Справа № П/811/3920/14
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2015-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2015 року Справа № П/811/3920/14

Кіровоградський окружний адміністративний суд

у складі: головуючого - судді Кармазиної Т.М.,

за участю секретаря - Сириці І.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представників позивача - ОСОБА_2,

відповідача - Гладуняк В.М., Кац-Філімончук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про визнання незаконним рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати незаконним, необґрунтованим і таким, що суперечить Конституції України податкове повідомлення-рішення від 21.10.2014 р. № про накладення штрафу в розмірі 6800 грн., застосувати акт законодавства КУпАП, який має вищу юридичну силу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що її двічі було притягнуто до юридичної відповідальності одного виду (штрафу) за одне й те ж саме правопорушення на підставі недосконалого законодавства та всупереч Конституції України. Зокрема, зазначала що 13.08.2014 р. біля свого магазину позивачка почула звук машини, яка зупинилася. Через короткий час до магазину зайшов молодий чоловік зростом більше 170 см і попросив продати йому пляшку пива. Позивач подумала, що до неї зайшов водій вказаного автомобіля, який збирався випити вказану пляшку пива після роботи. Жодної підозри щодо його віку не виникло, адже водіями можуть бути лише повнолітні особи, та і зріст молодого чоловіка був достатньо значний, він ніяк не був схожий на неповнолітнього. Тому, позивач продала йому пляшку пива. Як тільки молодий чоловік вийшов за двері магазину, разом з ним в магазин зайшли працівники міліції, які звинуватили позивача у продажі алкогольного напою неповнолітньому, і повідомили, що йому лише 17 років (ІНФОРМАЦІЯ_1). Після цього міліціонери відібрали пояснення у позивача та у вказаного молодого чоловіка, як з'ясувалося пізніше з тексту його пояснень, в присутності його бабусі, яку позивач не бачила. Потім позивача повідомили про те, що 13.08.2014 р. на неї складено протокол та постанова про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.156 КУпАП. Також зазначає, що на момент накладення на неї штрафу по вказаному протоколу в сумі 510,00 грн. вона не знала детальний текст вказаного вище закону, тому сплатила штраф та не оспорювала його, адже дійсно продала пиво неповнолітньому, про вік якого не знала. 30.10.2014 р. нею отримано спірне податкове повідомлення-рішення № від 21.10.14 р. про накладення ще одного стягнення - штрафу в суму 6800 грн. відповідно до вимог Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", зокрема ст.15-3 п.2 ч.1 та абз.9 ч.2 ст.17. Крім того, вказує, що згідно ст.15-3 закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" продавець зобов'язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щододосягнення покупцем 18-річного віку. Водночас, при відсутності таких сумнівів продавець не зобов'язаний вимагати паспорт та інший документ. До того ж, на думку позивача, дана норма закону про адміністративну відповідальність у вигляді накладення штрафу в сумі 6800 грн. прямо суперечить Конституції України, адже за те саме порушення передбачена адміністративна відповідальність у вигляді штрафу згідно до ст.156 КУпАП, який сплачено в сумі 510,00 грн., відтак, оскаржуване податкове повідомлення-рішення Долинської ОДПІ від 21.10.2014р. № є незаконним, необґрунтованим та таким, що суперечить Конституції України, що й стало підставою для звернення до суду.

Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги не визнав, подав суду заперечення згідно змісту якого вказав, що на адресу Долинської ОДПІ від Долинського РВ УМВС України в області надійшли копії матеріалів адміністративної справи за фактом порушення вимог частини 2 статті 156 КУпАП відносно гр. ОСОБА_1 - підприємця, яка здійснює діяльність у магазині за адресою: АДРЕСА_1, який належить позивачеві. На підставі матеріалів адміністративної справи відповідачем, відповідно до абз.9 ч.2 ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", за порушення позивачем вимог статті 15-3 даного Закону, прийнято спірне податкове повідомлення-рішення № від 21.10.2014 р.. Таким чином, відповідач вважає, що податкове повідомлення-рішення винесено обґрунтовано, в межах наданих законом повноважень та на підставі матеріалів правоохоронного органу, тому позовні вимоги є такими, що задоволенню не підлягають (а.с.36).

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав подані заперечення та просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п.1, 3 частини 3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, в тому числі: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Так, предметом спору у даній справі є податкове повідомлення-рішення від 21.10.2014 р. №, згідно якого до позивача, за порушення п.2 ч.1 статті 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" в порядку абз.9 ч.2 ст.17 даного Закону застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 6800 грн. (а.с.8).

Позивач, вказуючи на незаконність вищевказаного рішення, посилається на те, що згідно статті 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" продавець зобов'язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щододосягнення покупцем 18-річного віку. При відсутності зазначених сумнівів продавець не зобов'язаний вимагати паспорт та інший документ.

Також, позивач зазначає, що вказана норма закону про адміністративну відповідальність у вигляді накладення штрафу в сумі 6800 грн. прямо суперечить Конституції України, адже за те саме порушення передбачена адміністративна відповідальність у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн. згідно до ст.156 КУпАП, відтак, на думку позивача, має місце подвійне застосування до неї адміністративної відповідальності за одне й те ж саме правопорушення.

Суд не погоджується з цим з наступних підстав.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР).

Статтею 16 Закону № 481/95-ВР передбачено, що контроль за дотриманням його норм здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Згідно до ч.1 ст.15-3 Закону №481/95-ВР забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Частина 1 статті 17 Закону №481/95-ВР вказує, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Суд зазначає, що адміністративна відповідальність фізичної особи за продаж пива неповнолітньому встановлена також Кодексом про адміністративні правопорушення України (далі - КУ АП).

Частиною 2 статті 156 КУпАП передбачено, що порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що на адресу Долинської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області від Долинського РВ УМВС України в Кіровоградській області надійшли матеріали адміністративної справи за фактом порушення позивачем вимог ч.2 ст.156 КУпАП, яка здійснює діяльність у магазині, розміщеному за адресою: с. Федоро-Шулічено, Долинського району, вул. Леніна 50.

Так, 13.08.2014 року близько 15 год. 00 хв. у вказаному магазині співробітниками Долинського РВ було виявлено факт реалізації позивачем алкогольного пива "Оболонь світле" 0,5 л. особі, якій не виповнилося 18-ти років, а саме ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.46).

За вказаним фактом відносно позивача співробітниками міліції складено протокол про адміністративне правопорушення КД № 524931 від 13.08.2014 року за ч.2 ст.156 КУпАП, який направлено на розгляд до адміністративної комісії при виконкомі Новоолександрівської сільської ради Долинського району. За результатами розгляду вказаної адміністративної справи позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу розміром 510,00 грн. (а.с.11-13).

Згідно квитанції № 36785 від 06.10.2014 року штраф у розмірі 510,00 грн. сплачено позивачем добровільно (а.с.14).

Сам факт порушення позивачем ч.2 ст.156 КУпАП та реалізації алкогольного напою особі, якій не виповнилося 18-ти років не заперечувався й позивачем у судовому засіданні.

Отже, вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення доведено у визначеному законом порядку та у судовому засіданні. Відтак, слід вважати встановленим і факт наявності порушення вимог ч.1 ст.15-3 Закону № 481/95-ВР щодо заборони продажу пива неповнолітнім особам, який мав місце у належному позивачу магазині і стосується реалізації, особисто позивачем, алкогольного напою, який був власністю останньої.

При цьому суд зазначає, що в даному випадку позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, згідно із постановою за справою про адміністративне правопорушення від 19.09.2014 р. у вигляді штрафу в сумі 510 грн. (а.с.13), як особу, що безпосередньо порушила передбачені чинним законодавством України правила торгівлі пивом та здійснила його продаж, особисто, неповнолітньому.

Натомість, як зазначалось судом, поряд з адміністративною відповідальністю фізичної особи (продавця) законом також встановлено адміністративно-господарську відповідальність і суб'єктів господарювання (фізичних осіб-підприємців), у зв'язку з діяльністю яких і допущено порушення вимог ч.1 ст.15 Закону № 481/95-ВР.

В судовому засіданні позивач підтвердила, що на час перевірки та прийняття оскаржуваного рішення зареєстрована як фізична особа-підприємець.

Так, згідно з абз.9 ч.2 ст.17 Закону № 481/95-ВР у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів в розмірі 6800 грн.

З 01.01.2011 року набув чинності Податковий кодексу України, який встановлює перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.41.1 ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Згідно з пп.14.1.265 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - це плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону № 481/95-ВР регламентований спеціальним Порядком, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України №790 від 02.06.2003 року.

Відповідно до п.5 Порядку підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

За приписами п. 8 Порядку, рішення про застосування фінансових санкцій до суб'єкта підприємницької діяльності за порушення норм Закону складається за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Водночас, відповідно до ст.19-1 Податкового кодексу України, однією із функцій органів доходів і зборів є здійснення заходів щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Відтак, притягнення суб'єкта господарювання до відповідальності шляхом накладення відповідним рішенням штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) є одним із способів здійснення контролюючим органом заходів, спрямованих на запобігання порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Підпунктом 20.1.19 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України передбачено, що органи доходів і зборів уповноважено застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на них.

Водночас, згідно з п.3 вищезгаданого Порядку до суб'єктів підприємницької діяльності, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Закону № 481/95-ВР.

Згідно до п.4 Порядку посадові особи і громадяни, які не є суб'єктами підприємницької діяльності, за порушення норм Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами несуть відповідальність згідно із законодавством.

Крім того, статтею 111 Податкового кодексу України встановлено, що за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова; адміністративна; кримінальна.

Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Стаття 112 Податкового кодексу України встановлює загальні умови притягнення до фінансової відповідальності. Так, притягнення до фінансової відповідальності платників податків за порушення законів з питань оподаткування, іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не звільняє їх посадових осіб за наявності відповідних підстав від притягнення до адміністративної або кримінальної відповідальності.

Отже, змістовний аналіз вищезазначених норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що окрім покладення адміністративної відповідальності за правопорушення на фізичну особу, яка здійснила продаж пива неповнолітній особі, також встановлена відповідальність і суб'єкта господарювання, який допустив порушення вимог статті 15-3 Закону № 481/95-ВР у вигляді фінансових санкцій в розмірі 6800 грн.. Тобто обмеження можливості одночасного застосування яких законом не встановлена. Тим самим, не свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної відповідальності за одне й те саме порушення.

Відповідно до ст.68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Таким чином, оскільки позивач особисто продала пиво особі, яка не досягла 18 років, що в свою чергу не заперечується, вона підлягає адміністративній відповідальності за ч.2 ст.156 КУпАП, як фізична особа, яка здійснила продаж пива неповнолітньому, а також і несе відповідальність згідно абз.9 ч.2 ст.17 Закону № 481/95-ВР, оскільки також являється суб'єктом господарювання, який допустив незаконний продаж алкоголю неповнолітній особі.

При цьому, визначальною умовою відповідальності, передбаченої абз.9 ч.2 ст.17 Закону №481/95-ВР, є сам факт продажу суб'єктом господарювання алкогольних напоїв чи тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Згідно з пп.14.1.202 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України продаж (реалізація) товарів - це будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів.

Тому, в момент вчинення правопорушення (продажу алкогольного напою неповнолітньому) позивач діяла одночасно як продавець магазину та суб'єкт господарювання, а відтак допущене порушення вимог статті 15-3 Закону № 481/95-ВР мало місце з її вини.

При вирішенні даного спору судом також враховується правова позиція Верховного Суду України, висвітлена у постанові від 26.03.2013 року по справі №21-48а13, яка в силу ст.244-2 КАС України є обов'язковою для всіх судів України. У вказаній постанові Верховний Суд України зазначив, що Законом №481/95-ВР в імперативній формі запроваджено заборону на продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18-ти років.

Частиною 4 статті 15-3 цього Закону продавця наділено правом отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, документи, які підтверджують вік такого покупця. Отже, ця вимога має спонукати суб'єкта господарювання дотримуватися відповідного рівня обачності, який би унеможливлював порушення чітко визначеної заборони продавати неповнолітній особі зазначену продукцію.

Відсутність у продавця сумніву щодо віку покупця та продаж йому у зв'язку з цим забороненого товару (в даному випадку алкогольного напою) неповнолітній особі не може бути підставою для звільнення суб'єкта господарювання від відповідальності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення про застосування фінансових санкцій, а також докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159-163, 167, КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, копія якої одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено - 16 січня 2015 року.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Т.М. Кармазина