Справа № 804/2782/13-а
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2015-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" січня 2015 р. м. Київ К/800/35146/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів Ємельянової В.І.,

Заїки М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом публічного акціонерного товариства «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль» до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області (далі - УДВС ГУЮ у Дніпропетровській області) про визнання дій протиправними та скасування постанови,

за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль» (далі - ПАТ «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль») на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 березня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2013 року ПАТ «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль» звернулося до суду з адміністративним позовом, в якому просило: визнати протиправними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Дніпропетровській області Макушевої Т.П. по винесенню постанови від 15 січня 2013 року про стягнення виконавчого збору з примусового виконання виконавчого листа №2а-7546/08, виданого 18 квітня 2012 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом ; скасувати вказану постанову відповідача.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 березня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалені ними судові рішення та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог.

З'ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судами встановлено, що 8 січня 2013 року постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Дніпропетровській області Макушевою Т.П. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2а-7546/08, виданого 18 квітня 2012 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом про стягнення з ПАТ «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль» на користь Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів 221682 грн адміністративно-господарських санкцій на підставі заяви про примусове виконання від 8 січня 2013 року. Боржнику запропоновано самостійно виконати вимоги виконавчого документа до 14 січня 2013 року.

Боржником у наданий строк виконавчий лист не виконано.

15 січня 2013 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Дніпропетровській області Макушевою Т.П. винесено постанову ВП №35911221 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 22168 грн 20 коп. Копія вказаної постанови отримана позивачем 4 лютого 2013 року.

Позивач вважає дану постанову протиправною посилаючись на те, що державний виконавець повинен був зупинити виконавче провадження, оскільки ПАТ «Дніпродзержинська ТЕЦ» внесено до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» від 23 червня 2005 року №2711-IV (далі - Закон №2711-IV).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до пункту 3.4. статті 3 Закону №2711-IV процедура погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу діє до 1 січня 2013 року, тому після вказаної дати у державного виконавця були відсутні законні підстави для зупинення виконавчого провадження.

В свою чергу, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що державним виконавцем правомірно винесено постанову про стягнення виконавчого збору, оскільки позивачем не виконано виконавчий лист у строк, наданий для його добровільного виконання.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, постанова від 15 січня 2013 року ВП №35911221 про стягнення з ПАТ «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль» виконавчого збору у розмірі 22168 грн 20 коп. підписана державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Дніпропетровській області Макушевою Т.П.

Разом з тим, відповідно до наказу від 13 січня 2013 року №206-К Макушева Т.П. з 14 січня 2013 року знаходилася у відпустці.

Вирішуючи спір по суті, суди попередніх інстанцій не встановили особу яка підписувала оскаржувану постанову про стягнення виконавчого збору та її повноваження на вчинення вказаних дій.

Суд апеляційної інстанції не дослідив нові докази, на які посилався позивач в апеляційній скарзі, хоча в силу статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може дослідити докази, які не досліджувалися у суді першої інстанції.

Частиною першою статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно зі статтею 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль» задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 березня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2014 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю.Й. Рецебуринський

Судді В.І. Ємельянова

М.М. Заїка