Справа № 813/7783/14
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2015 року № 813/7783/14
Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Костецького Н.В.

за участю секретаря судового засідання Приймака С.І.

представника позивача Верещинська О.Я.

представника відповідача Дац Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівській області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Пустомитівському районі Львівської області про зобов`язання до вчинення дій та стягнення суми, -

в с т а н о в и в :
Управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області (далі УПФУ в Пустомитівському районі Львівської області) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Пустомитівському районі Львівської області (далі - Фонд), в якому просить:

-зобов`язати Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Пустомитівському районі включити для відшкодування до актів щомісячної звірки по особовій справі потерпілого з 01.09.2014 року по 31.10.2014 року на суму 254,22 грн суму пенсії громадянина: ОСОБА_1 в розмірі 254,22 грн;

-стягнути суму пенсії неприйнятого до відшкодування Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Пустомитівському районі Львівської області.

Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що громадянин ОСОБА_1 у 1979 році отримав трудове каліцтво. Просить стягнути з відповідача суму пенсії по інвалідності, яку було виплачено ОСОБА_1 . Позивач зазначає, що відповідачем не включається до Акта щомісячної звірки особових справ пенсіонерів, яким виплачено пенсії внаслідок нещасного випадку на виробництві, сума не відшкодовується, що на думку позивача, порушенням законодавства.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що громадянин ОСОБА_1 у 1979 році отримав трудове каліцтво. Просить стягнути з відповідача суму пенсії по інвалідності, яку було виплачено ОСОБА_1 . Позивач зазначає, що відповідачем не включається до акта щомісячної звірки особових справ пенсіонерів, яким виплачено пенсії внаслідок нещасного випадку на виробництві, сума не відшкодовується, що на думку позивача, порушенням законодавства.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, пояснення надала аналогічні до викладеного у позовній заяві, просила позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, з підстав, викладених в письмових запереченнях. Додатково пояснила, що позивачем не надано жодного належного доказу, що ОСОБА_1 у 1979 році отримав трудове каліцтво на виробництві. За таких обставин, на думку відповідача, відсутні підстави для відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань витрат, пов`язаних із здійсненням пенсійного забезпечення.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

При вирішенні заявлених позовних вимог суд враховує постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16.06.2014 року у справі за №813/2828/14 за позовом Управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівській області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Пустомитівському районі Львівської області в якій просить: зобов`язати Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Пустомитівському районі включити для відшкодування до актів щомісячної звірки по особовій справі потерпілого з 01.01.2014 року по 28.02.2014 року на суму 254,22 грн. суму пенсії громадянина ОСОБА_1 в розмірі 254,22 грн.; стягнути суму пенсії неприйнятого до відшкодування Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Пустомитівському районі Львівської області. Вказана постанова набрала законної сили після її перегляду в суді апеляційної інстанції (ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.12.2014 року за №876/7004/14).

У згаданій справі №813/2828/14 судом встановлено, що Позивачем, на підтвердження трудового стажу ОСОБА_1 надано Протокол-Представление. Так, з запису у № 4, 5 вказаного протоколу вбачається наступне:

-запис № 4: «з 02.06.1977 року по 18.05.1978 року ОСОБА_1 прийнятий в «мехмастерскую» слюсарем третього розряду.

-Запис № 5: «звільнений з роботи Наказом №48 від 15.05.1978 року у зв`язку з «призывом в Советскую Армию».

- запис № 6: « ОСОБА_1 «з 22.05.1978 року по 14.05.1980 року действительная военная служба в Советской Армии».

Факт проходження військової служби в Радянській Армії, у період з 22.05.1978 року по 14.05.1980 року, не заперечувався ОСОБА_1 у судовому засіданні.

