Справа № 2а-9062/10/1870
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2015-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2015 р. справа №2а-9062/10/1870

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бондаря С.О.

за участю секретаря судового засідання - Нікітас К.В.

відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №2а-9062/10/1870

за позовом Глухівської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області

до ОСОБА_1

про стягнення податкової заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Глухівська об"єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Сумській області звернулася до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості зі сплати податку з доходів фізичних осіб в сумі 1983 грн. 38 коп. Свої вимоги мотивує тим, що за результатами документальної невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 встановлено факт несплати відповідачем податку з доходів фізичних осіб з доходу, одержаного від продажу транспортного засобу вартістю 12 733,33 грн. Сума боргу становить 1910,00 грн. (12733,33грн. х 15 : 100), а також нарахована пеня в розмірі 73,38 грн.

ОСОБА_1, заперечуючи проти позову, свою позицію обґрунтовує тим, що протягом 2009 року він на підставі біржового контракту купівлі-продажу транспортного засобу, посвідченого завідуючим відділом реєстрації №6 Київської товарної біржі "Союзавто" у м.Глухові Сумської області продав один автомобіль марки ВАЗ 2107 за 100 грн. та сплатив податок на дохід з фізичної особи 15% в розмірі 15 грн., про що вказано в п.2 біржового контракту. Тому у відповідача не було жодних підстав для нарахування податку з доходів фізичних осіб з доходу, одержаного від продажу транспортного засобу.

В судовому засіданні відповідач проти позову заперечував з підстав викладених у письмовому поясненні.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов не обґрунтований і задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 19 травня 2010 року працівниками Глухівської міжрайонної державної податкової інспекції Сумської області проведено документальну невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання податкового законодавства за період 18.06.2009р. по 19.05.2010р., за результатами якої складено акт від 19.05.2010р. № 534/17/НОМЕР_1 (а.с.10-11).

На підставі акту перевірки Глухівською МДПІ прийнято податкове повідомлення - рішення від 28.05.2010р. № /0, яким ОСОБА_1 був визначений податок з доходів фізичних осіб від продажу рухомого майна та надання рухомого майна в оренду в сумі 1910,00 грн. (а.с.7).

Крім того, відповідачу нарахована пеня на суму несплаченого податкового боргу начебто мною в розмірі 73,38грн.

Як вбачається з акту перевірки, встановлено порушення пп. 4.2.6 п.4.2 ст. 4, п. 12.1 ст. 12, пп. 8.2.1 п. 8.2 ст. 8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», діючого на момент виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Закон).

Відповідно до пп.«ж» п.1.3 ст. 1 Закону дохід з джерелом його походження з України - будь-який дохід, одержаний платником податку або нарахований на його користь від здійснення будь-яких видів діяльності на території України, у тому числі, але не виключно, у вигляді доходів від продажу рухомого майна, якщо факт зміни власника (продажу об'єкта рухомого майна) підлягає державній реєстрації та/або нотаріальному посвідченню згідно із законом України, або якщо місце вручення такого рухомого майна набувачеві знаходиться на території України.

Пунктом 1.18. статті 1 Закону визначено, що рухоме майно - це майно, відмінне від нерухомого. До рухомого майна, зокрема відносяться транспортні засоби.

Згідно пп.8.2.1 п.8.2. ст.8 Закону платник податку, що отримує доходи, нараховані особою, яка не є податковим агентом, зобов'язаний включити суму таких доходів до складу загального річного оподатковуваного доходу та подати річну декларацію з цього податку.

За приписами п.12.1 ст.12 Закону дохід платника податку від продажу об'єкта рухомого майна протягом звітного податкового року оподатковується за ставкою, встановленою п.7.1 ст.7 даного Закону, тобто 15 % від об'єкта оподаткування.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 протягом 2009 року на підставі біржового контракту купівлі-продажу транспортного засобу від 18.06.2009р., посвідченого завідуючим відділом реєстрації № 6 Київської товарної біржі "Союзавто" у м.Глухів Сумської області продав один автомобіль марки ВАЗ 2107 за 100 грн. та сплатив податок на дохід з фізичної особи 15% в розмірі 15 грн., про що вказано в п.2 біржового контракту (а.с.50, 51).

Згідно довідки Глухівського відділення реєстраційно-екзаменаційної роботи при УДАІ УМВС України в Сумській області від 07.04.2011 року №942 станом на 07.04.2011року згідно облікових даних Глухівського відділення РЕР протягом 2009 року, а саме 18.06.2009р. було знято для реалізації з обліку один транспортний засіб - автомобіль марки ВАЗ 2107, 1990 року випуску, державний номер НОМЕР_2 (а.с.52).

ОСОБА_1, працюючи в 2009 році у Глухівській митниці, як державний службовець, в 2010 році подавав декларацію про доходи, отримані в 2009році, як це передбачено ст.13 Законом України "Про державну службу", де зазначив всі доходи, які отримав в 2009 році, в т.ч. і в результаті продажу автомобіля (а.с.53).

Проте податковий орган самостійно визначив базу оподаткування рухомого майна ОСОБА_1 у вигляді вартості проданого автомобіля згідно внеску платників збору до Пенсійного фонду з операцій відчудження легкових автомобілів.

Оскільки до пенсійного фонду було сплачено 382 грн., а це 3% від вартості проданого автомобіля, то, на думку податкової інспекції, ринкова вартість такого автомобіля повинна складати 12733,33грн., а не 100грн., як зазначено у біржовому контракті.

Суд не погоджується з висновком позивача з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1.2 статті 1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» податкове зобов'язання - це зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Згідно з підпунктом 5.4.1 пункту 5.4 статті 5 Закону України Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені статті 5 вказаного Закону, визнається сумою податкового боргу платника податків.

За змістом підпункту 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 вказаного Закону податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту, а саме у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган невірно визначив суму податкового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству з питань оподаткування або виходить за межі його компетенції, встановленої законом, такий платник податків має право звернутися до контролюючого органу із скаргою про перегляд цього рішення, яка подається у письмовій формі та може супроводжуватися документами, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати.

Для правильного вирішення питання щодо стягнення податкового боргу необхідним є встановлення факту щодо наявності або відсутності такого боргу підтвердженого належними доказами.

Як на підставу своїх вимог, податковий орган посилається на те, що податковий борг виник згідно податкове повідомлення-рішення від 28.05.2010 №/0.

Разом з тим податковим органом не враховано, що Закон України «Про податок з доходів фізичних осіб» не містить вимог щодо визначення бази оподаткування під час продажу рухомого майна не нижче оціночної вартості такого майна.

Тому, у відповідача відсутнє податкове зобов'язання по сплаті до бюджету визначеного податковим органом податку з доходів фізичних осіб від продажу рухомого майна в сумі 1910 грн. та нарахованої пені в розмірі 73,38 грн.

Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні адміністративного позову Глухівської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області до ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості зі сплати податку з доходів фізичних осіб в сумі 1983 грн. 38 коп.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Глухівської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області до ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості зі сплати податку з доходів фізичних осіб в сумі 1983 грн. 38 коп. - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) С.О. Бондар

Повний текст постанови складено 16 січня 2015 року.

З оригіналом згідно:

Суддя С.О. Бондар