Справа № 127/21836/14-а
Суддя: Бойко В. М.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/127/65/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" січня 2015 р. м. Вінниця

в складі: головуючого судді Бойко В. М.,

за участю секретаря Музики А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Вінницькій області про скасування постанови державного виконавця суд,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся з позовом ОСОБА_1 з вимогами визнати дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області Плахотнюк Н.Ю. неправомірними. Скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області Плахотнюк Н.Ю. від 28.08.2014р. про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-а-652/11, виданого 03 грудня 2013 року Вінницьким міським судом Вінницької області, про зобов'язань Управління пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області здійснювати ОСОБА_1, відповідно до ст.ст.50,54 Закону України «Про статус : соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» нарахування та виплату призначеної пенсії, встановивши її в розмірі восьма мінімальних пенсій за віком (основна пенсія) та додатково - в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком (додаткова пенсія), починаючи з 07.08.2010 р. по день припинення права на таку пенсію

Позов мотивовано тим, що 28 серпня 2014 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області Плахотнюк Н.Ю. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження по примусовому виконанні виконавчого листа №2-а-652/11 виданого 03.12.2013 р. Вінницьким міським судом Вінницької області, відповідно до п.8.ч.1 ст.49, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з виконанням боржником рішення суду в повному обсязі.

Дану постанову позивач вважає є незаконною і безпідставною з наступних підстав: Постановою Замостянського районного суду м. Вінниці від 4 березня 2011 р. задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області і зобов'язано останнього здійснювати відповідно до ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», нарахування та виплату призначеної пенсії, встановивши її в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком (основна пенсія) та додатково - в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком (додаткова пенсія), починаючи з 07.08.2010 р. по день припинення права на таку пенсію.

Управлінням пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області вищезазначене рішення суду виконано частково, а саме: ОСОБА_1 здійснено перерахунок та виплату пенсії як інваліду 2-ї групи, захворювання якого пов'язано з виконанням обов'язку по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, в розмірі восьми-мінімальних пенсій за віком (основна пенсія) та додатково - в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком (додаткова пенсія), починаючи з 07.08.2010 р. і до вересня 2011 року.

Позивач вказує, що з вересня 2011 року рішення суду не виконується і пенсію ОСОБА_1 отримує у значно меншому розмірі - 2419 грн. 95 коп. (довідка ПФ додається). Припинення нарахування пенсії у вищезазначеному розмірі Управлінням ПФУ у Вінницькому районі є незаконним, тому що ОСОБА_1 не втратив права на пенсію, а Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не зазнав змін, які б погіршили пенсійне забезпечення інвалідів, захворювання яких пов'язано з виконанням обов'язку по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Позивач вказує, що оскільки постанову про закінчення виконавчого провадження від 28.08.2014 р. ОСОБА_1 отримав лише 03.10.2014 p., про що свідчить довідка поштового відділення, тому ним не пропущено десятиденний строк для її оскарження, відповідно до ст.181 КАС України та ст. 82 ЗУ «Про виконавче провадження», що підтверджується відповідною довідкою ( а. с. 12)

Вищезазначене і стало підставою для звернення позивача до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача проти визнання позову заперечував, оскільки вважає що постанову суду виконано в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Судом встановлено, що на виконання постанови Замостянського районного суду м. Вінниці від 4 березня 2011 р., якою задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області і зобов'язано останнього здійснювати відповідно до ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», нарахування та виплату призначеної пенсії, встановивши її в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком (основна пенсія) та додатково - в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком (додаткова пенсія), починаючи з 07.08.2010 р. по день припинення права на таку пенсію видано відповідний виконавчий лист 03.12.2013р. ( а. с .13)

Згідно довідки виданої УПФУ у Вінницькому районі Вінницької області від 08.10.2014р. пенсія ОСОБА_1 за жовтень 2014р. складає 2419 грн. 95 коп. ( а. с. 14)

Як вбачається з листа начальника УПФУ у Вінницькому районі Вінницької області від 17.07.2014р. №835/06-30/09 Управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькому районі 15/07/2014 р. з приводу постанови про відкриття виконавчого провадження від 11/07/2014 р. по справі № 2-а-652/11 державного виконавця повідомлено, що рішення суду в частині зобов'язання провести нарахування та виплату підвищення до пенсії відповідно до ст.. 50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком (основна пенсія) та додатково - в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком (додаткова пенсія), починаючи з 07/08/2010 року по день припинення права на таку пенсію, виконано в квітні 2011 року. сума нарахування за період з 07/08/2010 р. по 30/04/2011 р. становила 45 648,58 грн., яку стягувач отримав в травні 2011 року. З травня по серпень 2011 р. згідно рішення суду розмір пенсії стягувана становив 7040,60 грн., що він отримував щомісячно включно по серпень 2011 р. Починаючи з вересня 2011 р. виплати припинені на підставі набрання чинності постанови КМУ від 06/07/2011 р. № 745, якою встановлено нові мінімальні розміри чорнобильських пенсій (припинення права на таку пенсію). ( а .с .41)

28 серпня 2014 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області Плахотнюк Н.Ю. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження по примусовому виконанні виконавчого листа №2-а-652/11 виданого 03.12.2013 р. Вінницьким міським судом Вінницької області, відповідно до п.8.ч.1 ст.49, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з виконанням боржником рішення суду в повному обсязі. ( а. с .11)

У відповідності до п.8.4.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2,3 ст.14 КАС України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

ч.1 ст. 69 КАС України встановлено що, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

ч.2 ст.71 КАС України встановлено що, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення.

Враховуючи встановлені судом факти, суд не вбачає неправомірних дій з боку відповідача, який діяв на виконання норм чинного законодавства, зокрема, ч. 2 ст. 19 Конституції України, в якій зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а отже задоволенню не підлягають.

Враховуючи положення ст. 94 КАС України, якою визначено, що у разі відмови у задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати компенсуються за рахунок державного бюджету України, суд вважає судові витрати компенсувати за рахунок державного бюджету.

Керуючись ст. 19 Конституції України, п.8.4.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження ст.ст. 2, 7-9,11,17,18,71,86, 157, 158- 163, КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог - відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок державного бюджету.

Постанова суду може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її отримання через Вінницький міський суд Вінницької області до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Суддя: