Справа № 826/6405/14
Суддя: Шостак О.О.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6405/14 Головуючий у 1-й інстанції: Дегтярьова О.В. Суддя-доповідач: Шостак О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

20 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Шостака О.О.,

суддів Горяйнова А.М., Мамчура Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксування технічними засобами, в порядку ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Літа» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від « 21» серпня 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Літа» до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 02.08.2013 року №, № .

Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 21.08.2014 року в задоволені адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду від 21.08.2014 року та прийняте нове рішення, яким задовольнити позов. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Літа» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.08.2014 року - без змін, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як було встановлено судом першої інстанції, протягом періоду з 04.07.2013р. по 10.07.2013р., згідно з нормами пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, та на підставі Наказу ДПІ від 04.07.2013р. № 154, направлення на перевірку від 04.07.2013р. № 117 та постанови слідчого управління ГУМВС України в м. Києві Цуркана А.В. від 18.04.2013р. за матеріалами кримінального провадження № 0000565, розпочатого 08.12.2012р., працівником ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Літа» з питань правильності обчислення та повноти сплати до бюджету податку на прибуток та податку на додану вартість по фінансово-господарським взаємовідносинам з ТОВ «Віндстейт» за період з 01.01.2012р. по 31.12.2012р., за результатами якої складений Акт від 17.07.2013р. № 329/26-56-22-03-09/21357692. Згідно висновків цього Акта перевірки ТОВ «Літа» допустило порушення наступних норм податкового законодавства України: п. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16, п. 22.1 ст. 22, п. 44.1 ст. 44, п. 138.1, пп. 138.5.1 п. 138.5 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 та абз. 3 п. 185.1 ст. 185, п. 198.2, п. 198.3 і п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження цим підприємством податку на прибуток за 2 - 3-ий квартали 2012 року на загальну суму 172 015, 00 грн., заниження податку на додану вартість за квітень-серпень 2012 року на загальну суму 163 824, 00 грн., - внаслідок формування валових витрат і податкового кредиту за рахунок контрагента-виконавця робіт - ТОВ «Віндстейт» за наслідками документально непідтверджених нереальних правочинів. За результатами проведення вказаної документальної перевірки позивача ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 02.08.2013 року №, №

Не погоджуючись з вищевикладеними обставинами, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Окружний адміністративний суд м. Києва прийшов до висновку про необхідність відмовити в задоволені позову.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Протягом періоду з 04.07.2013р. по 10.07.2013р., згідно з нормами пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, та на підставі Наказу ДПІ від 04.07.2013р. № 154, направлення на перевірку від 04.07.2013р. № 117 та постанови слідчого управління ГУМВС України в м. Києві Цуркана А.В. від 18.04.2013р. за матеріалами кримінального провадження № 0000565, розпочатого 08.12.2012р., працівником ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Літа» з питань правильності обчислення та повноти сплати до бюджету податку на прибуток та податку на додану вартість по фінансово-господарським взаємовідносинам з ТОВ «Віндстейт» за період з 01.01.2012р. по 31.12.2012р., за результатами якої складений Акт від 17.07.2013р. № 329/26-56-22-03-09/21357692.

В ході проведення вказаної документальної перевірки перевіряючим встановлені взаємовідносини ТОВ «Літа» з суб'єктом господарської діяльності - ТОВ «Віндстейт» на підставі договорів підряду від 02.04.2012р. № 020412/БП-1 на суму 6 000 000, 04 грн. (з ПДВ) та від 01.04.2012р. № 010412/БП на суму 6 000 000, 04 грн. (з ПДВ), за умовами яких Підрядник (ТОВ «Віндстейт») зобов'язувався за дорученням Замовника (ТОВ «Літа») та своїми силами виконати комплекс робіт по монтажу, пуску та налагодженню внутрішніх санітарно-технічних систем житлової частини та вбудованих приміщень, електромонтажні роботи, пусконалагоджувальні роботи та КІПіА насосних станцій і ІТП, а також будівельно-монтажні роботи, відповідно до проектної документації на певних визначених об'єктах. На підставі договору підряду від 02.04.2012р. № 020412/БП-1 сторони склали акт приймання виконаних підрядних робіт на суму 50 000, 00 грн. (в т.ч. ПДВ - 41 666, 67 грн.), на підставі договору підряду від 01.04.2012р. № 010412/БП - акти приймання виконаних підрядних робіт на загальну суму 824 868, 00 грн. (в т.ч. ПДВ - 137 478, 00 грн.).

При цьому за даними перевіряючого ТОВ «Літа» надало первинні документи (акти приймання виконаних підрядних та податкові накладні) не в повному обсязі, а саме - на суму 90 065, 00 грн. (ПДВ - 18 013, 00 грн.). Також перевіркою встановлено, що відповідно до наданих банківських виписок оплата за вказані підрядні роботи здійснена не в повному обсязі (станом на 31.12.2012р. у ТОВ «Літа» обліковується кредиторська заборгованість в сумі 97 368, 00 грн.). За результатами зазначених господарських операцій ТОВ «Літа» сформувало валові витрати у розмірі 819 120, 00 грн. (в т.ч. за 2-ий квартал 2012 року - 442 565, 00 грн., за 3-ий квартал 2012 року - 376 555, 00 грн.) та податковий кредит на загальну суму ПДВ 163 824, 00 грн. (в т.ч. за квітень 2012 року - 40 833, 00 грн., за травень 2012 року - 29 667, 00 грн., за червень 2012 року - 18 013, 00 грн., за липень 2012 року - 56 262, 00 грн., за серпень 2012 року - 19 049, 00 грн.).

В ході аналізу змісту договорів підряду та наданих ТОВ «Літа» до перевірки первинних документів працівник відповідача встановив ненадання перевіряємим підприємством до перевірки наступних документів: графіку виконання робіт, проектно-кошторисної документації та будь-якої іншої технічної документації по об'єктах будівництва, зазначених в договорах підряду, так яка б свідчила про дійсність поставлених перед Підрядником зобов'язань та реальність подій. Відповідно до отриманих пояснень (в усній формі) у ТОВ «ЛІТА» відсутня проектно-кошторисна документації та будь-яка інша технічна документація щодо проведення будівельно-монтажних робіт; журналу виконання робіт та виконавчої документації по об'єктах будівництва, зазначених в договорах підряду, які б свідчили про дійсність проведених робіт та виконаних Підрядником зобов'язань. Відповідно до отриманих пояснень (в усній формі) у ТОВ «ЛІТА» відсутній журнал виконання робіт та виконавча документація, крім актів виконаних робіт, наявність яких обумовлена умовами вказаних договорів.

Також перевіряєме підприємство не надало до перевірки документів, які б дали можливість встановити наявність будівельних матеріалів для виконання дорученого Підряднику комплексу робіт (здебільшого - стальних труб для прокладання трубопроводів), журнали чи інші документи з відомостями про проведення інструктаж з техніки безпеки праці з працівниками Підрядника, та пояснень відносно подальшого виконання договору підряду і «логічного завершення» господарської операції орієнтовної вартості 12 000 000, 00 грн. (з урахуванням нібито фактичного обсягу виконаних робіт на суму менше 1 млн. грн.).

Крім того, перевіряючий звернув увагу на те, що відповідно до наданих до перевірки актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в до договору підряду від 01.4.2012р. № 010412/БП, встановлено, що загальне значення кошторисної заробітної плати (складається із зарплати робочих, яка наведена у складі прямих витрат, не зайнятих обслуговуванням машин, а також зарплата в експлуатації машин, та зарплата у складі загальновиробничих витрат) за місяці травень, липень-серпень 2012 року становить значні суми коштів. Разом з тим, в Акті ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 26.02.2013р. № 718/22-8/37884410 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Віндстейт» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.03.20.12р. по 31.12.2012р. зафіксовано, що чисельність працюючих на цьому підприємстві становила лише 1 людину, а саме - директор та засновник в одній особі - ОСОБА_3, а на момент укладання договорів - ОСОБА_4.

