Справа № 2а-18389/11/2670
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2015-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

14 січня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кобаля М.І., секретаря судового засідання Самсонової М.М., за участю позивача ОСОБА_2, представника відповідача-1 Рубель І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 вересня 2014 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Державної виконавчої служби України, Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної виконавчої служби України (далі - відповідач-1) про визнання неправомірною бездіяльність Державної виконавчої служби України у забезпеченні виконання судових рішень її структурними підрозділами (відділ примусового виконання рішень Головного управління юстиції в м. Києві, Другий Приморський відділ Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, державна виконавча служба Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві); зобов'язання Державної виконавчої служби України негайно застосувати всіх необхідних мір по виконанню повного та безумовного, відповідно до чинного законодавства, виконання рішень Дніпровського суду м. Києва від 14 грудня 2006 року у справі № 2-а-528, Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 липня 2009 року у справі № 12/471, Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2011 року у справі № 2-412/1, Шевченківського районного суду м. Києва від 28 березня 2011 року у справі № 2-а-5194 шляхом скасування постанови Підрозділу виконання рішень Головного управління юстиції в м. Київ "Про завершення виконавчого провадження" від 26 серпня 2011 року у справі № 12/471 та від 02 грудня 2011 року у справі № 2-А-528, поновити їх провадження до повного виконання рішень цих судів.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірні правовідносини, з приводу яких поданий адміністративний позов, виникли, в результаті бездіяльності Державної виконавчої служби України, що виявилась у незабезпеченні підрозділами відповідача виконання судових рішень та невжиття заходів спрямованих на виконання вищезазначених судових рішень, що на думку позивача є порушенням його прав, свобод та інтересів.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.02.2012 року, яку залишено ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2012 року без змін, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.06.2014 року постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.02.2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2012 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду Окружним адміністративним судом м. Києва залучено у якості другого відповідача Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві (далі-відповідач-2).

У заяві про уточнення позовних вимог від 24.01.2012 року позивач зазначив, що шлях відновлення його порушених прав є зобов'язання Державної виконавчої служби України скасувати постанови, що винесені підрозділами виконавчих служб, якими, на його думку, безпідставно закінчені виконавчі провадження. (т.1 а.с.163)

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 вересня 2014 року у задоволені позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Суд першої інстанції дійшов висновку про не обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачем не доведено протиправність дій відповідачів.

Не погодившись з таким рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано доводами, аналогічними позовній заяві.

В судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги, проти чого заперечував представник відповідача-1.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, позивача та представника відповідача-1, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено:

По -перше, позивач звернувся до суду з цим позовом 9.12.2011 року, оскільки Державна виконавча служба України (далі-ДВСУ) не надавала відповідей на його звернення, датованих листопадом 2011 року, водночас, передавала їх до тих органів державної виконавчої служби, в яких перебувало на виконанні виконавчі документи, на дії та рішення яких скаржився позивач.

Згідно ч.2 ст.181 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Тобто, позивачем не порушено десятиденний строк звернення до суду, оскільки ним оскаржено саме бездіяльність ДВСУ, а в цьому разі неможливо встановити дату від якої б починався відлік строку звернення до суду.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що вже після подачі позову до суду Державною виконавчою службою надано відповідь від 02.12.2011 року на його звернення, яке позивачем отримано 12.12.2011 року.

По-друге, згідно матеріалів справи, позивач є стягувачем у наступних виконавчих провадженнях:

- за виконавчим листом № 12/471, виданого 12 березня 2011 року Окружним адміністративним судом міста Києва, яким зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві здійснити ОСОБА_4 перерахунок пенсії та забезпечити виплату різниці недоплачених коштів з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року у відповідності до діючої статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та провести перерахунок пенсії ОСОБА_4 з 12 грудня 2006 року з урахуванням індексації відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення";

- за виконавчим листом № 2-412/11, виданого 09 лютого 2011 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення грошової суми з Кредитної спілки "Всеукраїнське народне кредитне товариство" на користь ОСОБА_4 у розмірі 4020,00 грн.;

- за виконавчим листом № 2-5194, виданого 11 липня 2011 року Шевченківським районним судом міста Києва про стягнення боргу з Кредитної спілки "Тринадцята зарплатня" на користь ОСОБА_4 у розмірі 9935, 00 грн.

- за виконавчим листом № 2-А-528, виданого 06 червня 2007 року Дніпровським районним судом міста Києва, про зобов'язання Управління служби безпеки України в місті Києві провести перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_4 з урахуванням: з 5 жовтня 1996 року по 31 грудня 2004 року 30% надбавки за особливі умови служби, введеної Указом Президента України № 417/92 від 17 серпня 1992 року та з 01 січня 1997 року по 28 лютого 2003 року суми індексації згідно Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Позивач неодноразово звертався до відповідача, Міністерства юстиції України, Адміністрації Президента України, Секретаріату Кабінету Міністрів України, Верховної Ради України, але Державною виконавчою службою України станом на день розгляду справи судом першої інстанції не були вжиті заходи спрямовані на виконання зазначених вище рішень.

На думку позивача, саме невжиття заходів Державною виконавчою службою України, спрямованих на виконання вищезазначених судових рішень є бездіяльністю, протиправність якої позивач просить визнати в даному провадженні, при цьому, позивач не спростовує, а матеріали справи підтверджують, факт надання відповідей на вищезазначені звернення ОСОБА_4 до Міністерства юстиції України, Адміністрації Президента України, Секретаріату Кабінету Міністрів України, Верховної Ради України.

Через невиконання покладених на Державну виконавчу службу України завдання, позивач звернувся до суду з позовом про визнання бездіяльності останньої протиправною.

Вищенаведені обставини, встановлені судом першої інстанції, перевірені, знайшли своє підтвердження при апеляційному розгляді справи, і не є спірними.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 1 Закону України "Про державну виконавчу службу України" від 24 березня 1998 року № 202/98-ВР (далі по тексту - Закон № 202/98-ВР) Державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб (далі - рішень) відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 3 Закону № 202/98-ВР, органами державної виконавчої служби є:

- Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до складу якого входить відділ примусового виконання рішень;

- управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких входять відділи примусового виконання рішень;

- районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Пунктом 1 Положення про Державну виконавчу службу України, затвердженого указом Президента України від 6 квітня 2011 року № 385/2011 (далі по тексту -Положення № 385/2011) зазначено, що Державна виконавча служба України (ДВС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі - виконання рішень) відповідно до законів.

Основними завданнями ДВС України є: реалізація державної політики у сфері організації примусового виконання рішень; внесення пропозицій щодо формування державної політики у сфері виконання рішень; забезпечення своєчасного, повного і неупередженого виконання рішень у порядку, встановленому законодавством; здійснення освітньо-роз'яснювальної роботи з питань виконання рішень.

Відповідно до покладених на неї завдань, ДВС України: організовує у межах своїх повноважень виконання Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, додержання прав і свобод людини та громадянина, здійснює контроль за їх реалізацією; узагальнює практику застосування законодавства з питань, що належать до її компетенції, розробляє пропозиції щодо вдосконалення законодавчих актів, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, нормативно-правових актів міністерств та в установленому порядку подає їх Міністру юстиції України; забезпечує здійснення державними виконавцями заходів примусового виконання рішень, передбачених законами; забезпечує доступ державних виконавців до баз даних і реєстрів, у тому числі електронних, що містять інформацію про боржників, їхнє майно та кошти; забезпечує ведення Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень; здійснює державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про виконавче провадження, правильністю, своєчасністю та повнотою вчинення виконавчих дій державними виконавцями; здійснює аналітичне, інформаційне та методологічне забезпечення роботи структурних підрозділів територіальних органів Мін'юсту України, що забезпечують реалізацію повноважень ДВС України; організовує ведення обліково-статистичної звітності та аналізує стан виконання рішень державними виконавцями; надає роз'яснення та рекомендації державним виконавцям з питань примусового виконання рішень; організовує розгляд звернень громадян та юридичних осіб з питань, пов'язаних із діяльністю ДВС України, структурних підрозділів територіальних органів Мін'юсту України, що забезпечують реалізацію повноважень ДВС України; організовує освітньо-роз'яснювальну роботу, в тому числі в засобах масової інформації, з питань, що стосуються виконання її завдань; здійснює інші повноваження на основі та на виконання Конституції та законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України.

З огляду положень пункту 7 Положення № 385/2011, ДВС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через структурні підрозділи головних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районних, міських (міст обласного значення), районних у містах, міжрайонних та міськрайонних управлінь юстиції, що забезпечують реалізацію повноважень ДВС України.

Згідно з ст. 20 Закону України "Про звернення громадян" від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР (далі по тексту - Закон № 393/96-ВР) звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджено матеріалами справи та не спростовано судом апеляційної інстанції, щодо виконання виконавчого листа № 12/471 виданого 12 березня 2011 року Окружним адміністративним судом міста Києва ОСОБА_4 повідомлено листом Головного управління юстиції у місті Києві від 15 грудня 2011 року № Д-5594, що на виконання доручення Державної виконавчої служби України від 06 грудня 2011 року № Д-1046/2.2;Д-40921/2.2, згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України від 30 листопада 2011 року № 32669, боржником здійснено перерахунок раніше призначеної пенсії, а саме: нарахована сума доплати до пенсії у розмірі 11 086,69 грн. (виплачено платіжними дорученнями № 28606 від 29 листопада 2011 року). Тому, на підставі пункту 8 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-IX (далі по тексту-Закон № 606-IX) 02.12.2012 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження по справі №2-а-528, зазначене рішення на час розгляду справи є чинним. (т.2 а.с.207)

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві від 04 квітня 2011 року № 9500/12 зазначено, що ОСОБА_4 здійснено перерахунок та виплату різниці пенсії у відповідності до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року. Також, проведено перерахунок пенсії з 19 грудня 2006 року з урахуванням індексації відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Нараховані кошти в сумі 1849,26 грн. відповідно статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" виплачені позивачу 30 квітня 2011 року, разом з індексацією пенсії в сумі 913,78 грн.

Разом з тим, на вимогу державного виконавця від 17 червня 2011 року про виконання судового рішення з урахуванням вимог ОСОБА_4 щодо правильності здійснення перерахунку, Головним управлінням Пенсійного фонду України у місті Києві листом від 24 червня 2011 року № 17715/12 повідомлено про виконання судового рішення в повному обсязі, на підставі чого державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 26 серпня 2011 року.

Щодо виконання виконавчого листа № 2-5194, виданого 11 липня 2011 року Шевченківським районним судом міста Києва, про стягнення боргу з Кредитної спілки "Тринадцята зарплатня" на користь ОСОБА_4 у розмірі 9935, 00 грн. в матеріалах справи міститься копія листа Головного управління юстиції у місті Києві від 28 листопада 2011 року № 901/04-29, яким на виконання доручення Державної виконавчої служби України від 24 листопада 2011 року № 11-0-1-16/2.2. № 11-0-26370/2.2. розглянуто звернення позивача, яким повідомлено наступне:

05 травня 2011 року головним державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Перичка В.О. потворно направлено подання до Прокуратури Шевченківського району міста Києва про притягнення керівника Кредитної спілки "Всеукраїнське народне кредитне товариство" до кримінальної відповідальності, яке приєднано до матеріалів кримінальної справи.

25 липня 2011 року винесено постанову про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні для оцінки майна боржника.

20 жовтня 2011 року державним виконавцем встановлено платіжні вимоги для списання грошових коштів із розрахункових рахунків боржника, які повернуто банківськими установами до відділу без виконання, оскільки кошти на банківських рахунках відсутні.

З огляду зазначеного, порушень у діях головного державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Перчика В.О. Головним управління юстиції у місті Києві не виявлено.

Крім того, листом Головного управління юстиції у місті Києві від 25 листопада 2011 року № Д-1560-09, яким на виконання доручення Державної виконавчої служби України від 15 листопада 2011 року № Д-40065/2.2 розглянуто звернення ОСОБА_4 про примусове виконання виконавчого листа № 2-412/1, виданого 09 лютого 2011 року Дніпровським районним судом міста Києва, про стягнення грошової суми з Кредитної спілки "Всеукраїнське народне кредитне товариство" на користь ОСОБА_4 4020,00 грн., яким позивача та відповідача повідомлено, що 13 серпня 2011 року державним виконавцем винесено постанову про зупинення зведеного виконавчого провадження відповідно до пункту 8 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" на підставі ухвали Господарського суду Одеської області від 06 квітня 2009 року у справі № 32/49-09-1587, якою порушено провадження у справі про банкрутство Кредитної спілки та введено мораторій на задоволення вимог його кредиторів.

Державним виконавцем неодноразово направлялися запити до Господарського суду Одеської області для отримання необхідної інформації шодо результатів розгляду справи та копій документів, у відповідь на які отримано листа від 11 березня 2010 року про направлення справи № 1-25-32/46-09-1587 до Одеського апеляційного господарського суду у зв'язку з надходження апеляційної скарги.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 16 листопада 2010 року ухвалу Господарського суду Одеської області від 06 квітня 2009 року у справі № 32/49-09-1587 скасовано, на підставі чого державним виконавцем 07 грудня 2010 року винесено постанову про поновлення зведеного виконавчого провадження.

