 971 грн. (а.с. 11);

- від 21.11.2014 № /61058, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 4 783 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 2 932 грн. (а.с. 12).

Як зазначено в акті перевірки, у періоді, що перевірявся, позивач мав господарські взаємовідносини з контрагентами ТОВ «Алюмет-Актив» та ТОВ «ІТК-ЛЮКС».

17.06.2014 між позивачем та ТОВ «Алюмет-Актив» укладений договір поставки № 79/9-60-14 (а.с. 48-50), за умовами якого постачальник зобов'язався передати у власність покупця товар, визначений у специфікаціях (а.с. 51, 52), що є невід'ємною частиною цього договору, а покупець прийняти і оплатити товар.

На виконання умов договору ТОВ «Алюмет-Актив» здійснювало поставки позивачу чушки алюмінієві у червні, липні 2014 року, що підтверджується видатковими накладними: від 18.06.2014 № 19 на суму 21997,37 грн., у тому числі ПДВ 3666, 23 грн., від 23.07.2014 № 63 на суму 67544, 64 грн., у тому числі ПДВ 11257, 44 грн. (а.с. 53, 54).

ТОВ «Алюмет-Актив» було надано позивачу податкові накладні: від 18.06.2014 № 9 на суму ПДВ 3666, 23 грн., від 23.07.2014 № 25 на суму ПДВ 11257,44 грн., від 23.07.2014 № 41 на суму ПДВ 22,56 грн. (а.с. 55, 56, 57).

Придбаний товар був оплачений згідно рахунків на оплату від 15.05.2014 № 1 та від 22.07.20014 № 72 (а.с. 141, 142), що підтверджується платіжними дорученнями від 18.06.2014 № 1539 та від 22.07.2014 № 1847 (зворотній бік а.с. 141, 142).

Транспортування товару, згідно з умовами договору, здійснювалось постачальником за його рахунок, що підтверджується товарно-транспортними накладними від 18.06.2014 № 19, від 23.07.2014 № 23-07 (а.с. 58, 59).

Товар оприбутковано на склад, про що свідчать приходні ордери на товари від 18.06.2014 № 6 та від 23.07.2014 № 9 (зворотній бік а.с. 141, 142), та використано позивачем у господарській діяльності для виробництва сталі та металевих виробів, що підтверджується вимогами форми М-10 (а.с. 153-154) та витягом з журналу плавок (а.с. 155-193).

13.02.2014 між позивачем та ТОВ «ІТК ЛЮКС» укладено договір поставки № 79/18-24- 14 (а.с. 60-63), за умовами якого постачальник зобов'язався передати у власність покупця товар, визначений у специфікації (а.с. 64), що є невід'ємною частиною цього договору, а покупець прийняти і оплатити товар.

На виконання умов договору ТОВ «ІТК ЛЮКС» здійснювало поставки позивачу підшипників, роликів у червні, липні 2014 року, що підтверджується видатковими накладними: від 26.06.2014 № 30 на суму 6702,60 грн., у тому числі ПДВ 1117,10 грн.; від 03.07.2014 № 39 на суму 9094, 92 грн., у тому числі ПДВ 1515,82 грн.; від 17.07.2014 № 54 на суму 7049,58 грн., у тому числі ПДВ 1174, 93 грн. (а.с. 66, 69, 72).

ТОВ «ІТК ЛЮКС» було надано позивачеві податкові накладні: від 26.06.2014 № 32 на суму ПДВ 1117,10 грн.; від 03.07.2014 № 6 на суму ПДВ 1515,82 грн., від 17.07.2014 № 26 на суму 1174,93 грн. (а.с. 65, 68, 71).

Придбаний товар був оплачений згідно рахунків на оплату від 26.06.2014 № 36, від 01.07.2014 № 42, від 15.07.2014 № 61 (а.с. 143, зворотній бік а.с. 143, а.с. 144), що підтверджується платіжними дорученнями від 05.09.2014 № 2462, від 05.08.2014 № 4356, від 16.07.2014 № 1790 (а.с. 145, зворотній бік а.с. 145).

Транспортування товару здійснювалось перевізником ТОВ «Нова Пошта», що підтверджується експрес-накладними: від 26.06.2014 № 3863, від 03.07.2014 № 7589, від 17.07.2014 № 7544 (а.с. 67, 70, 73).

Товар оприбутковано на склад, про що свідчать приходні ордери на товари від 30.06.2014 № 9, від 18.07.2014 № 6, від 04.07.2014 № 7 (зворотній бік а.с. 144, 145), картки складського обліку матеріалів (а.с. 146-148, 152), та використано позивачем у власній господарській діяльності, що підтверджується вимогами форми М-10 (а.с. 149-151) та технічними актами (а.с. 194, 195).

Оцінивши перелічені первинні документи за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що зміст оглянутих документів містить назву документа (форми), дату та місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції, первинні документи виписані реально існуючими суб'єктами права.

Таким чином, надаючи оцінку наявним в матеріалах справи договору, податковим накладним, накладним, та іншим первинним документам, якими позивач доводить перед судом реальність здійснення господарської операції, суд, досліджуючи їх, встановлює наявність обставин реальності здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку.

У ході розгляду справи судом встановлено, що жодних зауважень чи претензій до правоздатності і дієздатності юридичних осіб, які є сторонами спірних правочинів, до правового статусу сторін договорів як платників ПДВ, відповідності спірних правочинів вимогам закону, належності складання первинних документів за спірним правочином податковим органом ані при проведенні перевірки, ані в ході судового розгляду не має.

