Справа № 804/18156/14
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Лозицької І.О.
при секретарі судового засідання Василенко К.Е.
представника позивача Маслянікової І.О.
представника відповідача Покотило Д.Ю.
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Приватного підприємства «Авторубіж» до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що за результатами перевірки податковий орган прийшов до висновків щодо порушення позивачем податкового законодавства, які є обґрунтованими та підтверджені письмовими доказами, а тому, Державна податкова інспекція в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На підставі вищенаведеного, просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив відмовити в задоволенні адміністративного позову.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Перевіркою встановлено порушення:
- п.п 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 та п.288.5 ст.288 ПКУ, рішення Дніпропетровської міської ради № 216/8 від 02.02.11, внаслідок чого, встановлено заниження орендної плати за земельні ділянки, розташовані на території Бабушкінського району на 2011 рік (починаючи з 01.04.2011 року) на 702594,18 грн., 2012 рік - 936792,21 грн., на 2013 рік - 1189880,15 грн.
Приватне підприємства «Авторубіж» не погодився з податковим повідомленням - рішенням та в порядку, передбаченому ст. 56 Податкового кодексу України, п. п. 4, 8. 11, 15 Положення про порядок подання та розгляду скарг платників податків органами державної податкової служби, затвердженого Наказом Мінфіну Україні від 19.11.12р. № 1203, звернулося зі скаргою від 02.07.14 № 02 до Головного управління Міндоходів у Дніпропетровської області, яке прийняло рішення про результати розгляду скарги від 27.08.14р. № 5993/10/04- 36-10-08-09.
Як вбачається з матеріалів справи, між Дніпропетровською міською радою та ПП «Авторубіж» були укладені наступні договори оренди земельних ділянок:
Цільове призначення земельних ділянок за Договором № 1 - землі житлової та громадської забудови. Цільове призначення земельної ділянки за Договором № 2 - землі сільськогосподарського призначення.
Згідно пункту 4.1 Договору № 1, річна орендна плата за земельні ділянки встановлюється в грошовій формі у розмірі 1 % від нормативної грошової оцінки та дорівнює розміру земельного податку.
Згідно пункту 4.1 Договору № 2, річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у грошовій формі (у гривнях) у розмірі земельного податку, збільшеного на коефіцієнт 1,3.
Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.12.2013 року, право оренди земельними ділянками за адресою: м. Дніпропетровськ, по Запорізьке шосе, 32 площею 2,8433 га. та 0,0431 га. ПП «Авторубіж» припинено 06.12.2013 року. Актами приймання-передачи земельних ділянок від 06.12.2013 року підтверджено факт повернення ПП «Авторубіж» земельних ділянок Дніпропетровській міській раді.
Згідно пункту 274.1 статті 274 Податкового кодексу, розмір земельного податку за земельні ділянки по вул. Запорізьке шосе, 32 площею 2,8433 га. складає 461799,13 грн., площею 0,0431 га., складає 6602,42 грн., за земельну ділянку по вул. Запорізьке шосе, 25 площею 4,5000 га., складає 28,45 грн.
ПП «Авторубіж» надано до ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська податкові декларації з орендної плати з юридичних осіб із задекларованими сумами орендної плати за землю на 2011 - 2013 роки без урахування пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу (річна сума платежу не може бути меншою трикратного розміру земельного податку), а саме: сума орендної плати за землю на 2011 рік за даними декларацій ПП «Авторубіж» становить у розмірі 468449,43 грн. (за період з 01.04.2011 року по 31.12.2011 року, становить у розмірі 351337,05 грн.), а з урахуванням трикратного розміру земельного податку складає за даними перевірки у розмірі 1405241,64 грн. (за період з 01.04.2011 року по 31.12.2011 року, становить у розмірі 1053931,23 грн.) (заниження на 702594,18 грн. (1053931,23 грн. - 351337,05 грн.); сума орендної плати за землю на 2012 рік за даними декларацій ПП «Авторубіж» становить у розмірі 468449,43 грн., а з урахуванням трикратного розміру земельного податку, складає за даними перевірки у розмірі 1405241,64 грн. (заниження на 936 792,21 грн.); сума орендної плати за землю на 2013 рік (з 01.01 2013 року по 05.12.2013 року) за даними декларацій ПП «Авторубіж» становить у розмірі 117148,29 грн., а з урахуванням трикратного розміру земельного податку, складає за даними перевірки у розмірі 1307028,44 грн. (заниження на 1189880,15 грн.).
Основним документом, що регулює земельні відносини в Україні, є Земельний кодекс України від 25.10.01р. № 2768-ІІІ, із змінами та доповненнями (далі - Земельний кодекс).
Законом, який регулює оподаткування землі, є Податковий кодекс.
Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються, також, Цивільним кодексом України від 16.01.03р. № 435-IV, Законом України від 06.10.98р. №161-XIV «Про оренду землі», із змінами та доповненнями (далі - Закон №161), законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Статтею 206 Земельного кодексу встановлено, що використання землі в Україні, є платним, а об'єктом оподаткування, є земельна ділянка. За земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата.
Відповідно до статті 21 Закону №161, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
Підставою для нарахування земельного податку, є дані державного земельного кадастру, а орендної плати за земельну ділянку, яка перебуває у державній або комунальній власності, - договір оренди такої земельної ділянки.
Згідно із статтею 5 Закону №161, орендарями земельних ділянок, є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою.
Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу, плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу, платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим кодексом.
Відповідно до пункту 274.1 статті 274 Податкового кодексу, ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки
Оскільки, орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності, є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати, є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.
Підпунктом 288.5.1 п.288.5 ст.288 Податкового кодексу України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою:
- для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом;
- для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом.
Так, рішенням Дніпропетровської міської ради від 02.02.2011 року №216/8 «Про приведення рішень міської ради та деяких проектів рішень міської ради, які погоджено виконавчим комітетом міської ради, у галузі земельних відносин у відповідність до вимог чинного законодавства», встановлено розмір річної плати за користування земельними ділянками у мінімальному розмірі орендної плати, визначеному Податковим кодексом, незалежно від мети використання.
Орендарям земельних ділянок, розташованих у м. Дніпропетровську, за підписом міського голови 04.06.2013 року було підготовлено відкритий лист Дніпропетровської міської ради про необхідність приведення договорів оренди землі у відповідність до вимог чинного законодавства з пропозицією привести укладені договори оренди землі у відповідність до вимог Податкового кодексу.
Оскільки, сторонами в розділі 4 «Орендна плата» договорів оренди земельних ділянок ПП «Авторубіж» передбачена можливість збільшення розміру орендної плати за землю (розмір орендної плати переглядається в інших випадках, передбачених законом), а орендна плата за землю державної та комунальної власності є регульованою ціною, тому, законодавча зміна граничного розміру цієї плати, є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.
Норми Податкового кодексу з питань справляння та адміністрування загальнодержавних податків та зборів (саме, яким і виступає плата за землю), є превалюючими над нормами та положеннями інших нормативно-правових актів, що передбачено п. З підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу.
Також, суд звертає увагу, що чинним законодавством встановлено інший розмір орендної плати за землю на 2011, 2012, 2013 роки, а саме, збільшено плату за землю, ніж той, що було зафіксовано сторонами договорів на момент їх підписання.
Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
З огляду на викладене, оскільки, збільшення мінімального розміру орендної плати за землю відбулося не за волевиявленням сторін договору, а у зв'язку зі зміною ставки податку відповідно до закону, то необхідність сплати земельного податку у новому розмірі виникла у позивача, незалежно від внесення змін до договору оренди.
Таким чином, відповідачем, без застосування процедури внесення змін до договорів щодо розмірів орендної плати, правомірно збільшено позивачу податкове зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки, відповідно до мінімального розміру спірного платежу, встановленого Податковим кодексом України у 2011, 2012,2013 роках.
Відповідно до постанови Верховного Суду України від 02.12.2014 року № 21-274а14, в якій зазначено, що з набранням чинності Податкового кодексу України, річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.
При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм податкового кодексу над нормами інших актів, у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 податкового кодексу, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України.
Статтею 34 Закону № 161, встановлені наслідки припинення або розірвання договору оренди землі. Так, у разі припинення договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.
Відповідно до статті 31 Закону 161, договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. У разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.
Враховуючі, що акт приймання-передачі об'єкта оренди, є невід'ємною частиною договору оренди землі, як визначено статтею 15 Закону № 161, нарахування орендної плати припиняється з дати оформлення акта приймання-передачі (повернення) земельної ділянки (згідно пункту 7.8 Договору, Договору № 1, Договору № 2, повернення земельної ділянки здійснюється за актом приймання-передачі).
Таким чином, до повернення земельної ділянки орендодавцю ПП «Авторубіж» повинно сплачувати орендну плату за землю. З огляду на зазначені обставини та дію норм законодавства, донарахування за результатами перевірки до бюджету грошового зобов'язання з орендної плати за землю з юридичних осіб не суперечить нормам чинного законодавства.
Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві, є будь-які фактичні дані, на підставі яких, суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Вирішуючи питання щодо судового збору, суд зазначає наступне.
Згідно ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова або службова особа).
Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» 3674-VI від 08.07.2011 р. ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.
Згідно до ч. 3 ст. 4 вказаного Закону України під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.
В зв'язку з тим, що в задоволенні позову позивачу відмовлено, стягнути з Приватного підприємства "Авторубіж" на користь державного бюджету України решту судового збору в сумі 4 384,80 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 162 КАС України, при вирішені справи по суті, суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю, або частково.
З огляду на сукупність викладених обставин, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 69, 70, 71, 86, 94, 122, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Стягнути з Приватного підприємства "Авторубіж" на користь державного бюджету України решту судового збору в сумі 4 384,80 грн.
Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови, або протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови, відповідно до вимог ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та у строки, визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Постанова не набрала законної сили 17.12.14 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді І.О. Лозицька І.О. Лозицька Ф.В.Рагімов