Справа № 2а-12837/11/1370
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року Справа № 4757/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Левицької Н.Г., Хобор Р.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2011 року по справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області до відділу державної виконавчої служби Буського районного управління юстиції у Львівській області про визнання дій протиправними та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області звернулося із адміністративним позовом до відділу державної виконавчої служби Буського районного управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення штрафу ВП № 28376517 від 26.10.2011 року.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що постанова про накладення штрафу за невиконання рішення суду є незаконною, оскільки позивачем проведено нарахування підвищення до пенсії як дитині війни та передано справу до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2011 року у позові відмовлено. Суд виходив з того, що позивач при виконанні судового рішення лише нарахував підвищення до пенсії, коли передбачалось нарахування і виплата.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким задоволити позовні вимоги.

Покликання в апеляційній скарзі маються на те, що позивачем вжито заходів щодо виконання судового рішення, винесено розпорядження про нарахування підвищення до пенсії. Розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та проводять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлюються кошторисами.

У разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (п.2 ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року № 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вбачає її аргументованою.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце зокрема неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Судом встановлено, що 26.10.2011 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Буського районного управління юстиції Грициною Р.А. винесено постанову ВП № 28376517 про накладення штрафу за повторне невиконання судового рішення у встановлений державним виконавцем строк в розмірі 1360,00 грн.

Виконання рішень за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення здійснюється відповідно до статті 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною 2 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Накладення штрафу за невиконання та повторне невиконання судового рішення можливо лише у випадку, якщо таке невиконання відповідно до положень частини 2 статті 75 та частин 1 та 2 статті 89 Закону України «Про виконавче провадження» мало місце без поважних причин.

Із матеріалів справи вбачається, що листом від 02.09.2011 року № 6641/03-27 пенсійну справу ОСОБА_2 та розпорядження передано у Головне управління ПФУ у Львівській області для формування відомості на виплату підвищення. Проте зазначені виплати не були фактично проведені у зв'язку із відсутністю відповідних коштів на рахунках позивача, які не були перераховані Пенсійним Фондом України.

Основними завданнями позивача, зокрема, є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.

Тобто, виплати пенсій та інших виплат здійснюються районним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Підпунктом 2 пункту 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою Пенсійного Фонду України від 27 червня 2002 року встановлено, що планування у відповідному регіоні доходів та видатків коштів Фонду віднесено до повноважень управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

З наведеного вбачається, що до повноважень управлінь Пенсійного фонду України в районах питання планування доходів та видатків не віднесено, а виплати пенсій та інших платежів, управління здійснює виключно у межах фінансових ресурсів, виділених Пенсійним Фондом України.

Враховуючи викладене, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів при відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем семиденного та, повторно, п'ятиденного строку виконати судове рішення в цій частині.

Накладення за таких обставин штрафу на боржника ще більше ускладнює його фінансове становище та ще більше утруднює виконання судового рішення про виплату доплати до пенсії.

В підтвердження наведеної позиції та з метою урегулювання зазначеної ситуації коли фактично неможливо виконати бюджетними державними органами судових рішень про стягнення, виплату коштів Верховною Радою України 5 червня 2012 року було прийнято Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», відповідно до положень частини 1 статті 3 якого виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Тобто списання коштів з рахунків державного органу на виконання судових рішень проводиться лише за умови наявності таких коштів.

Отже, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів при відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем семиденного строку, виконати судове рішення.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки судове рішення частково виконано, а врешті не залежало від волі й можливостей боржника так як відсутні кошти.

Відтак, доводи апеляційної скарги являються суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також має місце невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 195, 196 ч. 4, 197, 198 п.3 ч.1, 202, 205, 207, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області задоволити.

Скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2011 року по справі № 2а-12837/11/1370 та прийняти нову постанову, якою задоволити позовні вимоги.

Скасувати постанову відділу державної виконавчої служби Буського районного управління юстиції Львівської області про накладення штрафу ВП № 28376517 від 26.10.2011 року.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

суддів Н.Г. Левицька

Р.Б. Хобор