Справа № 159/45/15-а
Суддя: Денисюк Т. В.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/45/15-а
Провадження № 2-а/159/20/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 21 січня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючої - судді Денисюк Т.В.,

за участю секретаря Гарбар О.В.

розглянувши у відритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування міста Ковеля та Ковельського району УМВС України у Волинській області Долінка Сергія Федоровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

05 січня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить скасувати як незаконну постанову начальника відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування міста Ковеля та Ковельського району УМВС України у Волинській області Долінка Сергія Федоровича від 12 грудня 2014 року серії ПС1 № 695606 про притягнення її до відповідальності за ч. 2 ст. 140 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 вказує на те, що оскаржуваною постановою її визнано винною у порушенні п. 32.1 Правил дорожнього руху, а саме у встановленні тимчасового торгового павільйону в м. Ковелі по АДРЕСА_1 без погодження з Державтоінспекцією. Позивач вважає, що таке погодження необхідне лише у разі розташування кіосків, павільйонів, рекламоносіїв в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць і доріг, натомість працівниками ДАІ не встановлено конкретне розташування червоної лінії по АДРЕСА_1 в м. Ковелі, а тому, на думку позивачки, оскаржувана постанова є необґрунтованою. Крім того, позивачка вважає, що диспозиція ч. 2 ст. 140 КУпАП взагалі не передбачає відповідальності за неотримання згоди ДАІ при розміщенні торгівельного павільйону. Також, просить врахувати ту обставину, що протокол, на підставі якого винесено оскаржувану постанову вже був предметом дослідження суду, за наслідками якого попередню постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності скасовано.

В судове засідання позивачка не з'явилась, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю.

Представник відповідача Домець А.С. подав письмові заперечення проти позову та клопотання про розгляд справи у його відсутності, у задоволенні позову просить відмовити.

Відповідно до правил ст. 41 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного:

Як вбачається з постанови начальника відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування міста Ковеля та Ковельського району УМВС України у Волинській області Долінка Сергія Федоровича від 12 грудня 2014 року серії ПС1 № 695606 ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 140 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 345 грн. за те, що вона 12 листопада 2014 року о 11.10 год. в м. Ковелі по АДРЕСА_1 встановила тимчасовий торгівельний павільйон без погодження з органами ДАІ, чим порушила п. 32.1 Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2)з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3)обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4)безсторонньо (неупереджено);

5)добросовісно;

6)розсудливо;

7)з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8)пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9)з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10)своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виконуючи вимоги законодавства судом встановлено, що до повноважень начальника ВДАІ статтею 222 КУпАП віднесено повноваження на прийняття рішень про притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 140 КУпАП.

Приймаючи таке рішення у виді постанови про притягнення до відповідальності уповноважена особа в силу ст. 280 КУпАП зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно матеріалів справи дії ОСОБА_1 по встановленню тимчасового торгівельного павільйону в м. Ковелі по АДРЕСА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 140 КУпАП.

Диспозиція цієї частини статті передбачає відповідальність за порушення визначеного законодавством порядку погодження з Міністерством внутрішніх справ України: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об'єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування.

Суб'єктом владних повноважень вірно кваліфіковано дії особи, оскільки встановлення тимчасового торгівельного павільйону на вулицях міста є проведенням будь-яких робіт на вулицях. Позиція позивача про те, що ч. 2 ст. 140 КУпАП взагалі не передбачає відповідальності за її дії є невірним тлумаченням законодавства.

Перевіряючи наявність в діях особи складу даного правопорушення, суд враховує положення п. 32.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року із наступними змінами та доповненнями, згідно якого з органами Державтоінспекції узгоджуються розміщення в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць і доріг та їх штучних спорудах кіосків, павільйонів, рекламоносіїв, пересувних торговельних пунктів, а також на прилеглих територіях, будинках, спорудах - адміністративних приміщень підприємств, установ та організацій, місць торгівлі та надання послуг.

Необхідність погодження з ДАІ встановлення торгівельних павільйонів в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць обумовлена дією на території України Єдиних правил ремонту, утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 20 березня 1994 року.

Зокрема, у пункті першому вказаних Правил передбачено, що вони поширюються на автомобільні (позаміські) дороги, міські вулиці і дороги загального користування, залізничні переїзди (далі - дорожні об'єкти) в межах смуги їх відчуження та червоних ліній і є обов'язковими для їх власників або уповноважених ними органів, організацій, що здійснюють ремонт і утримання дорожніх об'єктів (далі - дорожньо-експлуатаційні організації) і користувачів.

В силу пункту четвертого Правил до користувачів віднесено власників малих архітектурних форм. До малої архітектурної форми відноситься невелика (площею до 30 кв. метрів) споруда торговельно-побутового призначення, яка виготовляється з полегшених конструкцій і встановлюється тимчасово без спорудження фундаменту.

Пункти 27 та 35 Правил передбачають на якій відстані від проїзної частини доріг і вулиць, перехресть, переїздів може бути розташований такий об'єкт.

Отже, аналіз діючого законодавства свідчить про необхідність погодження з Державтоінспекцією розташування тимчасового торгівельного павільйона (МАФ) в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць.

Як вбачається з наданих суб'єктом владних повноважень заперечень торгівельний павільйон позивачки розташований в районі перехрестя АДРЕСА_2

Згідно довідки відділу містобудування та архітектури виконкому Ковельської міської ради вказані тимчасові споруди розміщені в межах червоних ліній АДРЕСА_1

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність в діях позивачки складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП.

Наведені у позовній заяві доводи неправомірності оскаржуваної постанови є безпідставними.

Судом також встановлено, що суб'єкт владних повноважень виніс оскаржувану постанову в межах дозволених ст. 38 КупАП строків на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 12.11.2014 року.

При визначенні виду та розміру стягнення також дотримано принципи доцільності та обгрнутованості, обрано найм'якше стягнення в межах санкції частини статті у виді штрафу і визначено мінімальний розмір.

Підстав для скасування оскаржуваної постанови суд не вбачає.

Не спростовують висновків суду посилання позивача на скасування судом у листопаді 2014 року попередньої постанови про притягнення її до відповідальності, винесеної на підставі того ж протоколу, оскільки із змісту постанови Ковельського міськрайонного суду від 25.11.2014 року випливає, що мало місце порушення процедури прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності, у закритті провадженні по суті правопорушення відмовлено. Отже, відповідач вправі був прийняти нову постанову, яка була предметом дослідження в даному провадженні.

На підставі викладеного, у задоволенні заявленого адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 11, 72, 86, 94, 128, 160-163 КАС України, ст. ст. 7, 8, 33, 245, 256, 268, 276, 278, 279, 280, 283, 287, 289 КУпАП суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до начальника відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування міста Ковеля та Ковельського району УМВС України у Волинській області Долінка Сергія Федоровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча: Т. В. Денисюк