Справа № 2а-9810/11/2070
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2015-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" січня 2015 р. м. Київ К/9991/47771/12

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя Костенко М.І. - головуючий, судді Веденяпін О.А., Зайцев М.П.,

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Харківської області Державної податкової служби (далі - ДПІ)

на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.10.2011

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2012

у справі № 2а-9810/11/2070

за позовом дочірнього підприємства "Автотрейдінг-Харків" (далі - Підприємство)

до ДПІ

про скасування податкового повідомлення-рішення.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий адміністративний суд України

ВСТАНОВИВ:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 19.10.2011, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2012, позов задоволено; визнано нечинними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 25.01.2011 № та від 11.04.2011 № .

У прийнятті цих судових актів попередні судові інстанції виходили з того, що позивач правомірно застосував нульову ставку ПДВ при експорті товару, тоді як матеріалами справи не підтверджується факт отримання грошових коштів від комісіонера у травні 2010 року.

Посилаючись на невідповідність наданої судами правової оцінки обставин справи вимогам чинного законодавства та дійсним обставинам справи, ДПІ звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалені у справі судові акти та відмовити у позові. Зокрема, в обґрунтування касаційних вимог ДПІ посилається на нікчемність правочину, на підставі якого товар (зерно кукурудзи) було експортовано позивачем, що виключає право Товариства на застосування нульової ставки ПДВ в порядку пункту 6.2 статті 6 Закону України «Про податок на додану вартість» та обумовлює обов'язок позивача відобразити у складі податкових зобов'язань ПДВ одержані від товариства з обмеженою відповідальністю «АТ Компані» кошти за правилом першої події.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків судів наявним у матеріалах справи доказам, правильність застосування судами норм матеріального права та дотримання ними процесуальних норм, обговоривши доводи касаційної скарги, Вищий адміністративний суд України вважає за необхідне частково задовольнити розглядувані касаційні вимоги з урахуванням такого.

Попередніми судовими інстанціями у розгляді справи встановлено, що ДПІ було проведено документальну невиїзну перевірку Товариства з питань правомірності застосування нульової ставки ПДВ у травні 2010 року.

Результати цієї перевірки відображені в акті від 28.12.2010 № 13697/2305/31941457, в якому викладено висновок ДПІ про неправомірне застосування позивачем нульової ставки податку при оподаткуванні операції з реалізації на експорт зерна кукурудзи із залученням комісіонера - товариства з обмеженою відповідальністю «АТ Компані».

На обґрунтування цього висновку ДПІ посилається на установлені під час попередніх податкових перевірок факти нікчемності правочинів між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Слобожанська зернова компанія», у рамках виконання яких позивач нібито придбав товар, що у подальшому став предметом розглядуваної експортної операції.

Наведене, у свою чергу, покладено ДПІ в основу висновку про необхідність включення до податкових зобов'язань Товариства коштів у сумі 5 109 795 грн., отриманих у травні 2010 року від названого комісіонера за фактом продажу зерна кукурудзи нерезидентові VA Intertrading Aktiengesellschaft (Австрія), у зв'язку з чим відповідач збільшив Товариству грошове зобов'язання з ПДВ на 851 631 грн. за основним платежем та на 212 907,75 грн. за штрафними санкціями за податковим повідомленням-рішенням від 11.04.2011 № (з урахуванням результатів процедури адміністративного оскарження).

Згідно з пунктом 6.2 статті 6 Закону України «Про податок на додану вартість» (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) при експорті товарів та супутніх такому експорту послуг ставка податку становить "0" відсотків до бази оподаткування.

За змістом підпункту 6.2.1 пункту 6.2 цієї ж статті Закону товари вважаються експортованими платником податку в разі, якщо їх експорт засвідчений належно оформленою митною вантажною декларацією.

Таким чином, в силу наведених законодавчих вимог операції з вивезення товарів за межі митної території України у митному режимі експорту, підтверджені оформленням вантажної митної декларації, оподатковуються за нульовою ставкою.

У справі, що переглядається, заперечуючи проти права Товариства на застосування нульової ставки ПДВ, ДПІ послалася на аналіз господарських операцій позивача з придбання товару, що виступав предметом експортного контракту.

Втім операції Товариства з купівлі продукції та її подальшого продажу (зокрема, експорту) є самостійними економічними операціями, виконання яких тягне різні податкові наслідки. У розглядуваному випадку оцінюється правомірність відображення позивачем у податковому обліку операції з експорту товару, в зв'язку з чим предметом доказування у даній справі є фактичне вивезення товару за межі митної території України та оформлення цієї операції у відповідності з вимогами чинного законодавства. Підстави та порядок набуття платником права власності на цей товар (зокрема, товарність цих операцій та їх відображення у податковому обліку платника відповідно до дійсного економічного змісту) не має правового значення для правильного вирішення цього спору.

Тобто при фактичній наявності товару та його дійсного вивезення за межі митної території України, що засвідчено в установленому порядку, номінальне оформлення операцій з придбання цього товару позивачем у товариства з обмеженою відповідальністю «Слобожанська зернова компанія» (на чому наполягає відповідач) може бути підставою для позбавлення позивача права на податковий кредит за цими операціями (у разі доведення ДПІ їх безтоварного характеру), однак не виключає право позивача на застосування нульової ставки при експортній операції. У зв'язку з цим жодних податкових наслідків не виникає і за фактом отримання позивачем як комітентом оплати вартості товарів, що були експортовані комісіонером.

Отже, висновки ДПІ, покладені в основу прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення, не можуть підтверджувати факт заниження податкового зобов'язання з ПДВ внаслідок неправомірного застосування платником нульової ставки цього податку.

У той же час в силу вимог підпункту 5.1.2 пункту 5.1 розділу V Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010 № 985 (який діяв на час прийняття оскаржуваних актів індивідуальної дії) податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, якщо орган державної податкової служби зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, оскільки податкове повідомлення-рішення податкове повідомлення-рішення від 25.01.2011 № є відкликаним у процесі його адміністративного оскарження, то скасування цього акта індивідуальної дії в судовому порядку не вимагається, позаяк не сприяє відновленню порушеного права платника.

З урахуванням викладеного Вищий адміністративний суд України вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції, відмовивши у відповідній частині позову, та скасувати ухвалу апеляційного суду, як того вимагає пункт 4 статті 223 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 225, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Харківської області Державної податкової служби задовольнити частково.

2. Ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2012 у справі № 2а-9810/11/2070 скасувати.

3. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.10.2011 у справі № 2а-9810/11/2070 змінити в частині визнання нечинним і скасування податкового повідомлення-рішення від 25.01.2011 № .

У цій частині позову відмовити.

4. В решті постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.10.2011 у справі № 2а-9810/11/2070 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку статей 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:О.А. Веденяпін
М.П. Зайцев