Справа № 369/11200/14-а
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання Арсенійчук М.В.,

за участю представників сторін:

від позивача Шиленко М.В.,

від відповідача Губенко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 грудня 2014 року у справі за позовом заступника прокурора Києво-Святошинського району Київської області до Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області про скасування рішень,-

ВСТАНОВИЛА:

Заступник прокурора Києво-Святошинського району Київської області звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області, в якому просив скасувати рішення Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області від 03.07.2014 № 714 «Про затвердження тарифів на теплову енергію» та № 716 «Про затвердження тарифів на теплопостачання».

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 грудня 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням в частині про скасування рішення Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області від 03.07.2014 № 714 «Про затвердження тарифів на теплову енергію», відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції в цій частині та прийняти нове рішення, яким у задоволенні вказаних позовних вимог відмовити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи в частині, що оскаржується.

Згідно з вимогами ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які з'явилися в судове засідання, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Колегією суддів встановлено наступні обставини у справі.

03.07.2014 на 42 сесії VI скликання Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області було прийнято рішення № 714 «Про затвердження тарифів на теплову енергію» та рішення № 716 «Про затвердження тарифів на теплопостачання».

Прокуратурою Києво-Святошинського району Київської області на підставі постанови № 167 від 03.09.2014 було проведено перевірку в Чабанівській селищній раді щодо законності прийняття рішень про затвердження тарифів на теплову енергію та тарифів на теплопостачання.

За результатами перевірки було встановлено, що вказані рішення не відповідають вимогам чинного законодавства у зв'язку з тим, що відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження щодо встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

10.09.2014 року прокуратурою Києво-Святошинського району Київської області Чабанівському селищному голові Загорульку А.І. було внесено подання про усунення порушень вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», причин та умов, що їм сприяли, в якому вимагалося вжити вичерпних заходів щодо скасування рішень Чабанівської селищної ради від 03.07.2014 № 714 та № 716.

Рішенням Чабанівської селищної ради від 25.09.2014 № 760 «Про розгляд подання прокуратури про усунення порушень вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», причин та умов, що їм сприяли» подання прокурату відхилено.

У зв'язку з цим заступник прокурора Києво-Святошинського району Київської області звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані рішення відповідача прийняті органом місцевого самоврядування без достатніх повноважень.

Згідно з вимогами ст. 195 КАС України колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції в частині про скасування рішення Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області від 03.07.2014 № 714 «Про затвердження тарифів на теплову енергію».

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, розглядаючи справи щодо протиправності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З матеріалів справи вбачається, що 03.07.2014 Чабанівською селищною радою Києво-Святошинського району Київської області було прийнято рішення № 714 «Про затвердження тарифів на теплову енергію».

В преамбулі вказаного рішення зазначено, що рішення прийнято за результатами розгляду листа директора КП «Новосілки» Губенка В.І. щодо затвердження тарифів на теплову енергію, скорегованих у зв'язку з встановленням з 01 червня 2014 року зміни ціни на загальний та середньозважений тариф транспортування природного газу, який використовується для виробництва теплової енергії, що реалізується установам та організаціям, які фінансуються з державного і місцевих бюджетів, промисловим споживачам та іншим суб'єктам господарювання та на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Згідно з п. 1 вказаного рішення вирішено затвердити тарифи на теплову енергію, скореговані відповідно до граничного рівня ціни на природній газ:

- для промислових споживачів та інших суб'єктів господарювання - 1129 грн. 55 коп. без ПДВ за 1 Гкал теплової енергії;

- для установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів - 1123 грн. 23 коп. без ПДВ за 1 Гкал теплової енергії.

Датою набрання чинності цим рішенням визначено 01.08.2014.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішення прийняте відповідачем без належних повноважень, оскільки встановлення тарифів на теплову енергію відноситься до повноважень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг.

Згідно з ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Вирішуючи питання про протиправність оскаржуваного рішення селищної ради, суд повинен з'ясувати чи прийняте таке рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 20 Закону України «Про теплопостачання» тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, крім тарифів на виробництво теплової енергії для суб'єктів господарювання, що здійснюють комбіноване виробництво теплової і електричної енергії та/або використовують нетрадиційні та поновлювані джерела енергії, затверджуються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законодавством.

Таким чином, повноваження щодо встановлення тарифів на теплову енергію розподілені між Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про теплопостачання», статей 1, 5 та 6 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» до повноважень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, відноситься, зокрема, ліцензування господарської діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії, контроль за дотриманням ліцензійних умов та встановлення тарифів на теплову енергію суб'єктам природних монополій та суб'єктам господарювання на суміжних ринках в обсягах, що перевищують рівень, який встановлений ліцензійними умовами.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про теплопостачання» встановлення для відповідної територіальної громади в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на теплову енергію, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності, віднесено до компетенції органів місцевого самоврядування.

При цьому ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження щодо встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» при встановленні цін/тарифів на послуги, які виробляються суб'єктами природних монополій, діяльність яких регулюється національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, та національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, відповідно до законодавства, повноваження органів місцевого самоврядування поширюються виключно на тариф (складову тарифу), який (яка) не підлягає встановленню цими національними комісіями.

Таким чином, органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на комунальні послуги, які не підпадають під регулювання Комісії.

Досліджуючи питання щодо регулювання послуг, які відносяться до повноважень Комісії, колегія суддів виходить з такого.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державне регулювання в сфері комунальних послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг здійснює ліцензування господарської діяльності з виробництва теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії), транспортування її магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії в обсягах, що перевищують рівень, який встановлюється умовами та правилами провадження господарської діяльності (ліцензійними умовами), встановлення тарифів на комунальні послуги суб'єктам природних монополій та суб'єктам господарювання на суміжних ринках, ліцензування діяльності яких здійснюється національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг.

Відповідно до пп. 7 п. 4 Указу Президента України від 10.09.2014 № 715/2014 «Про затвердження Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» НКРЕКП відповідно до покладених на неї завдань установлює тарифи на теплову енергію, що виробляється на теплоелектроцентралях, ТЕС, АЕС та когенераційних установках і установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії; тарифи на комунальні послуги для суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання на суміжних ринках, ліцензування діяльності яких здійснюється НКРЕКП.

Ліцензійні умови встановлені в постанові Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 10.08.2012 № 276, згідно з п. 1.4 якої Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, здійснює ліцензування господарської діяльності з виробництва теплової енергії суб'єктів господарювання у разі, якщо протягом останнього року дії попередньої ліцензії на провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії суб'єкт господарювання здійснював таку господарську діяльність на території двох або більше областей України (включаючи Автономну Республіку Крим, міста Київ та Севастополь) або якщо із джерел теплової енергії суб'єкта господарювання для потреб споживачів відпускалась теплова енергія в обсязі, що перевищує 20 тис. Гкал на рік.

З наведеного вбачається, що Комісія встановлює тарифи на комунальні послуги лише тим суб'єктам природних монополій та суб'єктам господарювання на суміжних ринках, ліцензування яких вона здійснює, а також тарифи на теплову енергію, що виробляється на теплоелектроцентралях, ТЕС, АЕС та когенераційних установках і установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії.

В іншому випадку ліцензування господарської діяльності встановлення тарифів відноситься до компетенції місцевих органів влади.

Таким чином, органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на комунальні послуги для решти підприємств, які не підпадають під регулювання Комісії.

Враховуючи наведене, та зважаючи на ту обставину, що КП «Новосілки» є ліцензіатом Київської обласної державної адміністрації, не здійснює господарську діяльність на території двох або більше областей України, не використовує теплову енергію в обсязі, що перевищував би 20 тисяч Гкал на рік, колегія суддів приходить до висновку, що встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги, які надаються вказаним підприємством, здійснюється відповідним органом місцевого самоврядування.

Наведене підтверджується і роз'ясненням Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 20.11.2014 № 2010/58/61-14 (а.с. 36), згідно з яким регулювання господарської діяльності з централізованого водопостачання, водовідведення та теплопостачання КП «Новосілки» здійснюється Київською обласною державною адміністрацією - в частині ліцензування та контролю за виконанням ліцензійних умов господарської діяльності, і Чабанівською селищною радою Києво-Святошинського району Київської області - в частині встановлення тарифів.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що встановлення тарифів на теплову енергію, виробництво та постачання якої здійснює КП «Новосілки, відноситься до повноважень Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області.

Суд першої інстанції наведеного не врахував та прийшов до помилкового висновку, що згідно зі ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлення тарифів на теплову енергію відноситься до виключних повноважень Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, що мало наслідком неправильне вирішення справи в частині, що переглядається.

На підставі встановлених фактичних обставин справи, керуючись наведеними нормами права, колегія суддів зазначає, що оскаржуване рішення відповідача від 03.07.2014 № 714 «Про затвердження тарифів на теплову енергію» прийняте на підставі та в межах повноважень, що передбачені Конституцією та законами України, що підтверджується також і наступним.

В матеріалах справи міститься висновок Державної інспекції України з контролю за цінами від 25 червня 2014 року № 672-К щодо розрахунку економічно обґрунтованих планованих витрат під час формування тарифів на окремі види житлово-комунальних послуг (а.с. 41), в якому зазначено, що розрахунок економічно обґрунтованих планових витрат на складову витрат - прямі матеріальні витрати - витрати на придбання палива - природного газу, що використовується для виробництва і надання теплової енергії промисловим споживачам та іншим суб'єктам господарювання, у складі витрат на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, скоригований відповідно до граничного рівня ціни на природний газ, визначеного постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 30.05.2014 № 786, визначений в розмірі 1129 грн. 55 коп. за 1 Гкал теплової енергії для промислових споживачів та інших суб'єктів господарювання, за умови укладеного договору (додаткової угоди) з газопостачальною організацією, є економічно обґрунтованим.

Крім того, відповідно до частин 11, 12 с. 59 «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування доводяться до відома населення. На вимогу громадян їм може бути видана копія відповідних актів органів та посадових осіб місцевого самоврядування. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Частиною 5 статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі зміни цін/тарифів на житлово-комунальні послуги виконавець/виробник не менше ніж за 15 днів до введення їх у дію повідомляє про це споживачів з посиланням на рішення відповідних органів.

Порядок доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної пропозиції територіальних громад», затверджено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 30.07.2012 N 390 (далі по тексту Порядок № 390).

Положеннями розділу ІІ Порядку № 390 встановлено механізм доведення до відома споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад.

Розділом 2 Порядку передбачено наступне.

Суб'єкти господарювання здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів.

Протягом п'яти робочих днів з дня подання відповідних розрахунків до органу місцевого самоврядування суб'єкти господарювання інформують споживачів про намір здійснити зміну тарифів за визначеними цим Порядком способами.

Суб'єктами господарювання, що виробляють теплову енергію, надають комунальні послуги (послуги централізованого опалення, холодного та гарячого водопостачання, водовідведення), до відома споживачів доводиться така інформація:

- загальний розмір тарифу та його структура (плановані витрати за елементами, прибуток, податок на додану вартість);

- копія постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, про встановлення тарифів на теплову енергію чи послуги централізованого водопостачання, водовідведення (у разі якщо суб'єкт господарювання є ліцензіатом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг);

- обґрунтування причин зміни тарифу (зазначення розміру діючого тарифу та відсотка відшкодування затвердженим тарифом собівартості, планового економічно обґрунтованого тарифу, дати, коли тариф востаннє переглядався, причин перегляду тарифу, зазначення відсотка зростання основних складових тарифу (заробітної плати, електроенергії, паливно-мастильних матеріалів), визначення відсотка підвищення тарифу тощо);

- інша додаткова інформація, визначена суб'єктом господарювання та/або органом місцевого самоврядування.

Зазначена інформація доводиться до відома споживачів шляхом розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування в мережі Інтернет (за наявності), у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження (перевага надається друкованим засобам масової інформації органу місцевого самоврядування), веб-сайті суб'єкта господарювання (за наявності) та шляхом розміщення на інформаційних стендах біля адміністративних будинків органів місцевого самоврядування в населених пунктах, де споживачі отримують відповідні послуги.

Суб'єкт господарювання додатково може також доводити до відома споживачів інформацію за допомогою радіо, телебачення та способу, визначеного статутом територіальної громади.

Як вбачається із матеріалів справи, 02.06.2014 КП «Новосілки» було повідомлено споживачів про зміну тарифів з 03.07.2014 шляхом розміщення відповідного повідомлення на інформаційному стенді біля адміністративної будівлі органу місцевого самоврядування.

Розміщена інформація за змістом та строками розміщення відповідає вимогам Порядку № 390.

Повідомлення про зміну тарифів відповідно до оголошення Чабанівської селищної ради від 04.07.2014 (а.с. 44) було розміщено на інформаційному стенді будівлі селищної ради 04.07.2014 (а.с. 44) та опубліковано в газеті «Новий день» від 19.07.2014 (а.с. 48).

Виходячи з цього, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області від 03.07.2014 № 714 «Про затвердження тарифів на теплову енергію» прийняте відповідачем в межах повноважень, у спосіб та в порядку, передбачених законодавством.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки постанови суду першої інстанції в частині, що оскаржується, та дають підстави вважати, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та процесуального права.

Згідно пп. 1. 3. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним так, як прийняте з порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, оскаржувану постанову належить скасувати в частині та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 160, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області задовольнити.

Скасувати постанову Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області в частині про скасування рішення Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області від 03.07.2014 № 714 «Про затвердження тарифів на теплову енергію».

Прийняти в цій частині нову постанову.

У задоволенні вимог адміністративного позову заступника прокурора Києво-Святошинського району Київської області до Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області про скасування рішення Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області від 03.07.2014 № 714 «Про затвердження тарифів на теплову енергію» відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді І.О. Грибан
О.А. Губська

Постанову в повному обсязі виготовлено 19.01.2015 року

Головуючий суддя Парінов А.Б.

Судді: Грибан І.О.

Губська О.А.