Справа № 521/13862/14-а
Суддя: Буран О. М.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№пр.2а/521/41/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Буран О.М., при секретарі Янкул Г.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Малиновському районі м.Одеси про визнання відмови у здійсненні перерахунку пенсії протиправною, зобов*язання вчинити певні дії, суд-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси та просить визнати відмову Управління пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_2 пенсії з урахуванням відпускних та матеріальної допомоги протиправною, а також зобов'язати УПФУ в Малиновському районі провести розрахунок пенсії на підставі наявних документів без додаткових перевірок, з урахуванням інших видів виплат (відпускних та матеріальної допомоги), на які нараховані та утримані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. У разі задоволення позову, звернути до негайного виконання у межах стягнення суми за один місяць.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в серпні 2013 року вона звернулась до УПФУ у Малиновському районі для оформлення пенсії за віком. За результатам розгляду її заяви та проведеної перевірки первинних документів, пенсію за віком було призначено без урахування розміру відпускних та матеріальної допомоги, хоча з цих сум проводились усі необхідні відрахування згідно пенсійного законодавства. В подальшому, для виправлення ситуації та для проведення перерахунку пенсії, згідно з вимогами законодавства, позивач звернулась до УПФУ в Малиновському районі м.Одеси та згідно із вказівками відповідача неодноразово додавала відповідні документи для здійснення перерахунку. Зокрема - 12.11.2013 року - довідку про розмір відпускних без урахування заробітної плати та повторну довідку про заробітну плату включно із відпускними (без перенесення на ті місяці, в яких вона фактично перебувала у відпустці) та матеріальною допомогою на оздоровлення, а також 14.01.2013 року - довідку про заробітну плату із перенесенням відпускних з місяців, в яких їй були виплачені, до місяців, в яких вона реально перебувала у відпустці.

Наприкінці квітня позивач, перевіривши банківський рахунок і не помітивши перерахунку, зателефонувала відповідачу, але їй повідомили, що відповідальним працівником, яка займалась питанням перерахунку і нібито звільнилась в лютому, ще не здійснено перерахунок, так як не проведено повторну перевірку первинних документів.

В подальшому, 8 травня 2014 року позивач додатково ще раз звернулась до відповідача з вказаним питанням у письмовій формі, проте УПФУ в Малиновському районі м.Одеси було відмовлено у проведенні перерахунку, на підставі розпорядження правління від 29.04.2014 року у зв'язку з тим, що начебто первинні документи згоріли в результаті пожежі у Будинку профспілок на Куликовому полі, яка сталась 02.05.2014 року, тому не має можливості провести їх первинну перевірку.

Не погоджуючись з вказаними діями відповідача, позивач вважає дії УПФУ в Малиновському районі м.Одеси протиправними, а відмову незаконною, оскільки архів під час пожежі не постраждав, про що додано довідку від 03.11.2014 року №84, видану підприємством об'єднання громадян «Профсервіс федерації профсоюзів Одесської області». Позивач вважає, що така відмова відповідача є противоправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, тому з метою відновлення свого порушеного права, змушена звернутися з вказаним адміністративним позовом до суду.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити.

Представник відповідача, Управління пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що провести повторну перевірку не можливо, оскільки первинні документи відсутні у наявності.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, зокрема, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Відповідно до ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону; суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України «Рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України».

Згідно із постановою Верховного Суду України від 20 лютого 2012 р. у справі № 21-430а11 -отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

У цьому разі перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, - ст. 41 Закону України від 9 липня 2003 р. № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 66 Закону України від 5 листопада 1991 р. № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення». Норми Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII «Про державну службу» та Закону України від 24 березня 1995 р. № 108/95-ВР «Про оплату праці» щодо спірних відносин є загальними».

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України у Малиновському районі м. Одеси та отримує пенсію за віком, яку її було призначено згідно з законом "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

14.01.2014 року ОСОБА_2 звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси з письмовою заявою про перерахунок пенсії із врахуванням усіх виплат, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а саме - відпускних та матеріальних, та довідкою про заробітну плату із перенесенням відпускних з місяців,в яких вони їй були виплачені, до місяців,в яких я реально перебувала у відпустці від 14.01.2014 року №7.

Згідно відповіді Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси за №150/0-1 від 23.05.2014 року, позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії на підставі розпорядження управління від 29.04.2014 року №825582, обґрунтовуючи відмову тим, що неможливо перевірити достовірність сум заробітку, наведених у довідці підприємства об'єднання громадян ««Профсервіс федерації профсоюзів Одесської області» від 14.01.2014 року №7, у зв'язку із пожежею в Будинку профспілок, яка сталась 02.05.2014 року.

Оскільки з відпускних та матеріальної допомоги ОСОБА_2 були фактично сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та необхідні страхові внески , то ці суми повинні враховуватись при обчисленні пенсії, незалежно від того, чи входили вони до структури заробітної плати.

Ч.1 ст.69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

На підставі ч.ч.1-2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного вище, суд вважає, що неврахування відповідачем відпускних та матеріальної допомоги, які повинні враховуватись при обрахунку розміру пенсії, не відповідає приписам правових актів і є незаконним, тому позовні вимоги в частині проведення ОСОБА_2 розрахунок пенсії на підставі наявних документів без додаткових перевірок, з урахуванням інших видів виплат (відпускних та матеріальної допомоги), на які нараховані та утримані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування - є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.7-9, 69-71, 158-163,167 КАС України, ст. 41 ЗУ від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"суд, постановою ВСУ від 20 лютого 2012 р. у справі № 21-430а11

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси про визнання відмови у здійсненні перерахунку протиправною, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Управління пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси у здійсненні перерахунку ОСОБА_2 з урахуванням усіх виплат, включаючи відпускні та матеріальну допомогу.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси провести ОСОБА_2 розрахунок пенсії на підставі наявних документів без додаткових перевірок, з урахуванням інших видів виплат (відпускних та матеріальної допомоги), на які нараховані та утримані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: О.М. Буран