Справа № 140/3528/13-а
Суддя: Царапора О. П.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 140/3528/13-а
№2-а/140/87/13
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2014 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді ЦАРАПОРИ О.П.

при секретарі ЗМЕРЗЛІЙ Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Немирові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до посадової особи ДПС взводу ДПС ВДАІ у м. Вінниці, сержанта міліції Швець Сергія Михайловича про скасування постанови Серії АБ 2068881 від 21.12.2013 року по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, вказавши у своїй позовній заяві, що 21.12.2013 року біля 14 год. 30 хв., керуючи автомобілем марки «Рено Мастер», д/н НОМЕР_1, він рухався в м. Вінниці на перехресті вулиць Пирогова та Гоголя, де здійснюючи маневр повороту ліворуч за перехрестям був зупинений працівником ДПС Швець С.М..

Зі слів працівника ДАІ він дізнався, що рухаючись на перехресті порушив вимоги ПДР України та здійснив поворот на ліво з виїздом на смугу зустрічного руху. На його заперечення та пояснення, що він не порушував ПДР України інспектор ДПС не відреагував та керуючись наведеними аргументами, взявши посвідчення водія у позивача пішов до свого службового автомобіля, а повернувшись зазначив, що склав протокол про адміністративне правопорушення.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення який був складений посадовою особою без його присутності і без урахування його доказів та пояснень, є грубими порушеннями вимог закону, на підставі чого в послідуючому цим же працівником ДАІ була винесена постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення.

Окрім того, як зазначає позивач постанова про накладення на нього адміністративного стягнення не була ним отримана, позивач з нею не був ознайомлений, а посадовою особою працівником ДАІ Швець С.М. не було враховано клопотання позивача щодо розгляду протоколу про адміністративне правопорушення за місцем його проживання, оскільки він є юридично необізнаною людиною, не має юридичної освіти і потребував правової допомоги. Тому з метою не пропущення строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, як зазначає у своєму позові позивач, він не вчиняв ніяких дій зі свого боку для отримання даної постанови, а використав лише надану йому працівником ДАІ копію протоколу про адміністративне правопорушення для обґрунтування своїх позовних вимог.

Також позивач зазначив, що працівником ДАІ при складанні протоколу про адміністративне правопорушення були допущені такі суттєві порушення, - як не ознайомлення його із правами та обов'язками відповідно до ст. 63 Конституції України про що свідчить, як зазначає позивач відсутність його підпису у графі протоколу (підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності) та залучення в якості свідків осіб, що не були присутні під час його зупинки працівником ДАІ.

Позивач вважає протокол про адміністративне правопорушення та постанову про накладення адміністративного стягнення винесені інспектором ІДПС ВДАІ незаконними, що він не повинен нести адміністративної відповідальності по ч. 2 ст. 122 КУпАП України, так як, дійсно, у вказаний час керував автомобілем, однак, жодного порушення Правил дорожнього руху України не допустив, а тим більше при керуванні не порушував вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини дороги.

Від позивача ОСОБА_1 надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутність, однак з власної ініціативи позивач з'явився в судове засідання. Позовні вимоги підтримує та просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення.

Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень будучи повідомлений про час та розгляд справи у судове засідання не з'явився. Причини його неявки суду не відомі. Заяв чи клопотань на адресу суду від нього не надходило. Від його імені на адресу суду надійшло письмове заперечення щодо заявленого позову. Зокрема у запереченні відповідач позовні вимоги не визнає, вважає, що протокол про адміністративне правопорушення та постанова містять логічний виклад обставин вчиненого правопорушення, зокрема зазначено, коли, де і ким вчинено правопорушення, викладено суть його вчинення, дотримано інші вимоги, встановлені ст. 283 КУпАП, тому просить у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши доводи позивача, ознайомившись зі матеріалами позовної заяви, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, оскільки позовні вимоги є не обґрунтованими та не доведеними, а постанову слід залишити в силі, як законно винесену.

Для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерними є специфічний вид доказу - безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративні правопорушення, які фіксуються у протоколі про адміністративне правопорушення.

В даному випадку правопорушення було виявлено та зафіксоване інспектором ДАІ, доказом в справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, який на думку позивача складений працівником ДАІ із порушенням норм чинного законодавства.

Згідно Інструкції з організації провадження по справах щодо адміністративних порушень правил, норм та стандартів, щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 25.02.1994 року №91 п.4.27, матеріали щодо адміністративних порушень повинні мати достатні докази, які б підтверджували скоєння правопорушення.

З протоколу Серія АБ 2 № 674734 від 21.12.2013 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.5 ПДР України, а саме порушив правила проїзду перехрестя, за що передбачена відповідальність за ст. 122 ч. 2 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення. Протокол складено посадовою особою ДПС взводу ДПС ВДАІ у м. Вінниці, сержантом міліції Швець С.М. в присутності та за підписом свідків, з викладеними поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності та підтверджується її підписом і відповідно спростовує твердження позивача про відсутність його підпису у відповідній графі даного протоколу.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2009 р. N 111 а саме п. 7.2. даної інструкції співробітник ДПС має право перевіряти у громадян при підозрі у вчиненні правопорушень документи, що посвідчують їх особу, а також документи, необхідні для з'ясування питання щодо додержання правил, норм і стандартів у сфері безпеки дорожнього руху.

Таким чином суд дійшов до висновку про відсутність у діях посадової особи порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки у відповідності до ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів зазначених у ст. ст. 22, 244-17 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів. Статтею 222 КУпАП передбачено, що розгляд справ про адміністративні правопорушення передбачені ч. 1 та 2 ст. 122 відносяться до компетенції органів внутрішніх справ.

Оцінюючи докази позивача щодо винесення незаконно посадовою особою оскаржувальної постанови, суд схиляється до того, що оскарження даної постанови є предметом спору у справі, однак позивач в підтвердження своїх позовних вимог, не забезпечив належні докази, оскільки у матеріалах справи постанова Серії АБ 206881 від 21.12.2013 року відсутня та позивачем не долучена, що позбавляє суд надати доводам позивача належну оцінку.

Згідно Наказу Міністерства внутрішніх справ України № 77 від 26.02.2009 р. затверджена Інструкція з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, згідно п. 2.13 - посадова особа, яка виносить постанову, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Посилання позивача на те що він був позбавлений скористатись правом на захист суд до уваги не приймає, оскільки зміст ст. 63 Конституції та ст. 268 КУпАП йому було розяснено, про що засвідчує особистий підпис ОСОБА_1, який є в протоколі. Посилання позивача. що йому не було роз'яснено прав у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП не заслуговують на увагу суду, оскільки сам по собі факт не роз'яснення прав та обовязків передбачених ст. 268 КПАП України не спростовує факт порушення зазначеного в протоколі та не тягне за собою недійсність постанови і суперечить твердженням позивача у позові, щодо подання даної заяви на підставі наявного протоколу про адміністративне правопорушення без долучення до позову постанови про накладення адміністративного стягнення з метою не пропущення десятиденного строку встановленого ст. 289 КУпАП, з чого вбачається, що позивач знав про вимоги закону щодо оскарження у строки передбачені законом дій посадової особи.

Кожна особа має право на юридичну допомогу. Це право гарантується державою, яка спрямовує на його реалізацію правоохоронну систему країни, діючи тим самим відповідно до міжнародно-правових вимог, зокрема Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Наданням правової допомоги на професійному рівні займаються адвокати, діяльність яких регламентується Законом України "Про адвокатуру" від 19 грудня 1992 р. Адвокатура є добровільне професійне громадське об'єднання, покликане сприяти захистові прав, свобод і представляти законні інтереси громадян України, іноземних громадян, осіб без громадянства, юридичних осіб, подавати їм іншу юридичну допомогу.

Тому на думку суду позивач мав достатньо часу з дня винесення протоколу, постанови звернутися до фахівця у галузі права ( адвоката, юриста тощо), де міг отримати юридичну консультацію, обґрунтувати свій позов, а також витребувати постанову та долучити її до матеріалів справи, навіть в процесі розгляду даної справи.

Пункт 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Стаття 69 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснення сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Крім цього, ч.3 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справ не беруться до уваги, а відповідно до ч. 4 цієї ж статті, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, діючи в межах наданих адміністративному суду повноважень, проаналізувавши наявні у справі докази та заперечення з приводу заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до посадової особи ДПС взводу ДПС ВДАІ у м. Вінниці, сержанта міліції Швець Сергія Михайловича про скасування постанови Серії АБ 2068881 від 21.12.2013 року по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі, а звернення позивача до суду суд розцінює як намагання уникнути від відповідальності за адміністративне правопорушення, тому суд вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі ч.2 ст.122, 14-1, 245, 251, 252, 268, 280, 289-293 КУпАП, керуючись ст.ст. 159-163 Кодексу Адміністративного Судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до посадової особи ДПС взводу ДПС ВДАІ у м. Вінниці, сержанта міліції Швець Сергія Михайловича про скасування постанови Серії АБ 2068881 від 21.12.2013 року по справі про адміністративне правопорушення,-відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: