Справа № 675/2943/14-а
Суддя: Столковський В. І.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 675/2943/14-а
Провадження № 2-а/675/5/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2015 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді Столковського В. І., при секретарі судового засідання - Гук-Миронюк Ю. Г., за участю: позивача - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ВДАІ з обслуговування м. Шепетівка Демчука Олега Сергійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора ВДАІ з обслуговування м. Шепетівка Демчука О. С. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позову зазначив, що постановою відповідача від 10 грудня 2014 року серії ПС1 № 672122 його притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності було порушення правил дорожнього руху, а саме те, що 10 грудня 2014 року о 13 год. 59 хв. позивач на 263 км. автомобільної дороги Р-05 порушив правила обгону, тобто здійснив обгін автомобіля «Камаз», д.н.з. НОМЕР_1, на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю при цьому пересік суцільну лінію дорожньої розмітки, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків. ОСОБА_1 вважає вказану постанову незаконною, просить скасувати її, а провадження у справі закрити.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Вказав, що ділянка дороги, по якій він рухався, була з належною оглядовістю. Крім того, коли позивач здійснював обгін автомобіля «Камаз», останній рухався із швидкістю менше 30 км/год. Відтак, його дії відповідають вимогам ПДР України.

Відповідач інспектор ВДАІ з обслуговування м. Шепетівка Демчук О. С. в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неприбуття суд не повідомив.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідно до вимог ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Ч. 1 ст. 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується їх вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що 10 грудня 2014 року інспектор ВДАІ з обслуговування м. Шепетівка Демчук О. С. виніс постанову серії ПС1 № 672122 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності - штрафу у розмірі 450 грн. за те, що 10 грудня 2014 року о 13 год. 59 хв. ОСОБА_1 на 263 км. автомобільної дороги Р-05 порушив правила обгону, тобто здійснив обгін автомобіля «Камаз», д.н.з. НОМЕР_1, на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю при цьому пересік суцільну лінію дорожньої розмітки, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків.

Вказана постанова винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 409063 від 10 грудня 2014 року, в якому ОСОБА_1 зазначив, що з правопорушенням він не згідний.

Так, санкцією ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення водіями транспортних засобів правил обгону.

Згідно з вимогами пп. «е» п. 14.6 ПДР України, дійсно заборонено обгін у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

Однак, у адміністративних матеріалах щодо ОСОБА_1, які витребувані судом, відсутні будь-які об'єктивні докази на підтвердження того, що останній здійснив обгін вищевказаного автомобіля на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю. Не надані такі докази і під час розгляду справи в суді.

Згідно з положеннями ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вказаний конституційний принцип, а також те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, заперечує свою вину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні, а в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження обвинувачення, суд приходить до висновку, що спірна постанова винесена незаконно, без достатніх на те підстав, а тому вона підлягає скасуванню.

Згідно оспорюваної постанови ОСОБА_1 також визнаний винним у тому, що він пересік суцільну лінію дорожньої розмітки, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків.

Однак, при розгляді справи та винесенні постанови відповідачем не враховано, що ч. 2 ст. 122 КУпАП не передбачено адміністративну відповідальність за порушення вимог розмітки проїзної частини доріг, а відповідальність за такі дії передбачена ч. 1 цієї статті КУпАП.

Крім того, відповідно до положень п. 1.1 Розділу 34 ПДР України «Дорожня розмітка» як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вказував, що автомобіль «Камаз», який він обігнав, рухався із швидкістю менше 30 км/год, а доказів на підтвердження протилежного матеріали справи не містять.

Слід також зазначити, що судом виявлено невідповідність між даними оригіналу протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1, та змісту копії протоколу, що вручена останньому при його складенні.

Зокрема, у оригіналі протоколу зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 8.5 і 14.6 ПДР України, та інкриміновано йому вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 та ч. 2 цієї ж статті КУпАП.

У копії протоколу, яку отримав останній на місці його складення, зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги лише п. 14.6 ПДР України, та інкриміновано йому вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого тільки ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вказане свідчить, що службова особа ВДАІ допустила не оговорені дописування до протоколу про адміністративне правопорушення при оформленні адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1, що є неприпустимим.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким, чином, судом встановлено, що будь-які об'єктивні докази наявності складу адміністративного правопорушення в діях позивача в адміністративних матеріалах та матеріалах даної справи відсутні.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню, постанова в справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю згідно з ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9-11, 14, 71, 86, 158-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України та ст.ст. 7, 9, 122 ч. 2, 247, 251, 252, 280, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову, винесену інспектором ВДАІ з обслуговування м. Шепетівка Демчуком Олегом Сергійовичем, серії ПС1 № 672122 від 10 грудня 2014 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 450 грн., скасувати.

Провадження в адміністративній справі закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис В. І. Столковський

Згідно з оригіналом: суддя

Секретар: