Справа № 804/4014/14
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2015-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"13" січня 2015 р. справа № 804/4014/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2014 р. у справі № 804/4014/14

за позовом Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торнадо-Ком»

про тимчасову заборону діяльності щодо утворення відходів, -

встановив:

В листопаді 2013 р. позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив тимчасово заборонити (зупинити) діяльність щодо утворення та розміщення відходів без ліміту на утворення та розміщення відходів ТОВ «Торнадо-Ком» (код ЄДРПОУ № 31551300, юридична адреса: вул. Лєрмонтова, 37, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл., 50000).

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2014 р. в задоволені позову відмовлено повністю. Постанова мотивована тим, що показник загального утворення відходів ТОВ «Торнадо-Ком» є меншим за 1000 умовних одиниць, тому відповідач відноситься до категорії власників, які звільняються від одержання лімітів на утворення та розміщення відходів.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права. Зокрема, позивач зазначив, що відповідно до постанови Кабінет Міністрів України 03.08.1998р. N1218 «Про затвердження Порядку розроблення, затвердження і перегляду лімітів на утворення та розміщення відходів» відповідач повинен був до 01.06.2012 року подати заяву на одержання дозволу на розміщення відходів у наступному 2013 році. Однак, підприємство в порушення вимог чинного законодавства здійснює свою діяльність без дозволу на розміщення відходів та лімітів на утворення та розміщення відходів. Крім того, на момент проведення перевірки декларації про відходи, яка б підтверджувала, що показник загального утворення відходів менший 1000 умовних одиниць, підприємством надано не було.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову - про задоволення позову.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що у період з 14.10.2013 р. по 01.11.2013 р. співробітниками Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області відповідно до наказу №1526-П від 01.10.2013 р. та направлення від 08.07.2013 р. №4-9456-8-3 проведено планову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Торнадо-Ком» з питань дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, за результатами якої складено акт перевірки.

Перевіркою встановлено наступні порушення, а саме:

- ст. ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» - викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від організованих стаціонарних джерел викидів ТОВ «Торнадо-Ком» в період з 19.05.2012 року по 26.11.2012 року здійснювали без дозволу на викиди.

- ст.44 Водного кодексу України - не ведеться Журнал первинного обліку водопостачання згідно затвердженої типової форми ПОД-11;

- ст.40, 66 Водного кодексу України - не розроблені індивідуальні балансові норми водопостачання та водовідведення на одиницю продукції;

- ст.44 Водного кодексу України - на території торгівельного комплексу по вул. Лермонтова, 37, система зливової каналізації знаходиться в незадовільному санітарно-технічному стані;

- ст.17 Закону України «Про відходи» - не розроблено план організації роботи у сфері поводження з відходами. Інвентаризація відходів не проведена, на основі матеріально-сировинних баз виробництва не ведеться первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, зберігаються, обробляються, утилізуються та видаляються; відсутній договір на передачу макулатури, статистична звітність у встановленому порядку щодо них не ведеться. Встановлено змішування відходів, на утилізацію яких в Україні є відповідна технологія (відходи поліетилену, макулатури, твердих побутових відходів);

- ст.32, 33 Закону України «Про відходи» - підприємством не отримано ліміти на утворення та розміщення відходів та дозвіл на розміщення відходів в навколишньому природному середовищі на 2012 та 2013 рік.

25.10.2013 р. Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області складені протоколи про адміністративне правопорушення №№04391, 04865, 04892, 04864, 04888, а 05.11.2013 р. - прийнято постанову про накладення на головного інженера ТОВ «Торнадо-Ком» Антоненко Д.О. адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

04.11.2013 р. Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області винесено припис №4-10649-8-3.

13.11.2013 р. позивач, посилаючись на положення Закону України «Про основні засади державного (контролю) нагляду у сфері господарської діяльності», звернувся до суду з позовом про застосування заходів реагування у вигляді тимчасової заборони (зупинення) діяльності відповідача щодо утворення та розміщення відходів без ліміту на утворення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність законних підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

Правові основи прийняття рішень про обмеження, тимчасову заборону (зупинення) чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій і об'єктів (надалі -

підприємств) незалежно від форм власності у разі порушення ними

законодавства про охорону навколишнього природного середовища визначені «Порядком обмеження, тимчасової заборони (зупинення) чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій і об'єктів у разі порушення ними законодавства про охорону навколишнього природного середовища», затвердженим Постановою Верховної Ради України від 29 жовтня 1992 року N 2751-XII (далі - Порядок №2751-XII).

Підпунктом «в» п. 4 Порядку №2751-XII встановлено, що діяльність підприємств обмежується або тимчасово забороняється (зупиняється) у разі перевищення ними лімітів використання природних ресурсів, порушення екологічних нормативів, екологічних стандартів, а також вимог екологічної безпеки, зокрема: використання природних ресурсів, викидів і скидів забруднюючих речовин у навколишнє природне середовище, складування, захоронення, зберігання або розміщення виробничих, побутових та інших відходів без відповідних дозволів.

За нормами п. 3 Порядку №2751-XII рішення про обмеження, тимчасову заборону (зупинення) та припинення діяльності підприємств у разі порушення ними законодавства про охорону навколишнього природного середовища приймають у межах своєї компетенції Кабінет Міністрів України, Верховна Рада Республіки Крим, місцеві органи державної виконавчої влади, Міністерство охорони навколишнього природного середовища України та його органи на місцях, органи державного санітарно-епідеміологічного нагляду, інші спеціально уповноважені державні органи та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного (контролю) нагляду у сфері господарської діяльності» повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування. Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом, - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом.

Відповідно до п. п.7, 8 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного (контролю) нагляду у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Відповідно до п.«а» ч.1 ст.32 Закону України «Про відходи» з метою обмеження та запобігання негативному впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров'я людини забороняється вести будь-яку господарську діяльність, пов'язану з утворенням відходів, без одержання від уповноважених органів виконавчої влади у сфері поводження з відходами лімітів на обсяги утворення та розміщення відходів. Ліміти на обсяги утворення і розміщення побутових відходів не встановлюються.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про відходи» відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення.

Побутові відходи - відходи, що утворюються в процесі життя і діяльності людини в житлових та нежитлових будинках (тверді, великогабаритні, ремонтні, рідкі, крім відходів, пов'язаних з виробничою діяльністю підприємств) і не використовуються за місцем їх накопичення.

Згідно до ч. 4 ст. 33 вказаного закону України зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності спеціальних дозволів, у яких визначені види та кількість відходів, загальні технічні вимоги, заходи безпеки, відомості щодо утворення, призначення, методів оброблення відповідно до встановлених лімітів та умови їх зберігання.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» суб'єкти права власності на відходи повинні вживати ефективних заходів для зменшення обсягів утворення відходів, а також для їх утилізації, знешкодження або розміщення. Розміщення відходів дозволяється лише за наявності спеціального дозволу на визначених місцевими радами територіях у межах установлених лімітів з додержанням санітарних і екологічних норм способом, що забезпечує можливість їх подальшого використання як вторинної сировини і безпеку для навколишнього природного середовища та здоров'я людей.

Так, згідно п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.1998 р. №1218 «Про затвердження Порядку розроблення, затвердження перегляду лімітів на утворення та розміщення відходів» до категорій власників, які звільняються від одержання лімітів на утворення та розміщення відходів, належать:

- власники відходів як вторинної сировини, які провадять статутну діяльність із збирання і заготівлі таких відходів;

- власники відходів, які не підлягають включенню до реєстру об'єктів утворення, оброблення та утилізації відходів відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 31 серпня 1998 р. №1360 «Про затвердження Порядку ведення реєстру об'єктів утворення, оброблення та утилізації відходів».

Відповідно до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 31 серпня 1998 р. № 1360 «Про затвердження Порядку ведення реєстру об'єктів утворення, оброблення та утилізації відходів» критерієм включення об'єкта утворення відходів в Реєстр є показник загального утворення відходів. До реєстру включаються об'єкти, для яких показник загального утворення відходів перевищує граничне значення (Пгз), що дорівнює 1000 умовних одиниць на рік.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги (ч.1 ст.195 КАС України).

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, головним доводом для застосування до відповідача заходів реагування, на думку позивача, є здійснення ним діяльності без дозволу на розміщення відходів та лімітів на утворення та розміщення відходів.

Підчас перевірки відповідача позивачем було встановлено, що основною діяльністю ТОВ «Торнадо-ком» є надання в оренду і експлуатація власного чи орендованого нерухомого майна.

Отже, на відповідача не покладено обов'язок щодо отримання лімітів на обсяги утворення і розміщення відходів.

Позивач не довів суду, що показник загального утворення відходів відповідача перевищує граничне значення (Пгз), що дорівнює 1000 умовних одиниць на рік.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування до відповідача заходів реагування у вигляді тимчасової заборони (зупинення) діяльності щодо утворення та розміщення відходів без ліміту на утворення та розміщення відходів.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому постанову слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2014 р. клопотання Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області задоволено частково та відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на постанову суду від 07.04.2014 р. до прийняття рішення у справі.

Відповідно до пп.2 п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

На час подання апеляційної скарги Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області ставка судового збору за подання апеляційної скарги по цій справі становила 36 грн. 54 коп.

Оскільки підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, то вказана сума підлягає стягненню з Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2014 р. у справі № 804/4014/14 залишити без змін.

Стягнути з Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 36 грн. 54 коп. в дохід Державного бюджету України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та відповідно до та відповідно до ч.10 ст.183-2 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун