Справа № 808/2806/14
Суддя: Мартиненко О.В.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 січня 2015 рокусправа № 808/2806/14
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Мартиненка О.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Надточія В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28 травня 2014 року у справі № 808/2806/14 за позовом Приморської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2014 року Приморська об'єднана Державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Запорізькій області звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути кошти в сумі 169 405грн. 03коп. з рахунків платника податкова СПД-ФО ОСОБА_1 в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість у банках, обслуговуючого такого платника податків.

Позов обґрунтовано несплатою відповідачем узгоджених сум податкового зобов'язання, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 169 405,03грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 28 травня 2014 року, прийнятою в порядку скороченого провадження, позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Стягнуто з банківських рахунків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суму податкової заборгованості у розмірі 169 405 грн. 03 коп., які перерахувати за реквізитами: р/р 0250, МФО 813015, банк ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, отримувач УК у Приазовському районі/Приазовський район/14010100, призначення платежу 140; - надходження до бюджету коштів у рахунок погашення податкової заборгованості.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідач в касаційному порядку оскаржує визначене контролюючим органом податкове зобов'язання, а отже, воно є неузгодженим та не може бути стягнуто на користь держави в якості заборгованості. Також, посилається на те, що суд розглянув справу без його участі, що є порушенням процесуальних прав.

У судове засідання, сторони, які належним чином повідомленні про час та місце розгляду справи, не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ст..41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа підприємець, що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с.14).

На підставі висновків Акту № 86/17/НОМЕР_1 від 29.03.2011 року «Про результати позапланової невиїзної документальної перевірки вимог податкового законодавства СПД-ФО ОСОБА_1 щодо підтвердження господарських відносин із платником податків ТОВ «ЄВРОТУРБИНА» у січні 2011 року», ДПІ у Приазовському районі було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 15.04.2011 року, яким ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 169 412грн. (а.с.9)

Дане податкове повідомлення-рішення отримане відповідачем 19.04.2011 року.

Відповідно до розрахунку суми податкового боргу ФОП ОСОБА_1, наданого Приморською ОДПІ, загальна сума боргу перед бюджетом становить 169 405,03 грн., з яких: 169 137,80 грн. - основний платіж; 267,23 грн. - пеня (а.с.6-7)

Вказана заборгованість станом на час розгляду справи судом першої інстанції ФОП ОСОБА_1 не сплачена.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що доказів погашення податкового боргу не надано, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 59.1, 59.3 ст.59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 цього Кодексу контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Таким чином, першочерговим заходом щодо погашення податкового боргу є саме стягнення коштів, що свідчить про безпідставність доводів апеляційної скарги, що суд перейняв на себе повноваження ДВС щодо визначення черговості здійснення стягнення на майно та кошти.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги (п.95.2 ст.95 ПК України).

07.02.2014 року відповідачу була пред'явлена податкова вимога №3-25 на суму 169137,80 грн., яка отримана останнім 09.02.2014 року, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення, яке знаходиться у матеріалах справи (а.с.10).

На момент звернення до суду сума заборгованості не сплачена, тому податкова вимога не є відкликаною та підлягає виконанню.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, відповідач не заперечує проти наявності податкового боргу, натомість, посилається на касаційне оскарження відповідачем податкового повідомлення-рішення № від 15.04.2011 року, що, на думку відповідача, є підставою для відмови в задоволенні позову у повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції вважає такі доводи ФОП ОСОБА_1 безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 56.1 ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 19.07.2011 року у справі №2а-0870/4867/11 позов ФОП ОСОБА_1 задоволено, податкове повідомлення-рішення № від 15.04.2011 року - скасоване (а.с.17-20)

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.03.2013 року постанову суду першої інстанції скасовано та прийнято нову, якою у задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 про скасування податкового повідомлення-рішення № від 15.04.2011 року - відмовлено (а.с.16).

Відповідно до ч.5 ст.254 КАС України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні - через п'ять днів після направлення їх копії особам, які беруть участь у справі.

Таким чином, грошове зобов'язання, визначене контролюючим органом в податковому повідомленні-рішенні вважається узгодженим з дня набрання законної сили рішенням Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, тобто з 05.03.2013р., а відтак, підлягало сплаті відповідачем в установлені законодавством строки.

Проте, станом на 28.04.2014р. (дата звернення ОДПІ з позовом до суду), сума узгодженого грошового зобов'язання самостійно сплачена не була, що є підставою для її стягнення в судовому порядку.

Таким чином доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. Посилання ж заявника апеляційної скарги на те, що судом порушено норми процесуального права в частині розгляду справи за його відсутності не може бути підставою для скасування вірного по суті рішення, оскільки з огляду на вимоги ст.202 КАС України, порушення судом норм процесуального права є підставою для скасування рішення суду, якщо це призвело до неправильного вирішення справи або питання .

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

Керуючись ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28 травня 2014 року у справі №808/2806/14 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Мартиненко

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: Д.В. Чепурнов