Справа № 490/12959/14-а
Суддя: Батченко О. В.
Дата ухвалення: 2015-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

05 січня 2015 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Батченка О.В. при секретарі Луговенко К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до голови адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради про скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до голови адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, просила скасувати розпорядження № 149-р від 03 березня 2009 року "Про скасування розпорядження голови адміністрації Центрального району виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 27 березня 2008 року № 309-р "Про надання дозволу на будівництво нежитлових прибудов до квартири НОМЕР_1 та НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1" В обгрунтування позову позивач послалась на обставини законності скасованого розпорядження, що було видане для перебудови належних їй (позивачу) квартир НОМЕР_1 - НОМЕР_3 будинку АДРЕСА_1 на підставі всіх необхідних дозволів та погоджень контролюючих органів держави, а також погоджень сусідів, що були необхідними. Підставою для скасування розпорядження стало звернення власника прилягаючої до її (ОСОБА_1) квартир - квартири НОМЕР_4 будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2, потреба у згоді якого була відсутня, оскільки квартири межують між собою капітальними стінами, розташовані в окремих самостійних будинках з роздільними стінами та дахом. Крім цього, ОСОБА_2 належна йому квартира також без її (ОСОБА_1) погодження була перебудована в нежитлове приміщення - магазин "Доктор Авто". В той же час Конституційний суд України в своєму рішенні у справі № 7-рп/2009 від 16 квітня 2009 року щодо офіційного тлумачення положень ч. 2 ст. 19, ст. 144 Конституції України, ст. 25, ч. 14 ст. 46, ч. 1, 10 ст. 59 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) роз'яснив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення приймають нормативні та ненормативні акти. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Розпорядження голови адміністрації Центрального району виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 27 березня 2008 року № 309-р "Про надання дозволу на будівництво нежитлових прибудов до квартири НОМЕР_1 та НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1" на час винесення спірного розпорядження було повністю виконане, а тому його скасування у подальшому є неправомірним. Як на правові підстави позову позивач послалась на ст. 124, 134 ЗК України, ст. 59 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні".

В судове засідання сторони не з'явились, подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

На підставі договору дарування квартири від 14 серпня 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Бороздіною О.Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 1-905, квартира НОМЕР_1 будинку АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 Право власності зареєстроване КП ММБТІ 01 жовтня 2007 року за реєстраційним № 9879060, номер запису 18065 в книзі 105.

ОСОБА_1 також належить право власності на квартиру НОМЕР_2 у тому ж будинку на підставі договору дарування квартири від 12 грудня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Бороздіною О.Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 4224. Право власності позивача на цю квартиру зареєстроване КП ММБТІ 12 грудня 2008 року за реєстраційним № 11007383, номер запису 18065 в книзі 105.

Як слідує з договору дарування квартири від 14 серпня 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Бороздіною О.Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 1-907, ОСОБА_1 на праві власності належить і квартира НОМЕР_3 будинку АДРЕСА_1. Право власності зареєстроване КП ММБТІ 01 жовтня 2007 року за реєстраційним № 2942444, номер запису 18065 в книзі 105.

Розпорядженням голови адміністрації Центрального району виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 309-р від 27 березня 2008 року ОСОБА_1 наданий дозвіл на будівництво нежитлової прибудови до квартири НОМЕР_1, розміром 7,20х4,20 м., нежитлової прибудови до квартири НОМЕР_2, розмірами 2,5х3,8 м., а також збільшення веранди на 2,5х1,5 м. та перепланування вказаних кварти по АДРЕСА_1. Вказаний дозвіл наданий з урахуванням позитивних висновків міської архітектури, СЕС Центрального району, Центрального РВ ЦМНС, згоди житлово-експлуатаційної організації ТОВ "Соборне-1" та сусідів.

В той же час, розпорядженням голови адміністрації Центрального району виконкому Миколаївської міської ради № 149-р від 03 березня 2009 року скасоване розпорядження голови адміністрації Центрального району від 27 березня 2008 року № 309-р "Про надання дозволу на будівництво нежитлових прибудов до квартир НОМЕР_1 та НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 Таке рішення прийняте за результатами розгляду звернення мешканців житлового будинку по АДРЕСА_1 у зв'язку з невиконанням даного розпорядження ОСОБА_1 якою фактично знесені дані квартири і веденням нового будівництва.

В той же час, як слідує з рішення апеляційного суду Миколаївської області від 16 липня 2014 року, постановленого в цивільній справі за позовом Миколаївської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про знесення самовільного будівництва, за даними технічної інвентаризації, яка проводилась у 2010 році, квартири НОМЕР_1 - НОМЕР_3 будинку АДРЕСА_1 самочинно реконструйовані шляхом надбудови житлової мансарди, приєднання підвалів та збудованих прибудов.

Таким чином, в частині наданого дозволу на будівництво прибудов до квартир НОМЕР_1 та НОМЕР_2 розпорядження голови адміністрації Центрального району виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 309-р від 27 березня 2008 року є виконаним.

В той же час Конституційний суд України у п. 5 свого рішення у справі № 7-рп/2009 від 16 квітня 2009 року щодо офіційного тлумачення положень ч. 2 ст. 19, ст. 144 Конституції України, ст. 25, ч. 14 ст. 46, ч. 1, 10 ст. 59 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) роз'яснив, що у Конституції України зазначено, що рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду (частина друга статті 144). Цьому конституційному положенню відповідають Закон, у частині десятій статті 59 якого визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку, та інші закони України, зокрема "Про столицю України - місто-герой Київ", згідно з частиною третьою статті 8 якого рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції або законам України зупиняються в установленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Системний аналіз цих конституційних і законодавчих положень та положень пункту 5 статті 121, пункту 9 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України свідчить, що на прокуратуру України покладено нагляд за додержанням прав і свобод людини і громадянина, додержанням законів з цих питань органами місцевого самоврядування. Закон України "Про прокуратуру", прийнятий до набуття чинності Конституцією України, є чинним у частині, що не суперечить Основному Закону України, і передбачає порядок зупинення рішень органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України. Цим законом установлено, що при виявленні порушень закону прокурор у межах своєї компетенції має право опротестовувати акти виконавчих органів місцевих рад та вносити подання або протести на рішення місцевих рад залежно від характеру порушень. Протест прокурора приноситься до органу, який видав цей акт і зупиняє його дію, прокурору надається право звернутися із заявою до суду про визнання акта незаконним, і подача такої заяви зупиняє дію правового акта (частини перша, третя, четверта статті 21 Закону України "Про прокуратуру").

У зв'язку з наведеним Конституційний Суд України дійшов висновку, що за змістом частини другої статті 144 Конституції України, частини десятої статті 59 Закону рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються прокурором у встановленому Законом України "Про прокуратуру" порядку з одночасним зверненням до суду. При цьому Конституційний Суд України зазначає, що право прокурора оскаржувати до суду рішення органів місцевого самоврядування не є абсолютним, оскільки у Конституції України закріплено, що її норми є нормами прямої дії, а отже, звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина, як і право на оскарження в суді рішень органів місцевого самоврядування гарантується безпосередньо на підставі Конституції України кожному (частина третя статті 8, частина друга статті 55).

Зі змісту частини другої статті 144 Конституції України та частини десятої статті 59 Закону вбачається, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб судом загальної юрисдикції, тобто в судовому порядку. Однак, як вважає Конституційний Суд України, це не позбавляє орган місцевого самоврядування права за власною ініціативою або ініціативою інших заінтересованих осіб змінити чи скасувати прийнятий ним правовий акт (у тому числі і з мотивів невідповідності Конституції чи законам України).

Конституційний Суд України зазначає, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата.

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Таким чином, оскільки розпорядження голови адміністрації Центрального району виконкому Миколаївської міської ради № 309-р від 27 березня 2008 року про надання ОСОБА_1 дозволу на будівництво нежитлових прибудов до квартир НОМЕР_1 та НОМЕР_2, а також збільшення веранди та перепланування вказаних квартир по АДРЕСА_1 в м. Миколаєві в судовому порядку не оскаржувалось скасоване не було, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 124, 134 ЗК України, ст. 59 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. 9, 11, 158-163, 288 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Скасувати розпорядження голови адміністрації Центрального району виконкому Миколаївської міської ради № 149-р від 03 березня 2009 року "Про скасування розпорядження голови адміністрації Центрального району від 27 березня 2008 року № 309-р "Про надання дозволу на будівництво нежитлових прибудов до квартир НОМЕР_1 та НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1".

Стягнути з Миколаївського міського бюджету на користь ОСОБА_1 73 (сімдесят три) грн. 08 коп. судового збору.

Апеляційну скаргу на постанову може бути подано до Одеського апеляційного адміністративного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів.

Суддя О.В. Батченко