Справа № 675/2472/14-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 675/2472/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Демчук П. В.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

22 січня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Боровицького О. А. Сапальової Т.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі Хмельницької області на постанову Ізяславського районного суду Хмельницької області від 16 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі Хмельницької області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії ,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Ізяславському районі, в якому просила визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі щодо неврахування при розрахунку їй пенсії «інших виплат», на які нараховувались та сплачувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; зобов'язати УПФУ в Ізяславському районі здійснити розрахунок, нарахувати та виплатити їй пенсію з 09.09.2014 року з урахуванням суми «інших виплат», а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та сум індексації заробітної плати відповідно до довідки Головного управління статистики у Хмельницькій області від 08.09.2014 року №198.

Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 16 жовтня 2014 року позовні вимоги задоволено: визнано неправомірними дії управління Пенсійного Фонду України в Ізяславському районі Хмельницької області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_2; зобов'язано управління Пенсійного Фонду України в Ізяславському районі Хмельницької області здійснити ОСОБА_2 нарахування та виплату пенсії з 09 вересня 2014 року, включивши до сум заробітної плати з якої нараховується пенсія, суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, відповідно до довідки Головного управління статистики в Хмельницькій області від 08 вересня 2014 року №198; звернуто до негайного виконання постанову суду у межах суми стягнення за один місяць.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом при ухваленні рішення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явились.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову Ізяславського районного суду Хмельницької області від 16 жовт ня 2014 року - скасувати частково, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, позивачка перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Ізяславському районі з 09 лютого 2014 року і одержує пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про державну службу".

З матеріалів справи вбачається, що при розрахунку пенсії відповідачем враховувалися посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років, премії. Разом з тим, не враховувалися суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які виплачувались позивачці в розрахунковий період, і з яких сплачувались страхові внески.

В довідці про складові заробітної плати від 08 вересня 2014 року №198 зазначено, що позивачці в розрахунковий період виплачена індексація заробітної плати, матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

22 вересня 2014 року ОСОБА_2 звернулася в управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі із заявою про включення до пенсії державного службовця «інших виплат» , однак листом №51/К-9 від 30 вересня 2014 року управлінням Пенсійного фонду України в Ізяславському районі повідомлено про відмову у включенні матеріальної допомоги та індексації заробітної плати для призначення пенсії, з посиланням на те, що інші виплати, що зазначені в довідці, не є складовими заробітної плати державного службовця, а тому не враховуються при розрахунку пенсії державного службовця.

Позивачка, вважаючи протиправною відмову відповідача, звернулася до суду з даним позовом за захистом прав.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог, однак колегія суддів не в повній мірі погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ст.37 Закону України "Про державну службу" (далі Закон №3723-XII), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 37-1 Закону №3723-XII передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку з набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Статтею 2 Закону України "Про оплату праці" №108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону №3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

В статті 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-XII (далі Закон №1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV) визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі № 21-438а11.

У відповідності до ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Разом з тим, Ізяславським районним судом помилково допущено винесену постанову до негайного виконання в межах суми виплати за один місяць, оскільки п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України встановлено вичерпний перелік постанов суду, які виконуються негайно, однак, в даному випадку прийнято рішення зобов'язального характеру.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно по суті вирішив розглядуваний спір, однак із помилковим застосуванням норм процесуального права в частині звернення постанови суду до негайного виконання, в зв'язку із чим оскаржувану постанову в цій частині слід скасувати.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи викладене, беручи до уваги положення ст. 195 КАС України, яким суду апеляційної інстанції надано право перегляду рішень суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню з ухваленням в цій частині нової постанови.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі Хмельницької області задовольнити частково .

Постанову Ізяславського районного суду Хмельницької області від 16 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі Хмельницької області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії скасувати в частині звернення постанови до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

В решті постанову Ізяславського районного суду Хмельницької області від 16 жовтня 2014 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Боровицький О. А.

Сапальова Т.В.