Справа № 824/3020/14-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/3020/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Левицький В.К.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

15 січня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Матохнюка Д.Б. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Глибоцькому районі Чернівецької області на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України у Герцаївському районі Чернівецької області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Глибоцькому районі про стягнення витрат ,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2014 року Управління Пенсійного фонду України у Герцаївському районі Чернівецької області звернулось до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Глибоцькому районі про стягнення витрат.

Чернівецький окружний адміністративний суд постановою від 03 листопада 2014 року адміністративний позов задовольнив повністю.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити. В якості обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає про неповне з'ясування судом всіх обставин, що мають значення для вирішення справи та порушення норм матеріального та процесуального права.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмого провадження, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Управлінням Пенсійного фонду України у Герцаївському районі Чернівецької області були підготовлені для відповідача списки осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які підлягають відшкодуванню на загальну суму 12019,72 грн. До заліку та відшкодування відповідачем взято за березень - вересень 2014 р. 11364,03 грн. Таким чином, відповідачем не прийнято до заліку та відшкодування всього 655,69 грн. Зокрема, не прийнято до заліку наступні суми, а саме за особовою справою ОСОБА_2 в сумі 93,67 грн. з 01.03.2014 р. по 30.09.2014 р.

Відповідно до акту щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за березень 2014 р. позивач зазначає, що у кількості 14 осіб сума виплачених пенсій (основний розмір) становить 1609,46 грн., сума виплаченої щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття становить 90,40 грн., сума витрат з виплати та доставки пенсій становить 18,07 грн. Загальна сума витрат, що підлягає відшкодуванню становить 1717,93 грн.

За даними відповідача у кількості 13 осіб сума виплачених пенсій (основний розмір) становить 1515,79 грн., сума виплаченої щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття становить 90,40 грн. Загальна сума витрат, що підлягає відшкодуванню становить 1624,26 грн. (а.с. 15).

Різниця (не прийнято до відшкодування) становить 93,67 грн.

В акті щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за квітень 2014 р. позивач зазначає, що у кількості 13 осіб сума виплачених пенсій (основний розмір) становить 1459,46 грн., сума виплаченої щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття становить 90,40 грн., сума витрат з виплати та доставки пенсій становить 16,20 грн. Загальна сума витрат, що підлягає відшкодуванню становить 1566,06 грн.

За даними відповідача у кількості 12 осіб сума виплачених пенсій (основний розмір) становить 1365,79 грн., сума виплаченої щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття становить 90,40 грн., сума витрат з виплати і доставки пенсій становить 16,20 грн. Загальна сума витрат, що підлягає відшкодуванню становить 1472,39 грн. (а.с. 17).

Різниця (не прийнято до відшкодування) становить 93,67 грн.

Згідно до акту щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за травень 2014 р. позивач зазначає, що у кількості 14 осіб сума виплачених пенсій (основний розмір) становить 1759,46 грн., сума виплаченої щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття становить 90,40 грн., сума витрат з виплати та доставки пенсій становить 20,11 грн. Загальна сума витрат, що підлягає відшкодуванню становить 1869,97 грн.

За даними відповідача у кількості 13 осіб сума виплачених пенсій (основний розмір) становить 1665,79 грн., сума виплаченої щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття становить 90,40 грн., сума витрат з виплати і доставки пенсій становить 20,11 грн. Загальна сума витрат, що підлягає відшкодуванню становить 1776,30 грн. (а.с. 19).

Різниця (не прийнято до відшкодування) становить 93,67 грн.

Відповідно до актів щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за червень - вересень 2014 р. позивач зазначає, що у кількості 14 осіб сума виплачених пенсій (основний розмір) становить 1609,46 грн., сума виплаченої щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття становить 90,40 грн., сума витрат з виплати та доставки пенсій становить 16,58 грн. Загальна сума витрат, що підлягає відшкодуванню становить 1716,44 грн.

За даними відповідача за червень - вересень 2014 р. щомісячно у кількості 13 осіб сума виплачених пенсій (основний розмір) становить 1515,79 грн., сума виплаченої щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття становить 90,40 грн., сума витрат з виплати і доставки пенсій становить 16,58 грн. Загальна сума витрат, що підлягає відшкодуванню щомісячно протягом червня - вересня 2014 р. становить 1622,77 грн. (а.с. 21, 23, 25, 27).

