Справа № 644/12690/14-а
Суддя: Маслов М. І.
Дата ухвалення: 2015-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя Маслов М. І.
Провадження № 2-а/644/25/15
Провадження № 2а/644/25/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова

у складі - головуючого судді Маслова М.І.,

при секретарі - Шпиця Л.В.,

представника відповідача - Дмитренко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії щодо нарахування та виплати державних пенсій (основної та додаткової), -

ВСТАНОВИВ:

10 грудня 2014 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії щодо нарахування та виплати державних пенсій.

Позивач в засідання для розгляду заяви не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву від 09.01.2015 року про розгляд справи за його відсутності у порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, вважав що відповідач діяв виключно в межах своїх повноважень. Надав письмові заперечення на позовну заяву від 31.12.2014 року в обґрунтування своїх заперечень.

Суд дослідивши письмові докази по справі, вислухавши пояснення сторін вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним:

10 грудня 2014 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова в перерахунку та виплаті позивачу щомісячних державних пенсій (основної та додаткової) відповідно до вимог ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ, виходячи з кратного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова здійснити позивачу починаючи з 01 січня 2014 року перерахунок та виплату щомісячної основної державної пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків, як інваліду 2-ї групи, щодо захворювання якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, встановлена законом на час виплат, відповідно до вимог ст.ст. 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ з урахуванням ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідні виплати провести з урахуванням вже проведених виплат;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова здійснити позивачу починаючи з 01 січня 2014 року перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як інваліду 2-їгрупи, щодо захворювання якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог ст.ст. 50, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильська катастрофи» від 28 лютого1991 року № 796-ХІІ з урахуванням ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідні виплати провести з урахуванням вже проведених виплат;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова виконати постанову суду негайно та подати звіт про виконання судового рішення протягом 1 місяця з дня набрання постановою законної сили.»

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначав в позовній заяві, що він - ОСОБА_2, є інвалідом 2 групи, з 3 червня по 18 липня 1986 року приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС. Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Орджонікідзевському районі м. Харкова та отримує державну пенсію по інвалідності, а також додаткову пенсію відповідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У 2014 році позивачу стало відомо, що відповідач з 01 січня 2014 невірно нараховував та виплачував, на думку позивача, державні пенсії(основну та додаткову), внаслідок чого звернувся до відповідача із заявою про приведення розмірів його пенсій у відповідність до норм ст.ст. 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року, виходячи з кратного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплати пенсії за цей період. На що УПФУ в Орджонікідзевскому районі м. Харкова відмовило позивачеві в перерахунку призначених пенсій з огляду на відсутність підстав такого перерахунку та правомірність визначення розміру пенсії. Не погодившись з відмовою відповідача щодо перерахунку пенсії, позивач звернувся з даним позовом до суду, оскільки вважав дії відповідача такими, що порушують його законні права.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, 31 грудня 2014 року подав до суду письмові заперечення. Представник УПФУ в Орджонікідзевскому районі м. Харкова вважав, що відповідач діяв в межах своїх повноважень, пенсія позивачу нарахована і виплачується у встановленому чинним законодавством порядку, що на думку відповідача підтверджується чинним законодавством, а саме ч. 1 Преамбули, ч. 7 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», п. 5 Преамбули, п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», рішенням Конституційного суду України від 27 грудня 2011 року № 20-рп/2011. Відповідач вважав, що безпосередньо частиною 7 статті 54 Закону №796-12 передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України. Звідси, порядок обчислення пенсії по інвалідності є загальнообов'язковим нормативним приписом, якого мають притримуватися усі суб'єкти відповідних правовідносин, встановлення Постановою №1210 порядку і механізму обчислення відповідних пенсійних виплат не є і не може вважатися проявом звуження змісту та обсягу прав і свобод громадян. На думку відповідача, положення Постанови № 1210 і Закону №796-12 не входять у суперечність одне з одним; не створюють юридичної колізії, а тому відсутні підстави для застосування правил її розв'язання, зокрема, застосування нормативно-правового акту вищої юридичної сили і незастосування підзаконного нормативно-правового акту. Також, на думку відповідача, відсутність в Законі України «Про державний бюджет на 2014 рік» станом на 01.01.2014 року посилання на механізм реалізації норм Закону №796-12 не свідчить про відсутність такого механізму взагалі. З огляду на зазначене вище, відповідач вважав, що не припустився порушень чинного законодавства при призначенні позивачу пенсії та просив відмовити у позові у повному обсязі.

Проте із зазначеним висновком відповідача суд погодитися не може з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 09.04.1993 року та вкладкою № НОМЕР_2 до вказаного посвідчення (а.с. 12).

Внаслідок захворювання, пов'язаного з аварією на Чорнобильській АЕС, позивачу з 15.08.2002 року безстроково встановлено II групу інвалідності. Вказане підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 2-18 МАЖ № 031510 (а.с. 11).

З матеріалів справи вбачається, що позивачу основна та щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, виплачується в розмірі, визначеному з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року. Зазначене сторонами не заперечується. (а.с. 17)

Позивач звернувся 26.11.2014 року з письмовою заявою до відповідача з вимогою щодо здійснення йому з 01 січня 2014 року перерахунку та виплати щомісячних державних пенсії відповідно до вимог ст.ст. 50, 54, 67 ЗУ «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с. 14).