Вказані обставини також підтверджуються довідкою Пустомитівського районного військового комісаріату від 10.08.1994 року №556. З змісту вказаної довідки вбачається, що ОСОБА_1 був призваний для проходження строкової служби Пустомитівським РВК 20.05.1978 року. Проходив службу в 308 військово-будівельному загоні з 05.05.1978 року по 05.1980 року. Звільнений з Збройних сил Наказом МО СССР №97 від 27.03.1980 року. Одночасно зазначено, що документів, які б підтверджували факт травми отриманої під час проходження служби в райвійськкоматі немає.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з травня 1978 року по травень 1980 року проходив військову службу в Радянській Армії. У вказаний період питання військового обов`язку та військової служби регулювалися Законом СРСР «О всеобщей военской обязанности».

Так, Згідно з ст.1 Законом СРСР «О всеобщей военской обязанности» від 12.10.1967 року «Всеобщая воинская обязанность является законом. Воинская служба в рядах Вооруженных Сил СССР - почетная обязанность советских граждан».

Відповідно до ст.3 вказаного вище Закону: «все мужчины - граждане СССР, не зависимо от происхождения, социального и имущественного положения, расовой и национальной принадлежности, образования, языка, отношения к религии, рода и характера занятий, места жительства, обязаны проходить действительную военную службу в рядах Вооруженных Сил СССР».

Згідно припису норми ст.4 Закону «О всеобщей военской обязанности»: «Вооруженные Силы СССР состоят из Советской Армии, Военно - Морского Флота, пограничных и внутренних войск».

Як слідує зі змісту ст.71 вказано Закону «Граждане освобождаются от работы в установленном порядке на время выполнения обязанностей, связанных с воинским учетом, припиской к призывным участкам, призывом на действительную военную службу, учебные и поверочные сборы, а также командирские занятия. За рабочими, служащими и колхозниками, привлекаемыми к выполнению указанных обязанностей, сохраняется средний заработок по месту их постоянной работы. Лицам, допущенным к сдаче вступительных экзаменов в военно - учебные заведения, предоставляется отпуск для явки и сдачи экзаменов с сохранением должности и среднего заработка по месту работы за время сдачи экзаменов и пути следования туда и обратно».

Тобто, з наведених вище норм вбачається, що на час проходження військової служби, громадяни в обов`язковому порядку звільнялися від роботи, тобто від виконання свої трудових обов`язків.

З огляду на викладене вище, судом не беруться до уваги доводи позивача щодо отримання ОСОБА_1 трудового каліцтва на виробництві у 1979 році, оскільки ОСОБА_1 як встановлено судом та не заперечувалось таким, у період з травня 1978 року по травень 1980 року проходив військову службу в Радянській Армії.

Враховуючи те, що ушкодження, отримані ОСОБА_1 у 1979 році не пов`язані з виконанням трудових обов`язків, суд не вбачає підстав для відшкодування Фондом витрат, пов`язаних з виплатою пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Такі обставини, (тобто ті, що встановлені в судовому рішенні іншого суду, яке набрало законної сили (ч.1, ч.4 ст.72 КАС України)) є преюдиційними.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано положення ст. 255 КАС України, відповідно до якої постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Враховуючи наведене суд приходить до переконання про безпідставність позовної вимоги щодо стягнення суми пенсії неприйнятої до відшкодування Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Пустомитівському районі Львівської області.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Пустомитівському районі включити для відшкодування до актів щомісячної звірки по особовій справі потерпілого з 01.09.2014 року по 31.10.2014 року на суму 254,22 грн. суму пенсії громадянина: ОСОБА_1 в розмірі 254,22 грн. судом зазначається наступне.

Відповідно до ст.21, 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» встановлено обов`язок Фонду соціального страхування від нещасних випадків відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я або у разі його смерті при настанні страхового випадку, виплачуючи її потерпілому або особам, які перебували на його утриманні, та пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання або пенсію у зв`язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

16.05.2003 року Міністерством юстиції України зареєстрована постанова правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 року № 5-4/4, якою затверджено Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов`язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв`язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (далі Порядок №5-4/4).

