Справа № 806/4710/14
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2015-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Літвин О.Т.
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
ПОСТАНОВА

іменем України

"19" січня 2015 р. Справа № 806/4710/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Зарудяної Л.О.

Кузьменко Л.В.

при секретарі Кратюк А. О.

за участю представника ДПІ:

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріпол" на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "04" грудня 2014 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріпол" до Малинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2014 року до суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Агріпол" із позовом до Малинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, а саме з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач просить визнати протиправними дії Малинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області щодо складання Акту №58/22-12/38455844 від 07.08.2014 року "Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ "Агріпол" () з питань фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ "РАНГОЛІ" (), їх реальності та повноти відображення в обліку за період діяльності з 01.05.2017 року по 31.05.2014 року та зобов'язати відповідача вилучити із АІС "Система автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" інформацію щодо Акту перевірки №58/22-12/38455844 від 07.08.2014 року "Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ "Агріпол" () з питань фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ "РАНГОЛІ" (), їх реальності та повноти відображення в обліку за період діяльності з 01.05.2017 року по 31.05.2014 року .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за результатами позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріпол" було складено акт №58/22-12/38455844 від 07.08.2014 року "Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ "Агріпол" () з питань фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ "РАНГОЛІ" (), їх реальності та повноти відображення в обліку за період діяльності з 01.05.2017 року по 31.05.2014 року, яким встановлено порушення п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, п.187.1 ст.187 п.п.14.1.179, п. 14.1 ст.14, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкових зобов'язань по податку на додану вартість у травні 2014 року в сумі 1998999,70 грн. З такими діями та висновками відповідача позивач не погоджується.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 04.12.2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, позивач подав апеляційну скаргу. В своїй апеляційній скарзі позивач посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, позивач просить скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 04.12.2014 року та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при прийнятті оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі наказу № 386 від 23.07.2014 року, Малинською ОДПІ було проведено позапланову невиїзну документальну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріпол" з питань фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ "РАНГОЛІ" (), їх реальності та повноти відображення в обліку за період діяльності з 01.05.2017 року по 31.05.2014 року та складено акт №58/22-12/38455844 від 07.08.2014 року (а.с.7-21).

Оспорюючи правомірність дій відповідача щодо складання акту №58/22-12/38455844 від 07.08.2014 року "Про результати позапланової невиїзної документальної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріпол" з питань фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ "РАНГОЛІ" (), їх реальності та повноти відображення в обліку за період діяльності з 01.05.2017 року по 31.05.2014 року" позивач обґрунтовував свої доводи тим, що відповідачем за результатами проведеної ним позапланової перевірки безпідставно було не визнано господарські операції з його контрагентом за травень 2014 року. Зазначає також, що відповідач безпідставно, користуючись лише сумнівними припущеннями, звинувачує його у формуванні неіснуючих господарських операцій. Позивач наводить в позовній заяві документальні докази реальності цих операцій.

Позивач скористався гарантованим Конституцією України правом на звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод. Дане право закріплене і в ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного суду України, в якій зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Крім того, відповідно до ст.2, п.1 ч.1 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Із наведених норм права випливає, що позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте, ці рішення, дія або бездіяльність у будь-якому випадку повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин особи, яка звернулася за їх захистом.

Згідно п.20.1.4 ст.20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право поводити перевірки платників податку (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту (пп.78.1.1 п.71.1 ст.78).

Відповідно до п.86.1 ст.86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

У разі незгоди платника податків з висновками акта такий платник зобов'язаний підписати такий акт перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Отже, вчинення податковим органом дій по складанню акту перевірки за результатами проведення позапланової перевірки у випадках встановлення під час проведення такої перевірки порушень податкового законодавства прямо передбачено у повноваженнях органів державної податкової служби. Тобто, дії по складанню акта перевірки є частиною процесу реалізації податковим органом повноважень, наданих йому чинним законодавством. Крім того, обставини, викладені в акті перевірки, є лише відображенням фактичних дій посадових осіб контролюючого органу, вчинених в процесі перевірки, щодо співставлення даних первинного бухгалтерського обліку та інших документів.

Результатом реалізації таких повноважень є винесення у відповідній формі рішення, яке породжує юридичні наслідки для платників податків.

Отже, саме результат реалізації повноважень податкового органу (тобто, рішення контролюючого органу), а не процес реалізації його повноважень (як то, дії по проведенню перевірки, включення до акту перевірки певних висновків) має бути об'єктом оскарження.

Дотримання контролюючим органом вимог актів законодавства щодо порядку та підстав для складання акту перевірки входить до предмету доказування при розгляді спору про правомірність рішення, прийнятого контролюючим органом за результатами перевірки.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що акт перевірки та викладені в ньому факти та висновки не є рішеннями суб'єкта владних повноважень, що породжують для позивача певні правові наслідки.

Акт перевірки є виключно носієм доказової інформації про виявлені податковим органом під час проведення перевірки порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання, обов'язковим документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу. Контролюючий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб'єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо вчинення ним дій та рішень, що приймаються на підставі такого акту, обґрунтувати ними власну позицію щодо наявності певних порушень, допущених платником податку.

Стосовно вимоги позивача про зобов'язання відповідача вилучити із АІС "Система автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" інформацію щодо Акту №58/22-12/38455844 від 07.08.2014 року "Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ "Агріпол" () з питань фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ "РАНГОЛІ" (), їх реальності та повноти відображення в обліку за період діяльності з 01.05.2014 року по 31.05.2014 року судова колегія зазначає.

Статтею 16 Закону України "Про інформацію" закріплено, що податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Правовий режим податкової інформації визначається Податковим кодексом України та іншими законами.

Згідно з положеннями статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.

Суд першої інстанції вважав, що автоматизована інформаційна система відображає узагальнені висновки актів проведених у них перевірок те безпосередньо не породжує для платників податків ніяких прав та обов'язків, тому вважав, що не порушені права позивача і в результаті внесення відповідачем змін до електронної бази даних Міністерства доходів і зборів України щодо обсягу податкових зобов'язань позивача є правомірним.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до норм чинного законодавства встановлено, що до часу узгодження податкових зобов'язань в установленому порядку коригування облікових даних в електронних базах даних, ведення яких покладено на контролюючий орган, на підставі акта про проведення перевірки є неправомірним.

Відповідно до статті 63 Податкового кодексу України облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Статтею 66 Податкового кодексу України передбачено право податкового органу вносити зміни до облікових даних платника податків на підставі інформації органів державної реєстрації; інформації банків та інших фінансових установ про відкриття (закриття) рахунків платників податків; документально підтвердженої інформації, що надається платниками податків; інформації суб'єктів інформаційного обміну, уповноважених вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно платника податків; рішення суду, що набрало законної сили; даних перевірок платників податків.

Внесення змін до облікових даних платників податків здійснюється у порядку, встановленому центральним органом державної податкової служби.

Втім системний аналіз підпунктів 14.1.159, 14.1.157 пункту 14.1 статті 14, підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, які визначають поняття податкових зобов'язань платника, податкового повідомлення-рішення, а також обов'язки контролюючого органу самостійно визначити суму грошових зобов'язань, дає підстави для висновку про те, право контролюючого органу вносити змінити до облікових даних платника в порядку статті 66 Кодексу стосується саме тих змін, які не пов'язані із зміною податкового навантаження платника; коригування ж показників податкового кредиту та податкових зобов'язань платника є можливим лише на підставі або самостійно поданої декларації платника податку на додану вартість, або за результатами узгодження нарахованого контролюючим органом податкового (грошового) зобов'язання.

З огляду на те , що в суді першої інстанції відповідач не визнавав позов і заперечував реальність існування господарських операцій між позивачем та його контрагентом, позиція відповідача щодо відсутності порушення прав позивача в частині вчинення дій Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією головного управління Міндоходів у Житомирській області щодо внесення змін до електронної бази даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України "Податковий блок" по платнику податків є нелогічною і не відповідає наявним у матеріалах справи доказам.

Встановлено, що по відносинам, що перевірялись і за результатами перевірки яких складено Акт перевірки, а саме від ТОВ «РАНГОЛІ» позивачу, стало відомо про негативні наслідки для ТОВ «РАНГОЛІ», до яких призвело складання оскаржуваного Акту перевірки. Негативні наслідки полягають у проведенні щодо ТОВ «РАНГОЛІ» позапланової невиїзної перевірки, за результатами якої складено Акт №505/22-10/35866777 від 10.10.2014 р., у якому зроблено висновок про заниження ТОВ «РАНГОЛІ» зобов'язання з ПДВ на суму 1 998 999,02 грн. (один мільйон дев'ятсот дев'яносто вісім тисяч дев'ятсот дев'яносто дев'ять гривень 02 копійок). У зв'язку з цим ТОВ «РАНГОЛІ» відмовляється надалі співпрацювати з позивачем, оскільки у ТОВ «РАНГОЛІ» виникла необхідність також доводити правомірність та реальність здійснюваної операції.

Позивач вважає, що порушення полягає у формуванні негативних висновків в Акті перевірки. На його думку рішення про захист ділової репутації не призвело б до відновлення порушеного права позивача, а саме до повернення податкової інформації у інформаційних системах у первісний стан.

Крім того судом встановлено невідповідність висновків відповідача, що зроблені ним у акті перевірки, фактичним обставинам.

Між ТОВ Позивачем та ТОВ «РАНГОЛІ» дійсно існують господарські взаємовідносини щодо поставки товарів (сої та кукурудзи), в яких Позивач виступає у якості постачальника, а ТОВ «РАНГОЛІ» - покупця. У травні 2014 року Позивач передав ТОВ «РАНГОЛІ» товар на загальну суму 11 993 998,08 грн. (одинадцять мільйонів дев'ятсот дев'яносто три тисячі дев'ятсот дев'яносто вісім гривень 08 копійок). Факт здійснення даної операції підтверджується видатковими накладними № АП-000000014 від 28.05.2014 року, № АП-000000015 від 29.05.2014 року, № АП-000000016 від 30.05.2014 року, № АП-000000017 від 30.05.2014 року, № АП-000000018 від 31.05.2014 року, податковими накладними, довіреностями на отримання ТМЦ № 23 від 28.05.2014 року та № 24 від 30.05.2014 року, а також даними картки рахунку 361 ТОВ «АГРІПОЛ».

Зазначені документи в розумінні ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є первинними документами та є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.

Разом з тим, безпосередньо при складанні договорів поставки № 20/05/2014 від 20.04.2014 р. та № 25/05/2014 від 25.04.2014 р. працівниками однієї із сторін було допущено технічні помилки, що відобразилися, зокрема, у невірному зазначенні сторін за вказаними договорами, визначенні Позивача замість постачальника покупцем товару, а також у даті підписання договору, а саме замість 20 квітня 2014 р. було вказано 20 травня 2014 р. Натомість, саме Позивач є постачальником товару на умовах, визначених договором, а ТОВ «РАНГОЛІ» - покупцем. Сторони усно узгодили, що змінювати номери договорів на даному етапі не є доцільним.

З метою усунення технічних помилок в договорах та приведення їх у відповідність до вимог законодавства України щодо правил складання первинних документів, ТОВ «РАНГОЛІ» направило на адресу Позивача лист вих. №191 від 01.08.2014 р. з пропозицією анулювати договори поставки №20/05/2014 від 20.05.2014 р. та № 25/05/2014 р. від 25.05.2014 р. та укласти зазначені договори в новій редакції, в якій змінити місцями сторін договору та вказати вірну дату договорів. Даний лист отриманий директором ТОВ «АГРІПОЛ» 02.08.2014 р.

Виправлені примірники договорів надавалися Відповідачеві в додатках до Заперечення вих. № 12 від 13.08.2014 р. на Акт перевірки. Однак, відповідачем виправлені і вірні примірники договорів до уваги не прийняті. У Відповіді на заперечення вих. №5423/06-13-22-08 від 21.08.2014 р. Відповідач зазначає, що оскільки господарські операції здійснюються на основі укладених договорів, технічні помилки в таких документах недопустимі.

В даному випадку правовідносини між сторонами не змінювались починаючи з моменту підписання договорів, а змінилась лише форма зовнішнього закріплення правовідносин між сторонами, що полягає у заміні договорів на фактично вірні. Як вбачається із фактичних обставин справи, сторони діяли добросовісно і у відповідності з досягнутими домовленостями, а саме Позивач постав ТОВ «РАНГОЛІ» товар, а не навпаки, що підтверджується видатковими та податковими накладними, довіреностями на отримання товару, картками рахунків підприємств. Також слід зазначити, що позивач добросовісно помилявся відносно того, що договори були складені належним чином, і навіть надав ці договори як діючі податковому органу для проведення перевірки.

Факт наявності помилки у договорах між сторонами не свідчить про нереальність здійснюваних операцій, тим більш що наявність останніх підтверджується іншими документами, що надавались податковому органу для проведення перевірки. Крім того, сторонами після виявлення технічної помилки було вжито заходів щодо негайного її усунення, про що вказувалось вище.

Таким чином, ТОВ «АГРІПОЛ» не порушував вимогу пункту и) п. 201.1. Податкового кодексу України відносно вказівки в рядку «вид цивільно-правового договору» начебто неіснуючого договору від 25.05.2014 р., а внаслідок допущення технічної помилки було необізнаним відносно того, що договір складений невірно у частині вказівки ролі контрагентів у ньому та дати договорів. Після встановлення наявності даної помилки остання була сторонами усунута у найкоротший строк.

В Акті перевірки відповідачем до перевірки не надані документи, які б засвідчували факт транспортування товару (товарно-транспортні накладні). Ненадання позивачем для перевірки зазначених документів, обґрунтовується тим, що транспортування товару ним не здійснювалося. Після приймання товару ТОВ «РАНГОЛІ» від позивача за видатковими накладними, товар був переміщений товариством з обмеженою відповідальністю «РАНГОЛІ» на склад іншої компанії, у якої ТОВ «РАНГОЛІ» орендує складське приміщення.

Податковий орган зробив висновок про відсутність у позивача власної чи орендованої землі для вирощування сої та кукурудзи в 2013 році, що в свою чергу унеможливлює продаж такого товару ТОВ «РАНГОЛІ». Окрім доказів, що надавались у додатках до позовної заяви (платіжні доручення №21 від 19.12.2013 р. та №100 від 20.12.2013 р. щодо сплати податку з доходів фізичних осіб з орендної плати по земельних паях за 2013 рік), позивач надавав для суду копію одного з договорів оренди землі, що заключні між позивачем та фізичними особами. Вказаний договір укладено 15.05.2013 р. з ОСОБА_3, про оренду земельної ділянки №12/130 загальною площею 3,37 га, з усіма необхідними додатками до нього, а саме: актом визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), копією Державного акту на право власності на земельну ділянку, кадастровим планом земельної ділянки та планом (схемою) розміщення земельної ділянки на території Облітківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області. Вказаний договір укладено строком на 5 (п'ять) років та у відповідності із чинним законодавством зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що надано Витяг №20121125 від 07.04.2014 р. Позивач зазначає, що такі договори укладено із усіма колишніми пайовиками, частина із цих договорів вже зареєстрована у Державному реєстрі, частина ще перебуває на стадії реєстрації, податковим органом зазначені обставини не перевірялись. Також суду надавався список осіб, з якими укладено договори оренди земельних ділянок («Список пайовиків по «ТОВ «АГРІПОЛ» с. Облітки»), а також цьогорічну відомість, по якій у цьому році отримуватимуть орендну плату за землю (пай) орендодавці земельних ділянок.

Таким чином, на думку судової колегії, позивач правомірно вважає, що даний акт перевірки засвідчує, що податковий орган неправомірно вніс зміни до електронної бази даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України "Податковий блок" по платнику податків -ТОВ "Агріпол" () на підставі акту №58/22-12/38455844 від 07.08.2014 року "Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ "Агріпол" () з питань фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ "РАНГОЛІ" (), їх реальності та повноти відображення в обліку за період діяльності з 01.05.2014 року по 31.05.2014 року, для утворення розбіжностей в показниках з контрагентами.

Наказом ДПА України від 18.04.2008 № 266 «Про організацію взаємодії органів державної податкової служби при опрацюванні розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» (чинному на момент виникнення спірних правовідносин) затверджено Методичні рекомендації взаємодії органів ДПС при опрацюванні таких розшифровок, в п. 2.8 яких зазначено, що працівники підрозділу ведення та захисту податкової звітності несуть відповідальність за відповідність інформації у базах податкової звітності даним податкових документів, наданих платником ПДВ.

Пунктом 2.21 Методичних рекомендацій передбачено, що по мірі підписання актів перевірки та узгодження податкових зобов'язань, визначених податковим повідомленням-рішенням, прийнятим за результатами таких перевірок, уточнюються результати автоматизованого співставлення на центральному рівні податкової звітності з ПДВ за поданням підрозділу, яким завершено процедуру такого узгодження та яким прийнято таке повідомлення-рішення.

Оскільки, за наслідками перевірки податковим органом повідомлення-рішення не приймались і відповідно податкові зобов'язання не узгоджувались, суд попередньої інстанцій дійшов помилкового висновку, що внесення результатів перевірки до своїх електронних баз та розповсюдження даних результатів перевірки платника податків на рівні ДПА України не порушує прав та інтересів позивача.

Доводи відповідача про те, що вказана автоматизована система створена для службового користування, у зв'язку з чим коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту позивача не може порушувати прав та інтересів останнього, колегією суддів до уваги не приймається, оскільки згідно зі ст. 74 ПК України та Наказом ДПА № 266, ця система повинна відображати фактичні задекларовані позивачем показники своєї господарської діяльності, її корегування можливе лише за наслідками узгодження податкових зобов'язань, а податкові органи використовують вказану систему у своїй роботі, в тому числі, й для співставлення показників, які задекларовані позивачем та його контрагентами, розбіжності в яких призводять до створення штучних підстав для проведення перевірок суб'єктів господарської діяльності.

За таких обставин постанова суду першої інстанції в частині відмови у позові про визнання не правомірними дій податкового органу по внесенню змін до електронної бази даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України", зобов'язання внести зміни до даної системи, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови в цій частині, так як винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права ( ст. 202 КАС України).

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріпол" задовольнити частково.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "04" грудня 2014 р. скасувати в частині зобов'язання відповідача вилучити із АІС "Система автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" інформацію щодо акту перевірки №58/22-12/38455844 від 07.08.2014 року скасувати та прийняти в цій частині нову постанову про задоволення позову в цій частині.

Зобов'язати Малинську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Житомирській області вилучити із АІС "Система автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" інформацію щодо Акту №58/22-12/38455844 від 07.08.2014 року "Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ "Агріпол" () з питань фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ "РАНГОЛІ" (), їх реальності та повноти відображення в обліку за період діяльності з 01.05.2014 року по 31.05.2014 року.

Відшкодувати Товариству з обмеженою відповідальністю "Агріпол" зза рахунок коштів державного бюджету судові витрати в розмірі 73.08 грн. слаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: Л.О. Зарудяна

Л.В. Кузьменко

Повний текст cудового рішення виготовлено "21" січня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з обмеженою відповідальністю "Агріпол" вул. Центральна,1,с.Облітки,Радомишльський район, Житомирська область,12223

3- відповідачу/відповідачам: Малинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області пл.Соборна,10,м.Малин,Житомирська область,11603

4-третій особі: - ,