УПФУ в Орджонікідзевскому районі м. Харкова 28.11.2014 року була надана відповідь, в якій зазначено, що підстав для проведення перерахунку пенсії відповідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відсутні, розмір пенсії розрахований згідно вимог чинного законодавства у порядку та розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 (а.с. 16).

Не погодившись з відмовою відповідача щодо перерахунку пенсії, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в ЗУ «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

Пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію ( ст. 49 ЗУ «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Частиною 4 ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», визначено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, віднесеним до першої категорії призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірах: інвалідам 2 групи - 75% мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч. 3 ст. 67 ЗУ «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Вихідним критерієм розрахунку додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом про Державний бюджет України. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

14.06.2011 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», який набрав чинності 19.06.2011 року Пунктом 7 частини І зазначеного Закону Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», статей 14, 22, 37 та ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 року норми пункту 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» визнані такими, що відповідають Конституції України, тобто є конституційними.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 року визначено, що в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2. 1, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Також, пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» встановлено, що у 2013 році норми і положення, зокрема, ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Згідно ст. 3 Бюджетного Кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

З аналізу наведених норм вбачається, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян у 2011 та 2012, 2013 бюджетних роках делеговано Кабінету Міністрів України.

На виконання вищевказаних вимог, постановами Кабінету Міністрів України № 745 від 06.07.11 року та № 1210 від 23.11.11 року були визначені мінімальні розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, а також щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Отже, у період з 23.07.2011 року по 31.12.2013 року розмір основної державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визначався відповідно до вказаних постанов КМУ.

В свою чергу, Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» не було передбачено обмежень щодо застосування ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тому з 01.01.2014 року діяли положення ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до яких розміри пенсій для інвалідів ІІ групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком, а особам, які є інвалідами ІІ групи і віднесені до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Крім того, щодо періоду для перерахунку пенсії, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Виходячи з визначення поняття "пенсія" випливає, що щомісячні пенсійні виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу, а тому цей вид виплат не є строковим і не може бути призначений на певний строк. У цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін або строк, на який призначається пенсія, не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії. Тому виплату пенсії не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право особи на отримання державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка має виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії.

Порядок та строки нарахування пенсій можуть бути змінені за умов іншого законодавчого регулювання.

Так, ЗУ «Про внесення змін до ЗУ «Про внесення змін до ЗУ «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014 року, який набрав чинності 03.08.2014 року, доповнено Розділ «Прикінцеві положення» ЗУ «Про державний бюджет України на 2014 рік» пунктом 6-7, яким установлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

На підставі наведеного, суд звертає увагу, що з урахуванням внесених змін у Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», які набрали чинності 3 серпня 2014 року, починаючи з цієї дати до спірних правовідносин повинні застосовуватись положення Постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення».

Посилання відповідача на той факт, що пенсія позивачу у спірний період була проведена та виплачена у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року, суд вважає необґрунтованими, оскільки застосування зазначених постанов було розраховано на бюджетний період 2012, 2013 бюджетних роках, а тому у період з 01 січня 2014 року вказана постанова застосуванню не підлягала.

Таким чином відповідач повинен здійснити позивачеві перерахунок та виплату пенсії у порядку із розмірах, встановлених ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції цих статей від 28.02.1991 року до набрання чинності Законом України «Про знесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014 року.

Відповідно до частини першої статті 267 Кодексу адміністративного судочинства суб'єкт владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, зобов'язаний подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Вказаній нормі кореспондуються положення а.. 7 п. 4 ч. 1 ст. 163, абз. 5 п. 4 ч.1 ст. 207 КАС України, згідно з якими у резолютивній частині постанови суду першої чи апеляційної зазначається встановлений судом строк для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіт про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень-відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття постанови у справі. Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов'язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої, апеляційної чи касаційної інстанцій, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки відповідно до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач та відповідач звільнені від сплати судового збору, судові витрати слід віднести за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 6, 8, 17, 18, 71, 87, 90, 99, 100, 104, 183-2, 255, 256, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», ст. 58 Закону України «Про Державний бюджет на 2014 рік», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії щодо нарахування та виплати державних пенсій - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова в перерахунку та виплаті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячних державних пенсій (основної та додаткова) відповідно до вимог ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII, виходячи з кратного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.. Харкова здійснити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 01 січня 2014 року перерахунок та виплату щомісячної основної державної пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків, як інваліду 2-ї групи, щодо захворювання якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, встановлених законом на час виплат, відповідно до вимог ст.ст. 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ, з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідні виплати провести з урахуванням вже проведених виплат до змін в законодавчому регулюванні порядку та строків нарахування пенсій.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.. Харкова здійснити ОСОБА_2 починаючи з 01 січня 2014 року перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як інваліду 2-ї групи, щодо захворювання якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог ст.ст. 50, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідні виплати провести з урахуванням вже проведених виплат до змін в законодавчому регулюванні порядку та строків нарахування пенсій.

Постанова підлягає негайному виконанню в межах суми стягнення за один місяць.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова подати звіт про виконання судового рішення протягом 1 місяця з дня набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Маслов М.І.