Справа № 821/3298/14
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/3298/14

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Пекного А.С.,

при секретарі: Осташевському Е.Є.,

за участю представників: позивача - Оніщенко В.І., відповідача - Саплєвої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Генічеського районного благодійного центру становлення особистості "Відродження" до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області про скасування постанов про накладення штрафу,

встановив:

Генічеський районний благодійний центр становлення особистості "Відродження" (далі - позивач, ГРБЦСО "Відродження") звернувся до суду із позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області (далі - відповідач, Інспекція ДАБК), у якому просить визнати неправомірними і скасувати постанови Інспекції ДАБК від 13.09.2013р. №134/г та №135/г про накладення на ГРБЦСО "Відродження" штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.08.2013р. відповідачем проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил ГРБЦСО "Відродження", за її результатами складено акт та протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, відповідно до яких встановлено порушення позивачем вимог ст. 34, п. 8 ст.39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", п.2 "Порядку виконання будівельних робіт", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. № 466 "Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт", п. 1.1 розділу 1 ДБН А.3.1-5-2009 "Управління, організація і технологія. Організація будівельного виробництва", п.10, п.11, п.12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. № 461 "Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів". На підставі вказаних акту та протоколу відповідачем прийняті постанови про накладення штрафу за правопорушення в сфері містобудівної діяльності від 13.09.2013 р. №134/Г та №135/Г. Проведену відповідачем перевірку та прийняті за її наслідками постанови позивач вважає незаконними, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити їх з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на відповідність дій та рішень Інспекції ДАБК вимогам чинного законодавства України.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази та проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства України, дійшов до наступного.

Судом встановлено, що 14.08.2013р. головним державним інспектором Північно-Східного інспекційного відділу Солоненко О.А. проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил ГРБЦСО "Відродження" на об'єкті будівництва - майновому комплексі Генічеського районного благодійного центру становлення особистості "Відродження", розташованому за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с.Генічеська Гірка, вул. Степова, 5.

За результатами позапланової перевірки складено акт від 14.08.2013р., яким встановлено порушення позивачем вимог ст. 34, п. 8 ст.39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", п.2 "Порядку виконання будівельних робіт", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. № 466 "Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт", п. 1.1 розділу 1 ДБН А.3.1-5-2009 "Управління, організація і технологія. Організація будівельного виробництва", п.10, п.11, п.12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. № 461 "Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів".

Згідно акту перевірки, порушення виразились у виконанні будівельних робіт з капітального будівництва без отримання дозволу, а також в експлуатації закінченого будівництвом об'єкту існуючого майнового комплексу, який збудовано самовільно та зареєстровано право власності на підставі судових рішень, але не прийнятого в експлуатацію.

Також 14.08.2013р. відповідно до встановлених порушень інспекцією ДАБК складено протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності №№44/13 та 45/13.

На підставі вказаних документів відповідачем прийнято постанови №134/Г від 13.09.2013 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою позивача визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого абз.2 п.5 ч.2 ст.2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" та накладено штраф в сумі 424 390,00 грн., а також №135/Г від 13.09.2013 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою позивача визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого абз.5 п.6 ч.2 ст.2 названого вище Закону і накладено штраф в сумі 424 390,00 грн.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог та, відповідно, правомірність оскаржуваних постанов про накладення штрафів, суд враховує наступні положення законодавства та встановлені обставини справи.

Як вбачається з матеріалів справи і, зокрема, змісту і правового обґрунтування позовних вимог, спір між сторонами щодо обставин вчинення позивачем правопорушень, за які його притягнуто до відповідальності, а також самого факту вчинення порушень - відсутній.

Спірними є лише питання щодо процедури притягнення позивача до відповідальності, а саме - щодо вибору відповідачем міри та розміру стягнення (кваліфікації правопорушення).

Судом встановлено, що позивача притягнуто до відповідальності згідно із абз.2 п.5 ч.2 ст.2 та абз. 5 п.6 ч.2 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", тобто визнано його винним у вчиненні правопорушень у вигляді: за постановою №134/Г від 13.09.2013 року - виконання будівельних робіт без отримання дозволу на їх виконання на об'єктах ІV категорії складності; за постановою №135/Г від 13.09.2013 року - експлуатація або використання об'єктів будівництва ІV категорії складності, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта ІV категорії складності до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації.

Відповідальність за обидва правопорушення передбачає накладення штрафу у розмірі трьохсот сімдесяти мінімальних заробітних плат.

В той же час судом встановлено, що постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 10.04.2014р. у справі № 821/319/14, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 01.07.2014р., визнано неправомірними дії Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області по визначенню категорії складності об'єкта за адресою: Херсонська обл., Генічеський район, с. Генічеська Гірка, вул. Степова, 5, який належить Генічеському районному благодійному центру становлення особистості "Відродження".

При цьому в ході розгляду згаданої справи судами встановлені обставини щодо дійсної категорії складності об'єкта містобудування, належного позивачу. Зокрема, за висновками судів першої та апеляційної інстанцій, зроблених за результатами судово-будівельної експертизи, будівлі та споруди Генічеського районного благодійного центру становлення особистості "Відродження" за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с. Генічеська Гірка, вул. Степова, 5 - відносяться до ІІІ категорії складності.

Також судами встановлені обставини щодо неправомірності дій посадових осіб інспекції ДАБК у Херсонській області по визначенню категорії складності об'єкта, який розташований за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с. Генічеська Гірка, вул. Степова, 5, за наслідками яких на ГРБЦСО "Відродження" постановами Інспекції ДАБК від 13.09.2013р. №134/г та №135/г (які є предметом даного спору) накладено штрафи за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У зв'язку з цим суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" від 14 жовтня 1994 року №208/94-ВР, правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Вчинення суб'єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України.

Закон України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", в редакції, що набула чинності з 19.01.2012 року, визначає правопорушення, які відповідно до статті 2 цього Закону класифіковано в залежності від суб'єктів відповідальності. Відповідальність за деякі порушення, в тому числі й ті, за які позивач притягнуто до відповідальності - диференційовано у залежності від категорії складності об'єкта будівництва. Розміри штрафів визначаються, виходячи з мінімальної заробітної плати, - від вісімнадцяти до дев'ятисот розмірів мінімальних зарплат, залежно від виду порушення.

Суд акцентує увагу на те, що відповідальність за правопорушення у вигляді експлуатації або використання об'єктів будівництва III категорії складності, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта III категорії складності до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації передбачена зовсім іншою правовою нормою, аніж та, за якою притягнуто позивача до відповідальності, а саме абз.3 п.6 ч.2 ст. Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності". При цьому настання відповідальності за правопорушення у вигляді виконання будівельних робіт на об'єктах ІІІ категорії складності без отримання дозволу на їх виконання - взагалі не передбачено згаданим Законом. В той же час, абз.3 п.4 ч.2 ст.2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" установлена відповідальність за таке правопорушення, як виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, а також наведення недостовірних даних у зазначеній декларації на об'єктах III категорії складності - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат.

Таким чином, притягнення позивача до відповідальності за правопорушення, яке може бути вчинене виключно на об'єктах містобудування ІV категорії складності, в той час як дійсна категорія складності належного позивачу об'єкта є ІІІ категорія, являється протиправним.

Відповідно до ч.ч. 1,2,4 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Суд звертає увагу на те, що відповідачем не спростовано доводів позивача щодо невідповідності чинному законодавству оскарженої постанови, а тому позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

При цьому суд за наслідками розгляду пояснень позивача вважає поважними причини пропуску ним строків на звернення до суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З аналізу цих правових норм видно, що строки для звернення до суду встановлюються не лише КАС України, але й іншими законами; крім того, обчислення початку цього строку можливе не тільки з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Одним з таких законів є Закон України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності".

Статтею 5 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" встановлено, що постанову Державної архітектурно-будівельної інспекції України або її територіального органу про накладення штрафу може бути оскаржено до суду протягом 15 днів з дня її винесення з повідомленням про таке оскарження у той самий строк органу, який виніс постанову.

Оскаржені постанови винесені 13.09.2013р., тому строк на звернення до суду із вимогами про їх скасування закінчився 30.09.2013р. З наведеного вбачається, що позивачем пропущено строк на звернення до суду із даним позовом.

Позивач зазначає, що поважність причин пропуску строку на звернення до суду полягає у тому, що ним спочатку було оскаржено до суду дії відповідача щодо проведення перевірки та визначення категорії складності належного йому об'єкта містобудування.

Відповідний позов було задоволено постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 10.04.2014р. у справі № 821/319/14, яка набрала законної сили 01.07.2014р. згідно ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від цієї ж дати, копію якої позивач отримав 15.07.2014р.

Позивач вказує, що саме встановлені цими судовими рішеннями обставини є правовою підставою даного позову, про існування яких він дізнався 15.07.2014р., отримавши копію рішення суду апеляційної інстанції.

У зв'язку з цим ним невідкладно було подано позовну заяву, яку ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 05.08.2014р. залишено без руху із установленням строку для усунення її недоліків, а саме сплати судового збору.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 11.08.2014р. згадану позовну заяву було повернуто позивачу.

Повторно дану позовну заяву подано 13.08.2014р. після сплати судового збору.

Згідно із ч.1 ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Частиною 3 ст.162 КАС України передбачено, що якщо в ході судового розгляду справи суд встановить, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, поданою з пропущенням установленого законом строку звернення до адміністративного суду, або викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, позовна заява залишається без розгляду.

Отже, пропуск строку на звернення до суду не виключає розгляд відповідного спору, якщо суд прийде до висновку про поважність причин пропуску такого строку.

Слід зазначити, що поважність причин пропуску строку на звернення до суду є суто оціночною категорією, яка залежить від конкретних обставин спору та обставин звернення до суду.

Позивач зазначає, що поважність причин пропуску строку на звернення до суду полягає у тому, що ним спочатку було оскаржено до суду дії відповідача щодо проведення перевірки та визначення категорії складності належного йому об'єкта містобудування.

Відповідний позов було задоволено постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 10.04.2014р. у справі № 821/319/14, яка набрала законної сили 01.07.2014р. згідно ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від цієї ж дати, копію якої позивач отримав 15.07.2014р.

Позивач вказує, що саме встановлені цими судовими рішеннями обставини є правовою підставою даного позову, про існування яких він дізнався 15.07.2014р., отримавши копію рішення суду апеляційної інстанції.

У зв'язку з цим ним невідкладно було подано позовну заяву, яку ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 05.08.2014р. залишено без руху із установленням строку для усунення її недоліків, а саме сплати судового збору.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 11.08.2014р. згадану позовну заяву було повернуто позивачу.

Повторно дану позовну заяву подано 13.08.2014р. після сплати судового збору.

За таких обставин, суд вважає поважними наведені позивачем причини пропуску строку на звернення до суду, оскільки ним вживались дії щодо відновлення своїх порушених прав, в тому числі і в судовому порядку. Також суд враховує, що судовими рішеннями, які набрали законної сили, визнані протиправними дії відповідача, наслідком яких стало прийняття оскаржених у даній справі постанов про накладення штрафів і перебування на судовому розгляді згаданого спору викликало пропуск позивачем строку на звернення до суду із даним позовом.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області від 13 вересня 2013 року №134/Г та від 13 вересня 2013 року №135/Г про накладення на Генічеський районний благодійний центр становлення особистості "Відродження" штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 20 січня 2015 р.

Суддя Пекний А.С.

кат. 6.1