Справа № 826/12658/14
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

20 січня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Форбс Капітал" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Форбс Капітал" до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 жовтня 2014 року в задоволенні адміністративного позову ТОВ "Форбс Капітал" до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень - відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною постановою, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить її скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, на підставі наказу відповідача № 357 від 31 січня 2014 року, згідно пп. 75.1.2 п. 75.1 статті 75, статті 77 Податкового кодексу України була проведена виїзна планова перевірка ТОВ "ФОРБС КАПІТАЛ" () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 17 серпня 2011 року по 31 грудня 2012 року.

Вказаною перевіркою встановлено порушення пп. 135.5.15 п. 135.5 статті 135 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 2 102 100,00 грн.; пп. 168.1.1 п. 168.1 статті 168, п. 176.2 «а» статті 176 з урахуванням пп. 170.2.2, 170.2.9 п. 170.2 статті 170 ПК України, в результаті чого не сплачено до бюджету податок на доходи фізичних осіб в сумі 56 566 974,48 грн.; статті 51, п. 176.2 «б» статті 176 ПК України, у частині не відображення суми додаткового доходу на користь фізичних осіб, у податковому розрахунку за формою 1-ДФ.

За результатами даної перевірки 03 квітня 2014 року податковим органом було складено акт № 294/26-55-22-02/37185939.

22 квітня 2014 року ДПІ у Печерському районі м. Києва, на підставі акта перевірки №294/26-55-22-02/37185939 прийняла податкові повідомлення-рішення: № 2, яким збільшено суму грошового зобов'язання в розмірі 2 627 625,00 грн., з якої: за основним платежем - 2 102 100,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 525 525,00 грн. за платежем: податок на прибуток, код платежу: 11021600; № 2, яким визначено суму грошового зобов'язання в розмірі 70 708 718,00 грн., з якої: за основним платежем - 56 566 974,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 14 141 744,00 грн. за платежем: податок на доходи фізичних осіб, код платежу: 11010100; 133; № 2, яким визначено суму грошового зобов'язання в розмірі 510,00 грн., з якої: за основним платежем - 0,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 510,00 грн. за платежем: податок на доходи фізичних осіб, код платежу: 11010100; 133; № 316/26551702, яким визначено суму грошового зобов'язання в розмірі 26 026 324,00 грн., з якої: за основним платежем - 0,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 26 026 324,00 грн. за платежем: податок на доходи фізичних осіб, код платежу: 11010100; 133.

Не погоджуючись з зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх в судовому порядку.

Як вбачається зі змісту акта перевірки, підставою донарахування позивачу сум податкових зобов'язань з податку на прибуток та податку на доходи фізичних осіб був факт господарських правовідносин у перевіряємому періоді з контрагентом позивача ТОВ "Фасадрем-сервіс" та посилання на не утримання податку на доходи з фізичних осіб із інвестиційного доходу фізичних осіб - продавців цінних паперів.

Згідно п. 135.2 статті 135 ПК України, доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до пп. 135.5.15 п. 135.5 цієї статті, інші доходи включають: інші доходи платника податку за звітний податковий період.

Згідно пп. 14.1.27 п. 14.1 статті 14 ПК України, витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

У відповідності до п. 138.2 статті 138 ПК України - витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 статті 139 ПК України - не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до п. 198.6 статті 198 ПК України - не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Підставою для нарахування податкового кредиту, відповідно до п. 201.10 статті 201 ПК України є податкова накладна, яка видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» - підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Частиною 2 статті 9 зазначеного Закону передбачено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

За змістом наведених правових норм податковий кредит для визначення об'єкта оподаткування ПДВ має бути сформований за наявності фактично здійснених і підтверджених належним чином господарських операцій разом із складеними при їх проведенні первинними документами, які відображають реальність тієї операції, яка є підставою для обліку платника податків.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ "ФОРБС КАПІТАЛ" та ТОВ "Фасадрем-сервіс" (покупець), в особі директора Голоти В.І. було укладено договір купівлі-продажу цінних паперів № 2/12-12 ДД від 23 лютого 2012 року на загальну кількість цінних паперів - 1 штука загальною номінальною вартістю цінних паперів - 10 000 000,00 грн., а саме: простий вексель ТОВ "Фасадрем-сервіс" (), серія АА 2431891, номінальна вартість та ціна 10 000 000,00 грн., дата складання - 22 лютого 2012 року, дата погашення - за пред'явленням.

На підтвердження реальності господарської операції за вище зазначеним договором позивачем надано до суду: акт прийому-передачі цінних паперів від 23.02.2012 до договору купівлі-продажу цінних паперів № 2/12-12 ДД від 23 лютого 2012 року, згідно якого продавець передав, а покупець прийняв цінні папери; простий вексель серія АА 2431891 на суму 10 000 000,00 грн.

Крім цього, між ТОВ "ФОРБС КАПІТАЛ" та ТОВ "Фасадрем-сервіс" (покупець), в особі директора Голоти В.І. було укладено договір купівлі-продажу цінних паперів № 53/3-12 ДД від 25 жовтня 2012 року на загальну кількість цінних паперів - 1 штука загальною номінальною вартістю цінних паперів - 10 000 000,00 грн., а саме: простий вексель ТОВ "Фасадрем-сервіс" (), серія АА 2431892, номінальна вартість та ціна 10 000 000,00 грн., дата складання - 22 лютого 2012 року, дата погашення - за пред'явленням.

На підтвердження реальності господарської операції за вище зазначеним договором позивачем надано до суду: акт прийому-передачі цінних паперів від 25 жовтня 2012 року до договору купівлі-продажу цінних паперів № 53/3-12 ДД від 25 жовтня 2012 року, згідно якого продавець передав, а покупець прийняв цінні папери; простий вексель серія АА 2431892 на суму 10 000 000,00 грн.

Колегією суддів встановлено, що при визначенні вказаних господарських операцій безтоварними, відповідач посилався на акт ДПІ у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 12 жовтня 2012 року № 842/22-08/31663124 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Фасадрем-сервіс" () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 червня 2011 року по 30 вересня 2012 року», пояснення директора ТОВ "Фасадрем-сервіс" Голоти В.І. та Висновок спеціаліста Центру судових і спеціальних експертиз В.В. Павлова від 28 серпня 2012 року № 394/1 щодо результатів проведеного порівняльного дослідження підписів від імені Голоти В.І. на документах.

Отже, згідно зазначеного акта № 842/22-08/31663124, ТОВ "Фасадрем-сервіс" станом на 09 жовтня 2012 року не звітує, останній звіт був наданий за травень 2012 року за юридичною та фактичною адресою - 01023, м. Київ, вул. Мечникова, 8, кв. 22, проте, за вказаною адресою товариство не знаходиться, має стан платника « 9» - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням. Крім того, чисельність працюючих відповідно до даних 1-ДФ - одна особа, фактично відсутні трудові ресурси, виробниче обладнання, сировина, матеріали для здійснення основного виду діяльності.

Висновком спеціаліста від 28 серпня 2012 року № 394/1 щодо результатів проведеного порівняльного дослідження підписів від імені Голоти В.І. на документах, виданих ТОВ "Фасадрем-сервіс", встановлено, що підписи виконані Голотою В.І.

Крім того, директор ТОВ "Фасадрем-сервіс" Голота В.І. надав пояснення, згідно яких він виключно за грошову винагороду погодився підписувати довіреності, реєстраційні, фінансово-господарські документи підприємства, яке фактично ніякої фінансово-господарської діяльності не вело, фактично ніякого бухгалтерського обліку не вів, бо не має спеціального фаху.

Даних обставин справи позивачем спростовано не було.

