Справа № 826/20395/14
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 січня 2015 року 15:15 № 826/20395/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до керівника секретаріату Вищої ради юстиції Булки Ольги Аркадіївни

про зобов'язання вчинити певні дії,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся з позовом до керівника секретаріату Вищої ради юстиції Булки Ольги Аркадіївни (далі по тексту - відповідач) про зобов'язання відповідача видати розпорядження про звільнення ОСОБА_1 05.01.2015р. за власним бажанням (ст. 38 Кодексу законів про працю України).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем порушено конституційне право позивача на працю.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав.

Відповідач проти заявленого позову заперечив з тих підстав, що керівник секретаріату Вищої ради юстиції не уповноважений чинним законодавством України на видання наказів про звільнення з посади.

В судовому засіданні 14.01.2015р. суд по справі перейшов в письмове провадження на підставі статті 128 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 працює на посаді провідного спеціаліста відділу міжнародного співробітництва секретаріату Вищої ради юстиції з 05.03.2012р. по теперішній час.

12 грудня 2014 року позивачем подано відповідачу заяву про звільнення з займаної посади з 05.01.2015р. за власним бажанням.

Листом №8766/0/9-14 від 12.12.2014р. відповідач повідомив, що відповідно до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про відновлення довіри до судової влади в Україні» з 11.04.2014р. припинені повноваження усіх членів Вищої ради юстиції (крім тих, які перебувають у цьому органі за посадою), у тому числі й тих, які обіймали адміністративні посади - Голови та заступника Голови Ради.

Згідно з §4 глави 1 розділу І Регламенту Вищої ради юстиції, виключно Голова Вищої ради юстиції (за його відсутності - заступник Голови Ради) призначає на посади та звільняє з посад працівників шляхом видання відповідних наказів.

Протягом останніх 8 місяців посади Голови а заступника Голови Вищої ради юстиції відсутні, а тому позивачу відмовлено в задоволенні його заяви про звільнення за власним бажанням.

Також повідомлено позивача, що захист особою своїх прав, в тому числі конституційного на працю може здійснюватися в судовому порядку.

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернувся до суду.

Так, в обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає про порушення його конституційного права на працю.

Крім того, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Голова Ради з метою оперативного вирішення фінансово - господарських питань неодноразово делегував частину своїх повноважень, зокрема право першого підпису для підписання розпорядчих документів саме керівнику секретаріату Ради. Позивачем в якості прикладу до матеріалів справи були додані копії наказів Голови Ради від 22.10.2013р. №67/0/1-13 та від 26.03.2010р. №29/0/1-10. Протягом 2000 - 2001 років керівник секретаріату Вищої ради юстиції самостійно вирішував питання призначення працівників на посаду, звільнення їх з посад та надання їм відпусток, як приклад позивач надав копії наказів секретаріату Ради від 26.04.2000р. №62-к, від 11.04.2000р. №51-к, від 13.04.2000р. №55-к, від 10.05.2000р. №69-к.

Відповідач проти позовних вимог заперечив з тих підстав, що у керівника секретаріату Вищої ради юстиції не має повноважень видавати накази про звільнення. Такі повноваження мають лише Голова Вищої ради юстиції, а у разі його відсутності заступник Голови.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 131 Конституції України в Україні діє Вища рада юстиції, до відання якої належить:

- внесення подання про призначення суддів на посади або про звільнення їх з посад;

- прийняття рішення стосовно порушення суддями і прокурорами вимог щодо несумісності;

- здійснення дисциплінарного провадження стосовно суддів Верховного Суду України і суддів вищих спеціалізованих судів та розгляд скарг на рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності суддів апеляційних та місцевих судів, а також прокурорів.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про Вищу раду юстиції» повноваження, організація і порядок діяльності Вищої ради юстиції визначаються Конституцією України, цим Законом та регламентом Вищої ради юстиції, який затверджується на її засіданні.

Згідно зі статтею 131 Конституції України та статтею 5 Закону України «Про Вищу раду юстиції» Вища рада юстиції складається з двадцяти членів.

Верховна Рада України, Президент України, з'їзд суддів України, з'їзд адвокатів України, з'їзд представників юридичних вищих навчальних закладів та наукових установ призначають до Вищої ради юстиції по три члени, а всеукраїнська конференція працівників прокуратури - двох членів Вищої ради юстиції. До складу Вищої ради юстиції входять за посадою Голова Верховного Суду України, Міністр юстиції України, Генеральний прокурор України.

Керівництво роботою Вищої ради юстиції здійснює Голова Вищої ради юстиції, який обирається з членів Вищої ради юстиції на три роки, без права переобрання, на першому засіданні Вищої ради юстиції; Головою Вищої ради юстиції не може бути обрано членів Вищої ради юстиції, які входять до її складу за посадою (частини перша, друга статті 20 Закону України «Про Вищу раду юстиції»).

Згідно зі статтею 21 цього Закону до повноважень Голови Вищої ради юстиції належить:

організація роботи Вищої ради юстиції та головування на її засіданнях;

координація роботи секцій і членів Вищої ради юстиції;

призначення засідань Вищої ради юстиції;

направлення подання Вищої ради юстиції про призначення суддів Президентові України і про звільнення їх з посади;

загальне керівництво апаратом Вищої ради юстиції;

розпорядження бюджетними асигнуваннями на утримання і забезпечення діяльності Вищої ради юстиції;

здійснення інших повноважень, передбачених регламентом Вищої ради юстиції.

Регламентом Вищої ради юстиції, затвердженим рішенням Вищої ради юстиції від 04 жовтня 2010 року № 791/0/15-10 (зі змінами), призначення на посади та звільнення з посад працівників, крім посадових осіб, які обираються на посади, віднесено до повноважень Голови Вищої ради юстиції (п. 1 § 4 глави 1 розділу І). Пунктом 2 § 4 глави 1 розділу І Регламенту передбачено, що Голова Вищої ради юстиції з питань, що належать до його адміністративних повноважень, видає накази і розпорядження.

Статтею 22 Закону України «Про Вищу раду юстиції» передбачено, що заступник Голови Вищої ради юстиції, який обирається Вищою радою юстиції, виконує обов'язки Голови в разі його відсутності, забезпечує підготовку справ до розгляду та здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та регламентом Вищої ради юстиції.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до частини першої статті 48 Закону України «Про Вишу раду юстиції» на секретаріат Вищої ради юстиції покладено організаційне, інформаційно-довідкове та інше забезпечення діяльності Вищої ради юстиції. Положення про секретаріат Вищої ради юстиції, його структуру і штат затверджується Вищою радою юстиції (частина друга статті 48 Закону України «Про Вищу раду юстиції»).

Згідно із пунктом 1 Положення про секретаріат Вищої ради юстиції, затвердженого рішенням Вищої ради юстиції від 21 лютого 2012 року № 336/0/15-12, секретаріат Вищої ради юстиції виконує організаційну, юридичну, аналітичну, інформаційно-довідкову та матеріально-технічну роботу із забезпечення діяльності Вищої ради юстиції у здійсненні нею та її членами повноважень, визначених Конституцією України, Законом України «Про Вищу раду юстиції» та Регламентом Вищої ради юстиції. Керівництво секретаріатом та організацію його роботи здійснює керівник секретаріату, який підпорядкований безпосередньо Голові Вищої ради юстиції (пункти 2, 13 Положення про секретаріат Вищої ради юстиції).

Згідно з пунктом 15 Положення про секретаріат Вищої ради юстиції керівник секретаріату організовує роботу секретаріату, здійснює загальне керівництво секретаріатом, координує діяльність усіх його структурних підрозділів, несе персональну відповідальність за виконання покладених на нього обов'язків.

У сфері забезпечення реалізації державної політики з питань кадрової роботи та державної служби у секретаріаті на керівника секретаріату Вищої ради юстиції згідно із Положенням покладено ряд завдань та обов'язків, зокрема:

- внесення на розгляд Голови Вищої ради юстиції пропозицій щодо структури і штату секретаріату;

- погодження положень про структурні підрозділи секретаріату та посадових інструкцій працівників цих підрозділів, подання їх на затвердження Голові Вищої ради юстиції;

- подання Голові Вищої ради юстиції пропозицій про призначення на посади та звільнення з посад працівників структурних підрозділів секретаріату,

- подання в установленому порядку Голові Вищої ради юстиції пропозицій щодо присвоєння працівникам секретаріату рангів державних службовців, встановлення надбавок до посадових окладів, заохочення чи притягнення їх до дисциплінарної відповідальності;

- здійснення контролю за формуванням кадрового резерву, добором та розстановкою кадрів у секретаріаті;

- забезпечення організації підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників секретаріату;

- затвердження службових характеристик працівників структурних підрозділів секретаріату, які підлягають атестації;

- здійснення щорічного оцінювання державних службовців секретаріату;

- затвердження особистих річних планів роботи працівників секретаріату, зарахованих до кадрового резерву на заміщення посад;

- розгляд пропозицій керівників структурних підрозділів секретаріату щодо надання відпусток працівникам;

- участь у роботі конкурсної, атестаційної та експертної комісій, а також візування підготовлених структурними підрозділами секретаріату проектів наказів та розпоряджень Голови Вищої ради юстиції з організаційних, кадрових та фінансових питань.

Жодних інших завдань, обов'язків, прав або повноважень керівника секретаріату Вищої ради юстиції щодо реалізації працівниками секретаріату трудових прав Положення про секретаріат Вищої ради юстиції не передбачає.

Пунктом 94 Інструкції з діловодства у Вищій раді юстиції, затвердженій наказом Голови Вищої ради юстиції від 08 листопада 2013 року № 75/0/1-13передбачено, що накази (розпорядження) видають як рішення організаційно-розпорядчого чи нормативно-правового характеру. За змістом управлінської дії накази видаються з основних питань діяльності Вищої ради юстиції, адміністративно-господарських (у тому числі фінансових) або кадрових питань.

Пунктами 95-97 зазначеної Інструкції визначено порядок підготовки та підписання вищезазначених документів.

Як передбачено пунктом 95 Інструкції з діловодства у Вищій раді юстиції, проекти наказів (розпоряджень) з кадрових питань (про прийняття на роботу, звільнення, надання відпустки, відрядження тощо) готує відділ кадрового забезпечення на підставі доповідних записок керівників самостійних структурних підрозділів, заяв працівників та інших документів. Заяви про призначення, звільнення, переведення працівників секретаріату, надання їм відпусток візують відповідні керівники підрозділів, керівник секретаріату Вищої ради юстиції.

Пункт 107 Інструкції, визначаючи зміст рішення щодо звільнення працівника, також передбачає його видання у формі наказу: «У наказі про звільнення працівника зазначають повну дату (число, місяць, рік) припинення трудових відносин; пункт, статтю нормативного акту та причину звільнення, кількість календарних днів відпусток, які потребують компенсації або повернення коштів за невідпрацьовані дні відпусток».

Згідно з пунктом 96 Інструкції, проекти наказів (розпоряджень) з кадрових питань візують виконавець, начальник відділу кадрового забезпечення, працівник, відповідальний за редагування документів, а також залежно від видів наказів - начальник фінансово-економічного управління, інші посадові особи, яких стосується документ; проекти наказів (розпоряджень) з усіх питань, що надаються на підпис Голові Вищої ради юстиції, за наявності усіх необхідних віз візує уповноважений працівник правового управління та керівник секретаріату Вищої ради юстиції.

Відповідно до пункту 97 зазначеної Інструкції, накази (розпорядження) підписує Голова Вищої ради юстиції, а в разі його відсутності - заступник Голови Вищої ради юстиції; керівник секретаріату Вищої ради юстиції підписує розпорядження.

Отже, виходячи з вищенаведених норм Положення про секретаріат Вищої ради юстиції та Інструкції з діловодства у Вищій раді юстиції, суд приходить до висновку, що працівники секретаріату Вищої ради юстиції можуть бути звільнені із займаних посад на підставі наказу, який підписує Голова Вищої ради юстиції, а в разі його відсутності - заступник Голови Вищої ради юстиції. При цьому до повноважень керівника секретаріату Вищої ради юстиції належить виключно попереднє узгодження видання наказу Головою (заступником Голови) Вищої ради юстиції шляхом візування заяви працівника секретаріату Вищої ради юстиції про звільнення та візування відповідного проекту наказу, який передається на підпис Голові (заступнику Голови) Вищої ради юстиції.

Водночас, відповідно до пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про відновлення довіри до судової влади в Україні» з 11 квітня 2014 року припинені повноваження членів Вищої ради юстиції (крім тих, які перебувають у цьому органі за посадою), в тому числі Голови та заступника Голови Вищої ради юстиції. Згідно з наказами Голови Вищої ради юстиції від 10 квітня 2014 року № 64-к та № 67-к припинені повноваження заступника Голови Вищої ради юстиції та Голови Вищої ради юстиції у зв'язку з припиненням їх повноважень як членів Вищої ради юстиції на підставі вищезазначеного Закону.

Станом на момент прийняття даного рішення у справі, відсутня інформація щодо формування нового складу Вищої ради юстиції, відповідно, Голова Вищої ради юстиції та його заступник не були обрані зі складу членів зазначеного колегіального органу на його засіданні в порядку, визначеному Законом України «Про Вищу раду юстиції».

У зв'язку з відсутністю у керівника секретаріату Вищої ради юстиції повноважень щодо видання наказів (розпоряджень) щодо звільнення працівників секретаріату Вищої ради юстиції з посад, позовні вимоги ОСОБА_1 до керівника секретаріату Вищої ради юстиції задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 має бути відмовлено повністю.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки судове рішення ухвалене на користь суб'єкта владних повноважень, судові витрати, відповідно з частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 128, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В.В. Амельохін