Крім того, згідно тексту постанови слідчого управління ГУМВС України в м. Києві Цуркана А.В. про призначення позапланової перевірки від 18.04.2013р., винесеної за матеріалами кримінального провадження № 0000565, порушеного за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України, та внесеного до відповідного Реєстру 08.12.2012р., в ході проведення досудового слідства за фактом внесення недостовірних даних до додатку до заяви на видачу ліцензії на здійснення господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, встановлена відсутність у ТОВ «Віндстейт» реальної можливості для виконання будівельних робіт.

На підставі вищевикладеного працівник відповідача, в свою чергу, дійшов висновку про те, що надані ТОВ «Літа» первинні документи не підтверджують факт реальності виконання ТОВ «Віндстейт» будівельних робіт. А тому відповідно про відсутність у ТОВ «Літа» правових підстав для формування ним податкового кредиту з податку на додану вартість та валових витрат на підставі первинних документів, оформлених на підставі договорів підряду від 01.04.2012р. № 010412/БП та від 02.04.2012р. № 020412/БП-1.

В розділі 4 «Висновок» Акта перевірки від 17.07.2013р. № 329/26-56-22-03-09/21357692 перевіряючий встановив порушення ТОВ «Літа» норм п. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16, п. 22.1 ст. 22, п. 44.1 ст. 44, п. 138.1, пп. 138.5.1 п. 138.5 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 та абз. 3 п. 185.1 ст. 185, п. 198.2, п. 198.3 і п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження цим підприємством податку на прибуток за 2 - 3-ий квартали 2012 року на загальну суму 172 015, 00 грн. (в т.ч. за 2-ий квартал 2012 року в сумі 92 939, 00 грн., за 3-ій квартал 2012 року - 79 077, 00 грн.) та заниження податку на додану вартість за квітень-серпень 2012 року на загальну суму 163 824, 00 грн. (в т.ч. за квітень 2012 року - 40 833, 00 грн., за травень 2012 року - 29 667, 00 грн., за червень 2012 року - 18 013, 00 грн., за липень 2012 року - 56 262, 00 грн., за серпень 2012 року - 19 049, 00 грн.).

02 серпня 2013 року ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві підставі Акта перевірки від 17.07.2013р. № 329/26-56-22-03-09/21357692 прийняла наступні податкові повідомлення-рішення:

- за № (форми «Р»), яким визначило ТОВ «Літа» до сплати суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 245 736, 00 грн., в т.ч. 163 824, 00 грн. - основний платіж, 81 912, 00 грн. - штрафні (фінансові) санкції;

- за № (форми «Р»), яким визначило ТОВ «Літа» до сплати суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 258 023, 00 грн., в т.ч. 172 015, 00 грн. - основний платіж, 86 008, 00 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

При вирішення даного спору суд виходить з наступного.

В розумінні пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України «витрати» - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Об'єкт оподаткування цим податком визначений у ст. 134 ПК України.

Відповідно до п 138.1 ст. 138 цього Кодексу витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Склад витрат і порядок їх визначення закріплений в ст. 138 зазначеного Кодексу.

Одночасно нормою абз. 1 п. 138.2 ст. 138 ПК України встановлено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України визначено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати валові витрати у зв'язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності що, в першу чергу, має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами. Документи, які не мають статус первинних, самі по собі не можуть підтверджувати реальність здійснення господарської операції та, відповідно, валові витрати. При цьому неодмінною характерною рисою господарської діяльності в рамках податкових відносин є її направлення на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

Крім того, розумінні пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України «податковий кредит» - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Відповідно до пп. «а» п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

В силу п. 198.2 ст. 198 цього Кодексу датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках обов'язкові реквізити, перелік яких наведений у п. 201.1 ст. 201 ПК України. Правовий статус податкової накладної закріплений в положеннях норм ст. 201 цього Кодексу.

Крім того, зокрема, форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом державної податкової служби (п. 201.2 ст. 201 ПК України), а саме - Порядком заповнення податкової накладної, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 01.11.2011р. № 1379, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 листопада 2011 року за № 1333/20071, (який набрав чинності 16 грудня 2011 року та був чинний станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Виходячи з аналізу наведених норм в сукупності, ПК України визначено окремі випадки, за яких неможливе формування податкового кредиту, зокрема це відсутність зв'язку з господарською діяльністю, фіктивність операцій (відсутність поставок), відсутність податкової правосуб'єктності, відсутність на момент перевірки податкових накладних або видача їх особою, яка не є платником податку додану вартість. Таким чином, із зазначеного вище також випливає те, що при дослідженні факту здійснення господарської операції, оцінці підлягають відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

При цьому у листі від 02.06.2011р. № 742/11/13-11 Вищий адміністративний суд України одночасно зазначає, що за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції (про що також було зазначено в листі Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011р. № 1936/11/13-11).

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. № 996-ХІV (в редакції на момент спірних правовідносин), який визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

В розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

При цьому згідно норм до п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704, (в редакції на момент спірних правовідносин) яке встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (підприємства), «господарські операції» - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Аналіз викладених норм Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та норм Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку свідчить про те, що податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків, що також було зазначено в листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011р. № 742/11/13-11.

В ході судового розгляду також встановлено, що протягом квітня 2012 роках між ТОВ «Літа» (Замовник) і суб'єктом господарської діяльності - ТОВ «Віндстейт» (Підрядник) були укладені однотипні письмові договори підряду від 01.04.2012р. № 010412/БП та від 02.04.2012р. № 020412/БП-1. За умовами вказаних Договорів Підрядник зобов'язується за дорученням Замовника виконати своїми силами комплекс робіт по монтажу, пуску та налагодженню внутрішніх санітарно-технічних систем житлової частини та вбудованих приміщень, електромонтажні роботи, пусконалагоджувальні роботи та КІПіА насосних станцій і ІТП, а також будівельно-монтажні роботи, відповідно до проектної документації на об'єктах:

-Будівництво секцій житлових багатоповерхових будинків з підземними гаражами та об'єктами соціально-побутової сфери, розташованого за адресою: пр. Червонозоряний, 152-160 у Голосіївському районі у. Києва; Будівництво секції № 1, 2 житлового будинку № 8А у 2-му мікрорайоні житлового масиву Позняки в Дарницькому районі м. Києва; Будівництво секції № 2 житлового будинку № 2, що розташований між ПТУ № 28, дитячим будинком «Малятко» та провулком Рожевим у Подільському районі м. Києва - за Договором від 01.04.2012р. № 010412/БП,

- Будівництво житлового будинку № 9, 2 мкр. Житлового масиву Позняки в Дарницькому районі м. Києва; Будівництво житлового будинку № 3 (секц. № 2) комплексу багатоповерхових житлових будинків з об'єктами культурно-побутового призначення, на території районів № 2, 3, 4 житлового масиву «Осокорки-Північні» в Дарницькому районі м. Києва; Будівництво житлового будинку № 7 у 20-му мікрорайоні житлового масиву Вигурівщина-Троєщина у Деснянському районі м. Києва - на підставі Договору від 02.04.2012р. № 020412/БП-1, а Замовник, в свою чергу, - прийняти у Підрядника роботи, виконані у відповідності з проектом об'єкту та оплатити їх після одержання коштів за виконаний об'єм робіт від Замовника.

Договірна ціна виконання Робіт розраховується у відповідності з ДБН Д. 1.1-1-2000 з врахуванням вартості обладнання, експлуатації машин і механізмів, фактичної вартості матеріалів. Орієнтовна вартість робіт за кожним Договором складає 6 000 000, 00 грн. (в т.ч. ПДВ - 1 000 000, 00 грн.).

На підтвердження фактів виконання ТОВ «Віндстейт» підрядних робіт та проведення розрахунків за спірними правочинами позивач надав до суду копії наступних документів:

- акта № 1 приймання виконаних підрядних робіт за квітень 2012 року, датованого 25.04.2012р., на суму 245 000, 00 грн. (в т.ч. ПДВ - 40 833, 33 грн.); актів приймання виконаних будівельних робіт за травень 2012 року, датованого 31.05.2012р., за липень 2012 року за № 6, датованого 24.07.2012р., за липень 2012 року за № 7, датованого 25.07.2012р., за липень 2012 року за № 8, датованого 26.07.2012р., за липень 2012 року за № 9, датованого 26.07.2012р., за липень 2012 року № 10, датованого 27.07.2012р., за липень 2012 року за № 11, датованого 30.07.2012р., за серпень 2012 року за № 12, датованого 29.08.2012р., та за серпень 2012 року за № 13, датованого 30.08.2012р., всього на загальну суму 520 082, 56 грн. (в т.ч. ПДВ 96 644, 66 грн.)(форми № КБ-2в);

- акта приймання виконаних підрядних робіт за травень 2012 року, датованого 31.05.2012р., на суму 50 000, 00 грн. (в т.ч. ПДВ - 8 333, 33 грн.);

- податкових накладних від 09.04.2012р. № 195, 11.04.2012р. № 251, від 12.04.2012р. № 281, від 18.04.2012р. № 401, від 19.04.2012р. № 431, від 25.04.2012р. № 551, від 03.05.2012р. № 3, від 15.05.2014р. № 257, від 15.05.2012р. № 258, 24.07.2012р. № 523, від 25.07.2012р. № 552, від 26.07.2012р. № 588, від 26.07.2012р. № 589, від 27.07.2012р. № 614, від 30.07.2012р. № 646, від 29.08.2012р. № 645, від 30.08.2012р. № 689 та від 23.05.2012р. № 435, виписаних ТОВ «Віндстейт» на загальну суму ПДВ 145 811, 33 грн. При цьому згідно тексту Акта перевірки за даними податкової звітності позивача з податку на додану вартість за звітні періоди квітень-серпень 2012 року (а саме: Додатків 5 «Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів») ТОВ «Літа» віднесло до складу податкового кредиту суму податку в розмірі 163 824, 00 грн. по господарським операціям з ТОВ «Віндстейт». Пояснень з питання наявних розбіжностей між даними податкових накладних і податкової звітності позивач суду не надав;

- виписки по особовому рахунку позивача у банку за 2012 рік з відомостями про перерахування коштів ТОВ «Віндстейт» за будівельно-монтажні роботи по зазначеним договорам на загальну суму 885 576, 70 грн. (з ПДВ), що перевищує обсяг виконаних робіт за даними актів приймання виконаних підрядних робіт в сумі 874 868, 00 грн. (з ПДВ). Пояснення з питання наявних розбіжностей між даними первинних і розрахункових документів позивач суду не надав;

- виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ «Віндстейт», виданої 13.10.2011р., довідки з органу статистики відносно ТОВ «Віндстейт», виданої 14.10.2011р., свідоцтва про державну реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ «Віндстейт» № 200036073 від 16.03.2012р.; довідки про взяття на облік платника податків ТОВ «Віндстейт» (форми № 4-ОПП), ліцензії серії АВ № 596713, виданої даному підприємству на право здійснення господарської діяльності у будівництві, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури (строк дії з 08.11.2011р. по 08.11.2014р.).

Інших первинних і розрахункових документів, оформлених на підставі Договорів підряду від 01.04.2012р. № 010412/БП та від 02.04.2012р. № 020412/БП-1, зокрема: проектно-кошторисної та технічної документації, розробленої та затвердженої Замовником для виконання підрядних робіт; графіків виконання робіт; виконавчої документації Підрядника, яку останній мав пред'являти Замовнику в ході виконання підрядних робіт, - на які наявні посилання безпосередньо в текстах самих Договорів, а також документів на підтвердження фактів передачі Замовником Підряднику фронтів робіт, організаційно-розпорядчих документів щодо визначення Замовником особи відповідальної за здійснення технічного нагляду за виконанням доручених будівельних робіт, довідок про вартість виконаних будівельних робіт (форми № КБ-3), - що являється типовим первинним документам для оформлення виконання подібного виду робіт, документу на погодження вартості матеріальних ресурсів (матеріалів та обладнання до монтажу), позивач до суду не надав.

Додатково на обґрунтування своїх позовних вимог ТОВ «Літа» надало суду копії наступних документів щодо використання результатів спірних правочинів у власній господарській діяльності: свого статуту; договору підряду від 28.10.2011р. № 82-11/СП, від 20.03.2012р. № 120320/Т-20/7, договору субпідряду від 20.02.2012р. № 120220/П-2/8А та від 27.12.2011р. № 111227/Б-2, укладених між позивачем (як Субпідрядником) і підприємствами-замовниками (Генпідрядники - ТОВ «МЖК-1», ТОВ «Моноліт Плюс» і ТОВ «Міськбуд-4») на виконання аналогічного комплексу монтажних та інших підрядних робіт власними силами (за умовами таких договорів права на залучення до виконання робіт третіх осіб субпідряднику не надано), та оформлених на підставі таких документів первинних документів, виписок по особовому рахунку позивача у банку з відомостями про отримання коштів від вказаних контрагентів, листа Управління дозвільних процедур Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 09.07.2014р. № 40-4-672, наданого у відповідь на адвокатський запит з відомостями про прийняття до експлуатації закінчених будівництвом об'єктів за певними адресами.

Однак, суд критично ставиться до даних документів, оскільки зі змісту таких документів не вбачається причинно-наслідковий зв'язок між спірними правочинами та наведеними первинними та іншими документами, оформленими (отриманими) ТОВ «Літа» в ході здійснення господарської діяльності, оскільки такі документи не містять жодних відомостей про виконання будівельних робіт саме підприємством ТОВ «Віндстейт» або за його участі в такому процесі.

Таким чином, за результатами дослідження наявних матеріалів справи суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факти здійснення господарських операцій з придбання та отримання результатів підрядних робіт, передбачених договорами підряду від 01.04.2012р. № 010412/БП та від 02.04.2012р. № 020412/БП-1 від зазначеного вище контрагента належними первинними документами, а тому відповідно віднесення сум податку на додану вартість з вартості таких товарів і робіт до складу податкового кредиту за звітні періоди квітень-серпень 2012 року, а також формування валових витрат за рахунок контрагента ТОВ «Віндстейт», є безпідставним.

Що ж до посилань позивача на недотримання відповідачем вимог норм п. 86.9 ст. 86 ПК України при прийнятті спірних податкових повідомлень-рішень від 02.08.2013р., то такі висновки спростовуються безпосередньо змістом самої норми ст. 86 ПК України (у редакції чинній на момент складання Акта перевірки) і наявними матеріалами справи.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що Державною податковою інспекцією у Подільському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві доведена правомірність та обґрунтованість прийняття спірних податкових повідомлень.

З огляду на викладене, повно та всебічно дослідивши матеріали адміністративної справи, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в постанові від 21.08.20014року, та не можуть бути підставами для її скасування.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам та прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Літа» - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.08.2014 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

В задоволені апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Літа» - відмовити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 серпня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ч. 2 ст. 212 КАС України та може бути оскаржена в двадцятиденний термін шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Шостак

Судді А.М. Горяйнов

Я.С. Мамчур

.

Головуючий суддя Шостак О.О.

Судді: Горяйнов А.М.

Мамчур Я.С