08 грудня 2010 року винесено постанову про зупинення виконавчого провадження, оскільки на адресу відділу надійшла нова ухвала Господарського суду Одеської області від 17 листопада 2010 року у справі № 32/124-10-4879, якою порушено провадження по справі про банкрутство Кредитної спілки "Всеукраїнське народне кредитне товариство" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

10 жовтня 2011 року від Господарського суд Одеської області надійшов лист до другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про затвердження реєстру конкурсних торгів вимог кредиторів, започаткування процедури конкурсних торгів, у зв'язку з чим, ОСОБА_4 повідомлено, що виконавчі дії не проводяться, а виконавче провадження зупинено згідно постанови про зупинення виконавчого провадження від 08 грудня 2010 року.

Окрім цього, відповідно до листа Головного управління юстиції у місті Києві від 01 грудня 2011 року № Д-5184, звернення ОСОБА_4 про примусове виконання виконавчого листа № 2-А-528 виданого 06 червня 2007 року Дніпровським районним судом міста Києва про зобов'язання Управління служби безпеки України в місті Києві провести перерахунок раніше призначеної пенсії, на виконання доручення Державної виконавчої служби України від 15 листопада 2011 року № Д-40065/2.2 розглянуто.

Разом з тим, під час виконання судового рішення державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в місті Києві встановлено необхідність зміни сторони виконавчого провадження, оскільки листом Управління служби безпеки України в місті Києві від 02 липня 2007 року повідомлено державного виконавця про неможливість виконання судового рішення у зв'язку з набранням чинності Законом України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", яким зазначено, що пенсії військовослужбовцям призначаються та перераховуються органами Пенсійного фонду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31 травня 2011 року по справі № К-34446/09, задоволено подання підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в місті Києві та змінено сторону у виконавчому провадженні за виконавчим листом № 2-а-528/06 від 06 червня 2007 року, виданого Дніпровським районним судом міста Києва, з Управління служби безпеки України в місті Києві на Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві.

02 грудня 2011 року державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в місті Києві винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві від 30 листопада 2011 року № 32669 про те, що ОСОБА_4 здійснено перерахунок пенсії, а саме: нараховано суму доплати до пенсії у розмірі 11 086, 69 грн., та індексацію у розмірі 541,82 грн.

Виходячи з положень статті 83 Закону № 606-IX рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем в судовому порядку зазначені постанови державних виконавців не оскаржувались та не скасовувались.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що Державною виконавчою службою України в даному випадку належним чином виконане покладене завдання щодо здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про виконавче провадження, своєчасністю та повнотою вчинення виконавчих дій державними виконавцями, оскільки із вищезазначених листів вбачається, що жодних порушень законодавства про виконавче провадження державними виконавцями допущено не було, про що постійно повідомлялось позивача листами Головного управління юстиції у місті Києві.

Колегія суддів також підтримує й висновки суду першої інстанції щодо необгрунтованості вимог позивача про зобов'язання Державної виконавчої служби України застосувати всіх необхідних мір по виконанню повного та безумовного, відповідно до чинного законодавства, виконання рішень Дніпровського суду м. Києва від 14 грудня 2006 року у справі № 2-а-528, Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 липня 2009 року у справі № 12/471, Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2011 року у справі № 2-412/1, Шевченківського районного суду м. Києва від 28 березня 2011 року у справі № 2-а-5194 шляхом скасування постанови Підрозділу виконання Головного управління юстиції в місті Києві "Про завершення виконавчого провадження" від 26 серпня 2011 року у справі № 12/471 та від 02 грудня 2011 року у справі № 2-А-528, поновлення їх проваджень до повного виконання цих рішень, оскільки чинним законодавством України встановлений вичерпний перелік повноважень Державної виконавчої служби України, відповідно якого Державна виконавча служба України не наділена повноваженнями щодо скасування постанов державних виконавців її підрозділів, а лише уповноважена надавати роз'яснення, рекомендації державним виконавцям з питань примусового виконання рішень та організовувати розгляд звернень громадян та юридичних осіб з питань, пов'язаних із діяльністю ДВС України, структурних підрозділів територіальних органів Мін'юсту України, що забезпечують реалізацію повноважень ДВС України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що позивачем не доведено протиправність дій відповідача та не підтверджено позовні вимоги.

Згідно з частиною 4 статті 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Стаття 71 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Отже, доводи апелянта не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування постанови.

Повний текс ухвали виготовлено 19.01.2015 р.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 вересня 2014 р., залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 вересня 2014 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Державної виконавчої служби України, Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

М.І. Кобаль

.

Головуючий суддя Карпушова О.В.

Судді: Епель О.В.