Згідно Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2011 року № 1936/11/13-11 вбачається, що сама собою наявність окремих документів не є підставою для висновків про реальність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю не мали місце. Наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погоджується колегія суддів апеляційного суду, стосовно того, що надані позивачем документи не дають можливості встановити реальність здійснених операцій та факт використання в господарській діяльності позивача, оскільки, договори та акти прийому-передачі цінних паперів (простих векселів) від імені ТОВ "Фасадрем-сервіс" підписані та виконані ОСОБА_5, який у власних поясненнях, спростовував свою причетність до фінансово-господарської діяльності даного товариства та стверджував, що лише підписував документи за грошову винагороду.

Таким чином, право чини, укладені позивачем з контрагентом, не спричиняють реального настання правових наслідків, тому податкове повідомлення-рішення відповідача від 22 квітня 2014 року № 2 вбачається правомірним.

Щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 22 квітня 2014 року № 2, № 2, № 316/26551702, слід зазначати наступне.

Судом встановлено, що ТОВ "ФОРБС КАПІТАЛ" придбало інвестиційні сертифікати (без документарна форма) шляхом перерахування коштів на рахунок ОСОБА_6 загальною сумою 319 304 644,00 грн., згідно договорів купівлі-продажу цінних паперів:

- № 2/13-12 від 23.02.2012 на суму 12 702 000,00 грн.;

- № 3/2-12 від 15.03.2012 на суму 15 000 000,00 грн.;

- № 5/1-12 від 22.03.2012 на суму 14 000 000,00 грн.;

- № 7/1-12 від 2703.2012 на суму 14 500 000,00 грн.;

- № 9/1-12 від 30.03.2012 на суму 10 000 000,00 грн.;

- № 10/2-12 від 02.04.2012 на суму 15 000 000,00 грн.;

- № 12/1-12 від 09.04.2012 на суму 16 884 000,00 грн.;

- № 13/1-12 від 12.04.2012 на суму 15 000 000,00 грн.;

- № 16/1-12 від 24.04.2012 на суму 15 000 000,00 грн.;

- № 17/2-12 від 27.04.2012 на суму 21 000 000,00 грн.;

- № 20/1-12 від 15.05.2012 на суму 15 000 000,00 грн.;

- № 23/2-12 від 29.05.2012 на суму 18 000 000,00 грн.;

- № 26/2-12 від 08.06.2012 на суму 19 589 000,00 грн.;

- № 29/2-12 від 20.06.2012 на суму 20 000 000,00 грн.;

- № 32/2-12 від 06.07.2012 на суму 18 000 000,00 грн.;

- № 35/3-12 від 17.07.2012 на суму 20 000 000,00 грн.;

- № 37/1-12 від 01.08.2012 на суму 17 000 000,00 грн.;

- № 39/1-12 від 15.08.2012 на суму 19 000 000,00 грн.;

- № 52/1-12 від 24.10.2012 на суму 5 000 000,00 грн.;

- № 55/1-1ДД від 29.10.2012 на суму 10 000 000,00 грн.;

- № 60/2-12 від 23.11.2012 на суму 8 629 644,00 грн.;

- № 3/2-12 від 15.03.2012 на суму 15 000 000,00 грн.

Крім того, ТОВ "ФОРБС КАПІТАЛ" придбало інвестиційні сертифікати (без документарна форма) шляхом перерахування коштів на рахунок ОСОБА_7 загальною сумою 6 730 600,00 грн., згідно договорів купівлі-продажу цінних паперів:

- № 45/3-12 від 19.09.2012 на суму 1 352 600,00 грн.;

- № 59/2-12 від 21.11.2012 на суму 5 089 500,00 грн.;

- № 61/6-12 від 28.11.2012 на суму 288 500,00 грн.

Також, позивач придбало інвестиційні сертифікати (без документарна форма) шляхом перерахування коштів на рахунок ОСОБА_8 загальною сумою 6 730 600,00 грн., згідно договорів купівлі-продажу цінних паперів:

- № 45/2-12 від 18.09.2012 на суму 1 352 600,00 грн.;

- № 59/1-12 від 21.11.2012 на суму 5 089 500,00 грн.;

- № 61/5-12 від 28.11.2012 на суму 288 500,00 грн.

Відповідно до пп. 170.2.2 п. 172.2 статті 170 ПК України, інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4 - 170.2.6 цього пункту (крім операцій з деривативами).

