Справа № 806/5580/14
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року Житомир справа № 806/5580/14

категорія 8.3.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

за участю секретаря Барібан А.І.,

представників позивача Камінського А.Ф., Степанця В.С.,

представника відповідача Домарацької В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" до Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0 від 02.12.2014 р.,

встановив:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом та просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0 від 02.12.2014 р., винесене Бердичівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що Бердичівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області було проведено перевірку ПАТ "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" з питання підтвердження правомірності формування податкового кредиту по ПДВ з ТОВ "Агва Трейд Юніон" за квітень 2014 року та висновком акту перевірки встановлено порушення п.198.1, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, а саме: не підтверджено суму податкового кредиту в розмірі 45633,33 грн, який виник у квітні 2014 року в результаті господарської операції з ТОВ "Агва Трейд Юніон". На підставі такого висновку 02.12.2014 року податковим органом винесено податкове рішення №0. Однак воно є неправомірним, а висновки акту необгрунтованими, оскільки господарська операція, проведена в квітні 2014 року з контрагентом ТОВ "Агва Трейд Юніон" підтверджена належними первинними документами, належним чином оформленою податковою накладною. Крім того, акт про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Агва Трейд Юніон" не може бути належним доказом неправомірності формування податкового кредиту Публічним акціонерним товариством "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес", оскільки в податковому праві існує принцип індивідуальної податкової відповідальності платника податку.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали позов з підстав, заявлених у ньому, просили його задовольнити.

Представник відповідача надав до суду письмові заперечення та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що Бердичівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" з питання підтвердження правомірності формування податкового кредиту по ПДВ з ТОВ "Агва Трейд Юніон" за квітень 2014 року, за результатами якої складено акт від 12.11.2014 року № 2481/2200/25309649 (а.с.12-24).

Висновком акту перевірки встановлено порушення п.198.1, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, а саме: завищено податковий кредит на загальну суму 45633 грн за квітень 2014 року.

На підставі такого висновку, 02.12.2014 року Бердичівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області було винесено податкове повідомлення-рішення №0, яким Публічному акціонерному товариству "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" збільшено суму грошового зобов'язання на 45633 грн основного платежу та 22817 грн штрафних (фінансових) санкцій (а.с.11).

Так, завищення податкового кредиту на загальну суму 45633 грн за квітень 2014 року, згідно дослідженого акту перевірки, відбулось по господарським взаємовідносинам з ТОВ "Агва Трейд Юніон" та встановлено на підставі наступного:

- за результатами проведення зустрічної звірки ТОВ "Агва Трейд Юніон" (акт ДПІ у Шевченківському районі м.Києва від 30.05.2014 року № 1358/26-59-22-05/38689898 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Агва Трейд Юніон") не підтверджено реальність здійснення господарських відносин ТОВ "Агва Трейд Юніон" із платниками податків за квітень 2014 року: відсутні складські приміщення, автомобільний чи інший транспорт, відповідне устаткування, кваліфікований персонал, рух активів та власного капіталу, наявний незначний штат працюючих осіб;

- згідно з даними АІС "Автомобіль" ДАІ МВС України та відповіді, отриманої від Бердичівського центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів", автомобілі, зазначені на відмітці про в'їзд на територію заводу та виїзд з території ПАТ "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" не належать ані ТОВ "Агва Трейд Юніон" , ані його працівникам;

- на дату проведення перевірки існує розбіжність між даними контрагента ТОВ "Агва Трейд Юніон" та ПАТ "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" за даними АС "Податковий блок" згідно форми "Детальна інформація по декларації" у квітні 2014 року на суму ПДВ 45633 грн.

Як видно із акту перевірки, фактично перевіряючими встановлено порушення позивачем п.198.1, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України на підставі дослідження господарської діяльності ТОВ "Агва Трейд Юніон" та доказова база такого порушення ґрунтується саме на ймовірно допущених порушеннях ТОВ "Агва Трейд Юніон".

Дослідивши такі висновки на предмет їх обґрунтованості та відповідно правомірності винесеного податкового повідомлення-рішення №0, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України (норми кодексу у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 розділу V Кодексу податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При цьому відповідно до пункту 201.4 статті 201 розділу V Кодексу податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Положеннями п. 44.1 ст. 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Водночас, ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначено п.1.2 ст. 1, п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95р. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.95р. за № 168/704, та зазначено, що первинні документі - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Отже, виходячи із системного аналізу вказаних норм, для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Тобто, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

У листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11 зазначено, що з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції. При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції, - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.

Оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

В контексті вищевказаного роз`яснення, суд відзначає, що реальність проведених операцій позивача з його контрагентом за квітень 2014 року підтверджується наступними документами.

Так, Публічним акціонерним товариством "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" (замовник) 21.04.2014 року було укладено з Товариством з обмеженою відповідальністю "Агва Трейд Юніон" (підрядник) договір підряду № 016968, відповідно до умов якого підрядник зобов'язується вибрати абразивостійкі або полімочевинне, або поліуретанове покриття згідно з умовами експлуатації і виконати роботи по нанесенню, а замовник прийняти і оплатити їх. Обсяг, терміни, характер і вартість робіт визначається в специфікаціях, які є невід'ємною частиною даного договору. Перед виконанням робіт замовник вносить на розрахунковий рахунок підрядника передоплату в розмірі 70% від вартості специфікацій, подальша оплата здійснюється протягом 5 днів після виконання робіт та підписання акта приймання виконаних робіт (а.с.25).