Відповідно до п.2 Порядку №5-4/4 Порядок визначає механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - Фонд соціального страхування від нещасних випадків) Пенсійному фонду України (далі - Пенсійний фонд) витрат, пов`язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв`язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які призначені особам, що застраховані згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (крім осіб, зазначених у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому числі добровільно застраховані, та потерпілим особам, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов`язаних з виконанням ними трудових обов`язків.

Згідно з пунктами 5 - 7 Порядку №5-4/4 органи Пенсійного фонду щомісяця проводять з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків звірку витрат по особових справах потерпілих, складають акт щомісячної звірки, в якому визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню, та до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його відповідно головним управлінням Пенсійного фонду і управлінням виконавчої дирекції Фонду на місцях. Головні управління Пенсійного фонду та управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на підставі поданих актів узагальнюють і узгоджують Довідку про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду України витрат, пов`язаних з виплатою відповідних пенсій, та до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її відповідно до Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування від нещасних випадків. Фонд соціального страхування від нещасних випадків на підставі вказаної довідки на централізованому рівні до 25 числа місяця, наступного за звітним, перераховує відповідні кошти Пенсійному фонду.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. Страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутись до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Статтею 21 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» визначений перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків у разі настання страхового випадку.

Згідно з п. 4 Порядку №5-4/4 відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та інших нормативно-правових актів, а саме: сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв`язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію; допомога на поховання сім`ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію; сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Таким чином, пунктом 4 Порядку №5-4/4 визначений виключений перелік сум, які приймаються до заліку для відшкодування видатків Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Відтак Порядок №5-4/4 визначає механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат.

У вказаному Порядку передбачені наступні етапи, які передують фактичному відшкодуванню витрат:

- органи Пенсійного фонду щомісяця, до 10 числа місяця, наступного за звітним, проводять з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в районах та містах обласного значення проводять звірку витрат за особовими справами потерпілих, складають акт щомісячної звірки у якому визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню, та до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його відповідно головним управлінням Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду) і управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків);

- Головні управління Пенсійного фонду та управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на підставі акта щомісячної звірки узагальнюють і узгоджують довідку про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат та до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її відповідно до Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування від нещасних випадків;- Фонд соціального страхування від нещасних випадків на підставі довідки про відшкодування на централізованому рівні до 25 числа місяця, наступного за звітним, перераховує відповідні кошти Пенсійному фонду.

На підставі акту звірки витрат проводиться відшкодування виплачених сум пенсій на централізованому рівні.

Таким чином, вищевказаний Порядок не врегульовує спірних відносин, які виникли в даному випадку, оскільки встановлене ним правило підписання актів звірки розрахунків розраховано на відсутність спору.

Акти щомісячних звірок не є рішеннями суб`єкта владних повноважень, не спричиняють виникнення будь-яких прав і обов`язків осіб чи суб`єктів владних повноважень, а, отже, не породжують правовідносин, що можуть бути предметом спору.

Аналогічна правова позиція висвітлена в постановах Верховного Суду України у спорах цієї категорії (постанови 20 березня 2007 року № 21-1087во06, від 6 червня 2011 року № 21-116а11, від 20 червня 2011 року № 21-76а11, від 28 листопада 2011 року).

Враховуючи вищенаведене у суду відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про зобов`язання Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Пустомитівському районі включити для відшкодування до актів щомісячної звірки по особовій справі потерпілого з 01.09.2014 року по 31.10.2014 року на суму 254,22 грн суму пенсії громадянина: ОСОБА_1 в розмірі 254,22 грн.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, до яких належать органи державної податкової служби та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дір бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними, а тому у задоволенні таких слід відмовити.

З урахуванням ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати зі сторін стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст.7-14, 17, 18, 49, 51, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
1. У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Повний текст постанови складено 23 січня 2015 року.
Суддя Костецький Н.В.