Викладене в акті судження податкового органу про вчинення платником податків порушень закону ґрунтується на висновках акту про відсутність у контрагентів позивача майна та інших матеріальних цінностей, відсутність трудових ресурсів, основних фондів, складських приміщень, основних засобів, економічно необхідних для здійснення господарських операцій, та на висновках акту про дефектність товарно-транспортних накладних.

Втім, з цьому приводу суд зазначає, що належними та допустимими в розумінні ст.124 Конституції України, ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду по кримінальній справі (бо діяння платника податків по протиправному заволодінню майном іншої особи або ухиленню від сплати податків, тобто вчинення нікчемного правочину, є об'єктивною стороною злочинів, передбачених ст.191 КК України та ст.212 КК України), або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином (бо наслідком вчинення платником податків нікчемного правочину відповідно до ст.ст. 207, 208, 250 Господарського кодексу України є застосування конфіскаційного заходу у вигляді стягнення одержаного за нікчемним правочином), або рішення суду про визнання правочину недійсним (бо відповідно до ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України вчинення платником податків правочину, котрий суперечить інтересам держави та суспільства, є підставою для звернення до суду з вимогою про визнання такого правочину недійсним).

Проте, відповідачем 1 не надано до суду жодних доказів порушення кримінальної справи відносно посадових (службових) осіб товариства позивача або за викладеними у акті фактами діяльності платника податків, наявності обвинувального вироку суду, рішення суду про стягнення одержаного за нікчемним правочином, наявності рішення суду про визнання правочину недійсним.

Згідно із ст. 61 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Чинним законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за можливими допущеними порушеннями законодавства інших юридичних осіб.

Дані висновки узгоджуються із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності".

Щодо посилання відповідача 1 на дефектність первинних документів, що підтверджують транспортування продукції, як на доведення безтоварності укладених, договорів поставки між позивачем та ТОВ "ІТК Люкс", суд зазначає, що відсутність та/або дефектність документів на транспортне перевезення умовленого договорами товару не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій.

Так, відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні затверджених Наказом Міністерства транспорту України №363 14.10.1997р. товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, а товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського ліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Згідно із п. 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.7 вказаних правил основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Дорожній лист вантажного автомобіля є документом, без якого перевезення вантажів не допускається. Оформлення перевезень вантажів товарно- транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше трьох екземплярів. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною ладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у замовника (вантажовідправника), другий передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику.

Разом з тим, вказані правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Суд вважає безпідставним посилання відповідача 1 на безтоварність вказаних господарських операцій, оскільки матеріали справи містять податкові накладні надані позивачу його контрагентами, видаткові накладні, а відповідачем 1 в акті перевірки не зазначено жодних посилань щодо анулювання свідоцтв платників ПДВ контрагентів позивача чи на інші підстави, які б свідчили про безтоварність операцій.

Судом встановлено, що ТОВ "Алюмет Актив" та ТОВ "ІТК Люкс" на момент складення та видачі податкових накладних включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що підтверджується витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 103-108).

Тому, суд приходить до висновку про неправомірність посилань відповідача 1, викладених в акті перевірки щодо безтоварності правочинів в частині посилань на відсутність намірів сторін договорів щодо настання реальних наслідків.

Отже, вказані докази свідчать про реальність виконання господарських операцій, а також про фактичне отримання позивачем товару від ТОВ "Алюмет-Актив" та ТОВ "ІТК Люкс" та відображення здійснених господарських операцій у бухгалтерському та податковому обліку Дочірнього підприємства "Завод обважнених бурильних та ведучих труб".

Що стосується правомірності включення податку на додану вартість за договорами поставки до складу податкового кредиту, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно із п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу, а за змістом п.п. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 Кодексу, бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Таким чином, право на податковий кредит виникає в момент здійснення однієї з двох подій, які визначені вищевказаною нормою Податкового кодексу України, а підставою для нарахування податкового кредиту є належним чином оформлена податкова накладна.

Згідно із п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Стаття 200 Податкового кодексу України регулює порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків.

Відповідно до положень пунктів 200.1, 200.2, 200.3 та 200.4 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

У відповідності до вказаних норм закону, Дочірнім підприємством "Завод обважнених бурильних та ведучих труб" до складу податкового кредиту було віднесено суми податку на додану вартість, сплачені в ціні придбаного товару від ТОВ "Алюмет-Актив" та ТОВ "ІТК Люкс", що фактично поставлялися за господарськими операціями, які мали реальний характер.

Судом встановлено, що позивач виконав всі вимоги Податкового кодексу України для отримання бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, а також щодо документального оформлення податкового обліку та в підтвердження правомірності заявлених до відшкодування сум ПДВ під час перевірок надав всі передбачені діючим законодавством України документи.

Враховуючи викладене, податок на додану вартість по вказаними господарськими операціями фактично був сплачений позивачем постачальникам товарів і підтверджений належним чином оформленими документами.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач 1, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у м. Сумах від 21.11.2014 № /61058 та № /61062, а також стягнення з Державного бюджету України суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 4 783 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Дочірнього підприємства "Завод обважнених бурильних та ведучих труб" до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, стягнення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області від 21.11.2014 № /61062, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 13 971 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області від 21.11.2014 № /61058, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 4 783 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 2 932 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» (40020, м. Суми, вул. Комарова, 2, ідентифікаційний код 30991664) суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за липень 2014 року у розмірі 4783 (чотири тисячі сімсот вісімдесят три) грн. 00 коп.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» (40020, м. Суми, вул. Комарова, 2, ідентифікаційний код 30991664) судовий збір у розмірі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) Є.Д. Кравченко

З оригіналом згідно

Суддя Є.Д. Кравченко

Повний текст постанови складений та підписаний 26.01.2015.