Справа № 2012/2а-4002/11
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2015-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 р. Справа № 2012/2а-4002/11
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Донець Л.О.

Суддів: Бартош Н.С. , Мельнікової Л.В.

за участю секретаря судового засідання Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова на постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.08.2011р. по справі № 2012/2а-4002/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

01.08.2011 року ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова (далі-відповідач) про визнання неправомірними дії щодо нарахування та виплати державної та додаткової пенсії в розмірах, відповідно до ст. 50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

зобов'язання провести виплату, відповідно ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" державної пенсії у розмірі не нижче 6 розмірів мінімальних пенсій за віком з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2005 року N 1293 "Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 20.02.2011року.

Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.08.2011 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу основної пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю.

Зобов'язано відповідача провести перерахунок та виплату основної пенсії позивачеві згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2005 року N 1293 "Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", призначеної відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі не нижче 6 розмірів мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 20.02.2011 року по 15.08.2011 року.

Відповідач не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення,яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії та інвалідом 3 групи,що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_1.

18.07.2011 року позивач звернувся до відповідача з заявою про надання інформації про перерахунок пенсії за 2011 рік.

Листом відповідача від 29.07.2011 року надано відповідь позивачу про перерахунок пенсії відповідно до постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року № 654.

01.08.2011 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача про нарахування та виплату державної та додаткової пенсії до постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2005 року N 1293 "Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Задовольняючи позов суд першої інстанції прийшов до висновку про перерахунок пенсії відповідно до ст. 50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2005 року N 1293 "Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі-Постанова № 1293)

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Згідно ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, віднесеним до категорії І, які є інвалідами ІІ групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

У відповідності до ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою визначено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії І, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів ІІI групи, щодо яких установлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими шести мінімальних пенсій за віком.

Постановою № 1293, (яка набрала чинності з 1 січня 2006 року) з метою здійснення подальших заходів щодо диференціації розмірів пенсій було прийнято рішення про збільшення розміру пенсії, призначеної відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи": у 3,5 рази - пенсію по інвалідності учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році та пенсію у зв'язку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи членам їх сімей; у 2,5 рази - пенсію по інвалідності учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987-1990 роках, громадянам, евакуйованим у 1986 році із зони відчуження, та пенсію у зв'язку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи членам їх сімей.

Пунктом 2 цієї Постанови встановлено, що мінімальний розмір пенсії, передбачений частиною четвертою статті 54 Закону, не може бути нижчим: для інвалідів з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, I групи - 540 гривень, II групи - 500 гривень, III групи - 467 гривень; для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, I групи - 440 гривень, II групи - 400 гривень, III групи - 370 гривень.

Постанова № 1293, передбачали збільшення пенсій, які були призначені та виплачувались станом відповідно на 1 вересня 2004 року та на 1 січня 2006 року, за своїм правовим змістом щодо застосування мають одноразовий характер і фактично відносно позивача у 2004 та 2006 роках вже були виконані, що сторонами не оспорюється.

Зміст Постанови № 1293 не передбачає повторного збільшення пенсії після призначення її нового розміру.

Як встановлено матеріалами справи, позивач просив здійснити нарахування та виплату пенсії враховуючи підвищення пенсії у 3,5 рази згідно постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2005 року N 1293 "Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що положення вищевказаної постанови підлягали застосуванню лише для перерахунку пенсій, призначених з дотриманням положень постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 року № 1 Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету,яка втратила чинність з 01.09.2008 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року № 654, та такий перерахунок мав разовий характер.

З таких підстав, колегія суддів, вважає можливим задовольнити апеляційну скаргу, скасувати судове рішення суду першої інстанції та прийняте нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Доводи представника позивача про те,що суд апеляційної інстанції помилково відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою поданою поза межами строку на апеляційне оскарження, колегія суддів вважає хибним з наступних підстав.

На підставі ст. 186 КАС України, апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

В матеріалах справи відсутні посилання на беззаперечні та переконливі докази щодо отримання апелянтом судового рішення 04.11.2014 року, оскільки дата отримання апеляційної скарги судом - 14.11.2014 року.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Згідно до п. 3 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Таким чином, колегія суддів, дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню, а апеляційні скарги - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.08.2011р. по справі № 2012/2а-4002/11 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Донець Л.О.
Судді Бартош Н.С. Мельнікова Л.В.
Повний текст постанови виготовлений 16.01.2015 р.