Відповідно до специфікації № 1 від 21.04.2014 року, підрядник виконує роботи з покриття корпуса ванни ч.32296186.00479 шляхом нанесення абразивостійкого поліуретанового покриття згідно креслення в кількості 2 штук в термін 3-5 робочих дні за ціною 273800 грн, в тому числі ПДВ - 45633,33 грн (а.с.27).

Виконання вказаних робіт за специфікацією підтверджується:

- актом надання послуг № 2104/001 від 25.04.2014 року (а.с.28);

- платіжними дорученнями № 2293 від 25.04.2014 року, № 2337 від 28.04.2014 року, № 2374 від 29.04.2014 року на загальну суму 191660 грн, в тому числі ПДВ - 31943,34 грн (а.с.29,30,31);

- податковою накладною № 31 від 25.04.2014 року на суму 273800 грн, в тому числі ПДВ - 45633,33 грн (а.с.32);

- паспортом якості виконаних робіт (а.с.33-36);

- технічним завданням на покриття зносостійким поліуретаном ванни дискового вакуум-фільтру ДОО63 (а.с.37-38);

- службовою запискою № 68-20/317 щодо виконання робіт підрядником (а.с.39).

Враховуючи викладене, суд робить висновок про реальність та товарність господарської операції між ПАТ "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" та ТОВ "Агва Трейд Юніон" по виконанню робіт з покриття корпуса ванни абразивостійким поліуретановим покриттям за квітень 2014 року на підставі належним чином складених первинних документів, які підтверджують рух активів у процесі здійснення господарської операції.

Також суд зазначає, що у рішеннях Верховного Суду України (зокрема у постанові Верховного Суду України від 1 червня 2010 року у справі № 21-573во10) неодноразово наголошувалося про те, що наявність у платника податку - покупця належно оформленої податкової накладної є єдиною підставою для формування податкового кредиту.

Досліджена податкова накладна (а.с.32) була видана позивачу в квітні 2014 року та надавала право на формування відповідного податкового кредиту, крім того, її юридична дійсність податковою інспекцією не оспорюється.

Суд наголошує також на тому, що претензій до оформлення позивачем інших досліджених в судовому засіданні первинних документів по вищезазначеній господарській операції у контролюючого органу немає.

Крім того, однією з підстав своїх заперечень відповідач вказує на наявність акта ДПІ у Шевченківському районі м.Києва від 30.05.2014 року № 1358/26-59-22-05/38689898 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Агва Трейд Юніон" з його контрагентами, матеріалами якої також встановлено, що за юридичною адресою підприємство не знаходиться. А згідно АІС "Податковий блок" податкова звітність ТОВ "Агва Трейд Юніон" за квітень 2014 року є дефектною та існує розбіжність між даними контрагента ТОВ "Агва Трейд Юніон" та ПАТ "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" у квітні 2014 року на суму ПДВ 45633 грн.

Разом з тим, на аркушах 7-8 акту перевірки відповідачем зазначено, що ТОВ "Агва Трейд Юніон" подано до ДПІ в Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м.Києві декларацію з ПДВ за квітень 2014 року та серед контрагентів-покупців, які мали взаємовідносини з підприємством, згідно додатку 5 до декларації "Розшифровки податкових зобов"язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" є ПАТ "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" із зазначенням суми ПДВ 45633,33 грн. (а.с.15). Тобто, акт перевірки містить суперечності.

Також з приводу вказаного, суд зазначає, що Податковий кодекс України не ставить в залежність виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання.

Крім того, у разі наявності у державних органів інформації про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (Рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 року у справі "Інтерсплав проти України").

Податковим кодексом України або ж іншим нормативно-правовим актом не встановлено будь-яких обмежень, ніж наявність належним чином оформленої податкової накладної, щодо включення до податкового кредиту суми сплаченого податку, не встановлено обов'язку для позивача здійснювати контроль за веденням господарської діяльності та зобов'язань сплати податку до бюджету контрагентами.

З огляду на вищевикладене, не можна по факту можливого ухилення від сплати податків з боку контрагента ТОВ "Агва Трейд Юніон" перекладати на ПАТ "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" відповідальність за його дії, тим самим ставлячи позивача в ряд порушників податкового законодавства.

На підставі викладеного, з урахуванням того, що позивачем були надані всі первинні документи, які підтверджують правомірність віднесення до складу податкового кредиту суми сплаченого податку на додану вартість в сумі 45633,33 грн. у зв'язку із придбанням послуг від ТОВ "Агва Трейд Юніон", суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Згідно ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 1 ст.70 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем не надано суду достатніх доказів на підтвердження правомірності винесення податкового повідомлення - рішення від 02.12.2014 року №0, а тому оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 86,94,158-162,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0 від 02.12.2014 р.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Капинос

Повний текст постанови виготовлено: 26 січня 2015 р.