Справа № 9101/159278/2012
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

іменем України

21 травня 2014 рокусправа № 2а-4926/11

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий суддя Суховарова А.В. (доповідач)

судді Головко О.В., Ясенової Т.І.,

розглянувши у письмовому провадженні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці і соціального захисту населення Ленінської районної в м.Дніпропетровську ради на постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 04.10.2011 у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці і соціального захисту населення Ленінської районної в м.Дніпропетровську ради про виплату допомоги на дитину

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до Управління праці і соціального захисту населення Ленінської районної в м.Дніпропетровську ради, в якому вказує, що він є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом ІІ групи. Його син ОСОБА_2 08.03.2005 є дитиною інвалідом, захворювання якого пов'язано з Чорнобильською катастрофою. Позивач просить зобов'язати з 01.01.2011 зобов'язати здійснювати щомісячні виплати на дитину в розмірі 50 процентів мінімальної заробітної плати у відповідності до пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; виплатити сину одноразову допомогу на оздоровлення в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат у відповідності до частини 4 статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 04.10.2011, прийнятою в скороченому проваджені, позов задоволений.

В апеляційній скарзі Управління праці і соціального захисту населення просить постанову суду скасувати. Посилається на те, що бюджетом не передбачена виплата допомоги в розмірі, якому просить позивач.

Перевіривши законність і обгрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», потерпілим дітям щомісячно виплачується 50 процентів мінімальної заробітної плати незалежно від інших виплат на кожну дитину шкільного віку, яка евакуйована із зони відчуження або народилась після 26.04.1986 від батька, який на час настання вагітності матері, має підстави належати до категорії 1 або 2, або матері, яка на час настання вагітності або під час вагітності має підстави належати до категорії 1 або 2, а також на кожну дитину, яка проживала у зоні безумовного обов'язкового відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення.

Відповідно до частини 4 статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», дітям-інвалідам щорічна допомога на оздоровлення виплачується в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Відповідно до частин 5 і 7 цієї ж статті, щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Доводи апеляційної скарги про відсутність бюджетних коштів колегією суддів не приймаються. Європейський Суд з прав людини у справі «Кечко проти України» зазначив, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань. Відповідно до статті 32 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, юрисдикція Європейського Суду з прав людини поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї. Відповідно до пункту 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», Україна повністю визнає на своїй території юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Керуючись пунктом 1 статті 198, статтями 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці і соціального захисту населення Ленінської районної в м.Дніпропетровську ради залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 04.10.2011 - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко

Суддя: Т.І. Ясенова