Справа № 811/2091/13-а
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року Справа №811/2091/13-а

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянув у порядку письмового провадження в м. Кіровограді адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Кримський»

до відповідача: Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області

про скасування податкового повідомлення-рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кримський» звернулося з позовом до Долинської міжрайонної державної податкової інспекції Кіровоградської області Державної податкової служби про скасування податкового повідомлення-рішення № від 28 січня 2013 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 1 913 443,50 грн., у тому числі 1 275 629,00 грн. основного платежу та 637 814,50 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржене податкове повідомлення-рішення винесено на підставі акту камеральної перевірки №1/1520/30974785 від 18.01.2013 р., яка, на думку позивача, проведена незаконно, а її висновки про порушення норм, передбачених п.209.6, п.209.11 ст.209 Податкового кодексу України, є безпідставними.

Відповідачем до суду подано заперечення на позовну заяву, у відповідності до якого позовні вимоги ним не визнаються у повному обсязі, оскільки камеральна перевірка податкової звітності позивача з податку на додану вартість за листопад 2012 року проведена з посиланням на акт позапланової документальної перевірки ТОВ «Кримський» від 19.12.2012 р. №20/2210/30974785. Відповідно до цього акту позивачем у 2011 році перевищено установлений п.209.6 ст.209 Податкового кодексу України розмір питомої ваги обсягу поставки несільськогосподарських товарів від обсягу всіх поставлених товарів (послуг), тому з грудня 2011 року позивач вважається платником податку на додану вартість на загальних підставах, у зв'язку з чим прийнято рішення №1 від 20.12.2012 р. про виключення його з реєстру спеціального режиму оподаткування з 01.12.2011 р. Відповідач, посилаючись на правомірність визначення позивачу грошового зобов'язання з податку на додану вартість на підставі пп.54.3.2 п.54.3 ст.54 ПК України та накладення штрафу на підставі п.123.1 ст.123 ПК України, просив у задоволенні позову ТОВ «Кримський» відмовити.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, представник відповідача заперечив проти задоволення позову.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.12.2014 р. допущено заміну відповідача Долинської міжрайонної державної податкової інспекції Кіровоградської області Державної податкової служби на її правонаступника - Долинську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області (а.с.131).

У судовому засіданні 10 грудня 2014 року позивачем подано клопотання про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження, яке письмово погоджене представником відповідача (а.с.127).

На підставі усної ухвали, прийнятої в судовому засіданні 10.12.2014 р. та занесеної до журналу судового засідання (а.с.129), подальший розгляд справи проведено в порядку письмового провадження у відповідності до ч.4 ст.122 КАС України.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

18.01.2013 р. посадовою особою Долинської МДПІ Кіровоградської області ДПС проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за листопад 2012 року, за результатами якої складено акт №1/1520/30974785 від 18.01.2013 р., яким встановлено порушення ТОВ «Кримський» п.209.6, 209.11 ст.209 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податок на додану вартість (ряд. 25 загальної декларації з ПДВ) за листопад 2012 року на суму 1 275 629,00 грн. та завищено суму податку на додану вартість, яка у поточному році підлягає нарахуванню (ряд.17 скороченої декларації з ПДВ) за листопад 2012 року на суму 1 275 629,00 грн. (а.с.10-15).

На підставі акта перевірки Долинської МДПІ Кіровоградської області ДПС винесено податкове повідомлення-рішення № від 28.01.2013 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 1 913 443,50 грн., у тому числі 1 275 629,00 грн. основного платежу та 637 814,50 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) (а.с.9).

Судом установлено, що оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням податковий орган визначив позивачу грошове зобов'язання з податку на додану вартість за листопад 2012 року у зв'язку із виключенням ТОВ «Кримський» з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування з 01.12.2011 р., оформленим рішенням Долинської МДПІ Кіровоградської області ДПС №1 від 20.12.2012 р. (а.с.56-57). Як зазначено у цьому рішення, на підставі нього проведені анулювання Спеціального свідоцтва та реєстрація сільськогосподарського підприємства як платника податку на додану вартість на загальних умовах із формуванням нового Свідоцтва за процедурами перереєстрації.

Разом з тим, вказане рішення прийнято на підставі акту №20/2210/30974785 від 19.12.2012 р. про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Кримський» з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині визначення податкових зобов'язань з податку на додану вартість за період з 01.01.2011 р. по 31.10.2012 р., яким установлено порушення позивачем вимог п.209.6, п.209.11 ст.209 Податкового кодексу України, внаслідок чого той з грудня 2011 року вважається платником ПДВ на загальних підставах (а.с.58-79).

Згідно з п.209.1 ст.209 Податкового кодексу України резидент, який провадить підприємницьку діяльність у сфері сільського і лісового господарства та рибальства та відповідає критеріям, встановленим у пункті 209.6 цієї статті (далі - сільськогосподарське підприємство), може обрати спеціальний режим оподаткування.

Відповідно до п.209.2, 209.3 ст.209 Податкового кодексу України згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей. Зазначені суми податку на додану вартість акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на спеціальних рахунках, відкритих в установах банків у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 209.6 ст.209 Податкового кодексу України передбачено, що сільськогосподарським вважається підприємство, основною діяльністю якого є постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менш як 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно.

У відповідності до п.209.10 ст.209 Податкового кодексу України сільськогосподарське підприємство реєструється як суб'єкт спеціального режиму оподаткування з дотриманням правил та у строки, що визначені статтею 183 цього Кодексу для реєстрації платників податку на додану вартість.

Згідно з п.209.11 ст.209 Податкового кодексу України якщо суб'єкт спеціального режиму оподаткування поставляє протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно несільськогосподарські товари/послуги, питома вага яких перевищує 25 відсотків вартості всіх поставлених товарів/послуг, то:

а) на таке підприємство не поширюється спеціальний режим оподаткування, встановлений цією статтею. Таке підприємство зобов'язане визначити податкове зобов'язання з цього податку за підсумками звітного податкового періоду, в якому було допущено таке перевищення, і сплатити податок до бюджету в загальному порядку;

б) контролюючий орган виключає таке підприємство з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування та може повторно включити його до такого реєстру після закінчення наступних 12 послідовних звітних податкових періодів за наявності підстав, визначених цією статтею;

в) таке підприємство вважається платником зазначеного податку на загальних підставах з першого числа місяця, в якому було допущено таке перевищення.

Аналогічні вимоги передбачені п.6.4 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.11.2011 р. №1394, чинним на час виникнення спірних правовідносин (далі та текстом - Положення №1394).

Так, згідно з п.п.6.4.2, 6.4.3, 6.4.4 п.6.4 Положення №1394 у випадку, визначеному цим пунктом, з першого числа місяця, в якому було допущено перевищення, Спеціальне свідоцтво прирівнюється до Свідоцтва та сільськогосподарське підприємство вважається таким, що сплачує податок на додану вартість за загальними правилами, встановленими розділом V Кодексу. Реєстрацію такого платника ПДВ може бути анульовано згідно з розділом V цього Положення.

У випадку, визначеному цим пунктом, не пізніше 20 календарного дня з моменту досягнення перевищення сільськогосподарське підприємство зобов'язане подати до податкового органу, в якому воно зареєстроване як суб'єкт спеціального режиму оподаткування, заяву про зняття з реєстрації як суб'єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість за формою №3-РС разом із Спеціальним свідоцтвом та всіма його завіреними копіями, а також заяву про реєстрацію як платника цього податку на загальних умовах за формою №1-ПДВ. Податковий орган видає Свідоцтво у порядку, визначеному підпунктом 6.9.1 пункту 6.9 цього розділу.

Якщо сільськогосподарське підприємство не подає заяву (заяви) у строки, встановлені цим пунктом, та податковий орган за результатами документальної невиїзної перевірки (на підставі поданих податкових декларацій), планової або позапланової виїзної перевірки встановить факт перевищення, то незалежно від строку, який пройшов із часу досягнення перевищення, податковий орган приймає рішення про виключення сільськогосподарського підприємства з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування за формою №6-РРС. На підставі такого рішення податковий орган виключає таке підприємство з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування, проводить анулювання Спеціального свідоцтва та реєстрацію сільськогосподарського підприємства як платника ПДВ на загальних умовах із формуванням нового Свідоцтва за процедурами перереєстрації.

У цьому випадку дата реєстрації платником ПДВ не змінюється, датою виключення сільськогосподарського підприємства з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування є дата підписання рішення про виключення з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування, датою, з якої сільськогосподарське підприємство вважається платником податку на загальних підставах, є перше число місяця, в якому було допущено перевищення, датою анулювання Спеціального свідоцтва та датою початку дії нового Свідоцтва є дата внесення до Реєстру запису про перереєстрацію.

Як установлено судом, позивач займається господарською діяльністю у сфері сільського господарства, з 06.07.2000 р. зареєстрований платником ПДВ, а з 01.09.2009 р. зареєстрований суб'єктом спеціального режиму оподаткування. 05.12.2012 р. ним до податкового органу подано податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2012 року (а.с.45-47), а 20.12.2012 р. - податкову декларацію з податку на додану вартість (скорочену) за листопад 2012 року, до якої включено операції, що стосуються спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського господарства, установленого статтею 209 Податкового кодексу України (а.с.48-55). Зокрема, у рядку 17 скороченої декларації відображено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню, залишається у розпорядженні сільськогосподарського підприємства та спрямовується на спеціальний рахунок сільськогосподарського підприємства, у розмірі 1 275 629,00 грн.

Згідно з п.200.10 ст.200 Податкового кодексу України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

За визначенням, наведеним у пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні органу державної податкової служби виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.

Провівши 18 січня 2013 року камеральну перевірку показників поданих позивачем податкових декларацій з ПДВ за листопад 2012 року, відповідач, посилаючись на те, що рішенням №1 від 20.12.2012 р. позивача виключено з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування з 01.12.2011 р., дійшов до висновку, що з цього часу на нього не поширюється спеціальний режим оподаткування, всі операції з цього часу повинні відображатися у загальній декларації з ПДВ, призначеній для розрахунків з бюджетом, а суми податку на додану вартість повинні розраховуються та сплачуватися до бюджету за загальними правилами розділу V Податкового кодексу України. У зв'язку з цим податковий орган встановив заниження суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість перед бюджетом за листопад 2012 року на 1 275 629,00 грн., що стало підставою для самостійного визначення ним суми грошового зобов'язання за цим платежем на підставі пп.54.3.2 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України.

Між тим, обставини виключення позивача з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування були предметом дослідження в адміністративній справі №811/2110/13-а за позовом ТОВ «Кримський» до Долинської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області про скасування рішення. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.10.2014 р. у цій справі, яка набрала законної сили, позов ТОВ «Кримський» задоволено та скасовано рішення відповідача №1 від 20.12.2012 р. про виключення ТОВ «Кримський» з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування з 02.12.2011 р. (а.с.109- 111).

Згідно з п.п.6.9.4.3 п.6.9 Положення №1394, чинного до 25.02.2014 р., оскарження рішення податкового органу про анулювання реєстрації платника ПДВ, зареєстрованого як суб'єкт спеціального режиму оподаткування, та/або рішення про анулювання Спеціального свідоцтва і виключення із реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування здійснюється за процедурами, визначеними пунктом 5.6 розділу V цього Положення.

У разі відміни анулювання Спеціального свідоцтва і виключення підприємства із реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування, що були проведені шляхом зняття підприємства з реєстрації як суб'єкта спеціального режиму оподаткування та реєстрації як платника ПДВ на загальних підставах із видачею Свідоцтва, дата реєстрації суб'єктом спеціального режиму оподаткування не змінюється, а датою початку дії нового Спеціального свідоцтва, датою анулювання попереднього Спеціального свідоцтва та датою анулювання Свідоцтва є дата внесення відповідного запису до Реєстру.

Відповідно до п.6.26 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.01.2014 р. №26, чинного на час набрання законної сили постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.10.2014 р. у справі №811/2110/13-а, у разі скасування виключення підприємства із реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування, що були проведені шляхом зняття підприємства з реєстрації як суб'єкта спеціального режиму оподаткування та реєстрації як платника ПДВ на загальних підставах, дата реєстрації суб'єктом спеціального режиму оподаткування не змінюється.

Частиною 1 статі 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст.255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Отже, скасування постановою суду, що набрала законної сили, рішення Долинської МДПІ Кіровоградської області ДПС №1 від 20.12.2012 р. про виключення ТОВ «Кримський» з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування свідчить, що це рішення як правовий акт індивідуальної дії не створює будь-яких правових наслідків та зумовлює відміну виключення підприємства із реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування. Протиправно анульоване Свідоцтво про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб'єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість від 01.01.2009 р., видане позивачу, слід вважати чинним протягом усього часу від моменту його видачі, у тому числі у листопаді 2012 року. Відтак, у цей податковий період на позивача поширювався спеціальний режим оподаткування податком на додану вартість, установлений ст.209 Податкового кодексу України, який не передбачав обов'язку платника розраховувати та сплачувати до бюджету податок на додану вартість за загальними правилами.

У ході розгляду справи відповідачем не доведено висновки акту камеральної перевірки №1/1520/30974785 від 18.01.2013 р. про порушення позивачем п.209.6, п.209.11 ст.209 Податкового кодексу України, п.5 розділу І Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 25.01.2011 р. №41, зокрема арифметичної (методологічної) помилки (порушення) у податковій звітності за листопад 2012 року, що вплинула на розрахунки з бюджетом та призвела до заниження податку на додану вартість на суму 1 275 629,00 грн.

Тому оскільки у ході перевірки та під час розгляду справи відповідачем не доведено заниження позивачем податкових зобов'язань з ПДВ перед бюджетом на 1 275 629,00 грн., суд дійшов до висновку про протиправність складення за результатами перевірки податкового повідомлення-рішення № від 28.01.2013 р. про збільшення позивачу на підставі пп.54.3.2 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України грошового зобов'язання з ПДВ у сумі 1 275 629,00 грн. за основним платежем та застосування штрафної (фінансової) санкції на підставі п.123.1 ст.123 ПК України у сумі 637 814,50 грн.

На підставі викладеного, з огляду на зміст ч.3 ст.2 КАС України, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення № від 28.01.2013 р. винесена відповідачем не обґрунтовано та безпідставно, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Відтак сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 294,00 грн. підлягає присудженню з Державного бюджету України на користь ТОВ «Кримський».

Керуючись ст.ст.86, 94, 159 - 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

2. Скасувати податкове повідомлення-рішення Долинської міжрайонної державної податкової інспекції Кіровоградської області Державної податкової служби № від 28.01.2013 р.

Присудити Товариству з обмеженою відповідальністю «Кримський» з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 2 294,00 грн. (дві тисячі двісті дев'яносто чотири грн. 00 коп.).

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Г.М. Момонт