Згідно пп. 170.2.9 п. 170.2 статті 170 ПК України, податковим агентом платника податку, який здійснює операції з інвестиційними активами з використанням послуг професійного торговця цінними паперами, включаючи банк, є такий професійний торговець (крім операцій з цінними паперами, визначеними у підпункті 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу).

Відповідно до пп. 14.1.180 п. 14.1 статті 14 ПК України, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Згідно пп. 168.1.1 п. 168.1 статті 168 ПК України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Пунктом 167.1 статті 167 ПК України визначено, що ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри. Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 17 відсотків.

Відповідно до п. 1.3 Методики визначення інвестиційного прибутку професійним торговцем цінними паперами при виконанні функцій податкового агента, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 22 листопада 2011 року № 1484 та рішення Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 22 листопада 2011 року № 1689, податковий агент - вживається у значенні терміна "податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб", наведеному в підпункті 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 розділу I Податкового кодексу України, та одночасно означає торговця цінними паперами (його філію, відділення, інший відокремлений підрозділ), який діє на підставі договору, укладеного з платником податку.

Таким чином, в даному випадку податковим агентом, згідно договорів купівлі-продажу цінних паперів між ТОВ "ФОРБС КАПІТАЛ" та вказаними фізичними особами є ТОВ "ФОРБС КАПІТАЛ", а, відтак, обов'язок щодо нараховування, утримання та перерахування в бюджет податку на доходи фізичних осіб покладається на позивача.

Згідно п. 176.2 «а» статті 176 ПК України, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Відповідно до п. 176.2 «б» статті 176 ПК України, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Згідно п. 2.5 Методики, результат (інвестиційний прибуток або збиток) від операції з кожним окремим пакетом цінних паперів розраховується як різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого пакета цінних паперів, та його вартістю, що визначається як сума витрат, понесених у зв'язку з придбанням такого окремого пакета цінних паперів з урахуванням розділу III цієї Методики.

Відповідно до п. 2.13 Методики, витрати на придбання інвестиційного активу включають документально підтверджені первинними документами суми компенсації вартості інвестиційного активу (у тому числі витрати, понесені шляхом обміну на інший інвестиційний актив) та інші витрати з урахуванням норм цієї Методики.

Згідно п. 2 «д» ч. 5 статті 3 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок", боргові цінні папери - цінні папери, що посвідчують відносини позики і передбачають зобов'язання емітента сплатити у визначений строк кошти, передати товари або надати послуги відповідно до зобов'язання. До боргових цінних паперів відносяться, зокрема, векселі.

Згідно ч. 3 статті 341 Господарського кодексу України, безготівкові розрахунки можуть здійснюватися у формі платіжних доручень, платіжних вимог, вимог-доручень, векселів, чеків, банківських платіжних карток та інших дебетових і кредитових платіжних інструментів, що застосовуються у міжнародній банківській практиці.

Як підтверджується матеріалами справи, ані ОСОБА_8, ані ОСОБА_7 купуючи у ТОВ «Фондова компанія «Магнат Інвест» інвестиційні сертифікати, які в подальшому були продані ТОВ "ФОРБС КАПІТАЛ", не понесли жодних витрат, оскільки, розрахувалися простими векселями серія, дата пред'явлення яких - 20 листопада 2020 року, отже, лише листопада 2020 року вказані особи понесуть витрати на придбання цінних паперів.

Щодо відносин з ОСОБА_9 позивачем документи суду надані не були. В апеляційній скарзі жодних пояснень з цього приводу не міститься.

Отже, позивачем не було спростовано доводів акта перевірки та правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 22 квітня 2014 року № 2, № 2, № 316/26551702.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про правомірність висновків зазначеного акту податкової перевірки, та прийнятих на його основі оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні даного адміністративного позову.

Тобто при винесенні постанови судом було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до статті 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Форбс Капітал" - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Файдюк В.В.

Судді: Чаку Є.В.

Мєзєнцев Є.І.