Різниця (не прийнято до відшкодування) за кожен місяць становить 93,67 грн.

Як видно зі списку осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за березень - вересень 2014 р., відповідачем не включено в акти звірок суми виплачених пенсій: ОСОБА_2 (№ особового рахунку НОМЕР_1) в сумі 93,67 грн.

Причиною відмови включення до заліку відповідачем суми витрат на виплату пенсій за березень - вересень у розмірі 655,69 грн. (93,67 грн. х 7), є отримання в трудового каліцтва ОСОБА_2 за межами України.

Оскільки відповідач в добровільному порядку не відшкодував вказані витрати позивачу, Управління Пенсійного фонду України у Герцаївському районі Чернівецької області звернулось до суду з даним позовом.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" , прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Частиною четвертою статті 26 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування передбачено, якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного страховика щодо відшкодування понесених ним витрат.

Враховуючи те, що пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання є наслідком страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, належним страховиком, тим, хто має надавати застрахованій особі матеріальну допомогу чи соціальні послуги, відповідно до статті 25 Основ, є Фонд соціального страхування від нещасних випадків.

Пунктом 2 статті 7 Прикінцевих положень Закону України "Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" встановлено, що Фонд сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку.

Потерпілі, документи яких не передані до Фонду, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом у рахунок його страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фондом у подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

Частиною другою статті 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" визначено, якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Відповідно до ч. 2 статті 2 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону.

При цьому право на таке забезпечення, яке встановлено в Україні, не залежить від того, у якій з колишніх республік СРСР стався нещасний випадок на виробництві з застрахованою особою або виникло професійне захворювання, пов'язане з виконанням нею трудових обов'язків.

Відповідно до пункту 3 розділу XI Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" відшкодування шкоди, медична, професійна та соціальна реабілітація провадяться Фондом соціального страхування від нещасних випадків, також зазначеним у статті 8 цього Закону особам, які потерпіли до набрання ним чинності та мали право на зазначені страхові виплати і соціальні послуги.

Згідно з абзацу 3 пункту 3 розділу XI Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" встановлено, що уся заборгованість потерпілим на виробництві та членам їх сімей, яким до набрання чинності цим Законом підприємства, установи та організації не відшкодували матеріальної і моральної (немайнової) шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, виплачується цими підприємствами, установами і організаціями, а в разі їх ліквідації без правонаступника - Фондом соціального страхування від нещасних випадків.

Таким чином, обов'язок Фонду соціального страхування від нещасних випадків відшкодувати потерпілим на виробництві та членам їх сімей матеріальну і моральну (немайнову) шкоду, заподіяну ушкодженням здоров'я, не залежить від того, чи сплачували Фонду страхові платежі підприємства, що ліквідувалися та на яких було ушкоджено здоров`я потерпілого.

Згідно абзацу 7 пункту 3 розділу XI Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" Фонд соціального страхування від нещасних випадків є правонаступником державного, галузевих та регіональних фондів охорони праці, передбачених статтею 21 Закону України "Про охорону праці", які ліквідуються.

Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у сфері пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 3 цієї Угоди встановлено, що всі витрати, пов'язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за даною Угодою, несе держава, яка надає забезпечення.

За змістом цієї норми взаємні розрахунки між державами можуть проводитися лише на підставі двосторонніх договорів.

Таким чином, страховиком, який має виплачувати пенсію по інвалідності особі, яка стала інвалідом від нещасного випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР, а в разі такої виплати органами Пенсійного фонду України - відшкодувати останньому витрати, є Фонд соціального страхування від нещасних випадків.

Аналізуючи вище викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість та наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Глибоцькому районі Чернівецької області на користь Управління Пенсійного фонду України у Герцаївському районі Чернівецької області витрат на виплату пенсій на загальну суму 655,69 грн. за березень - вересень 2014 р. по ОСОБА_2, якому виплачено пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду -без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Глибоцькому районі Чернівецької області залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Матохнюк Д.Б.

Сушко О.О.