Справа № 808/6195/14
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року 11:20Справа № 808/6195/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

29 вересня 2014 року Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області (далі - позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач або ФОП ОСОБА_1.), в якій просить стягнути з відповідача податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 1 748,16 грн.

Ухвалою суду від 02 жовтня 2014 року відкрито провадження в адміністративній справі №808/6195/14, закінчено підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 20 жовтня 2014 року.

Ухвалою суду від 20 жовтня 2014 року розгляд справи зупинено до 18 листопада 2014 року за клопотанням позивача.

18 листопада 2014 року представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав суду клопотання (від 17.11.2014 вх. № 46744) про розгляд справи за його відсутності та підтримку позовних вимог.

Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, письмові заперечення на позов не направив, про причини неявки суду не повідомив. На адресу суду повернулись ухвала про відкриття провадження в адміністративній справі та повістки про виклик, які направлялися відповідачу на юридичну адресу: 69068, м. Запоріжжя, вул. Бузкова, буд. 12, з відміткою поштового відділення зв'язку "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до ч. 4 ст. 33 КАС України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

За приписами ч. 11 ст. 35 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

З аналізу наведених норм КАС України, суд вважає, що ухвала про відкриття провадження та повістки про виклик вручені відповідачу належним чином.

Відповідно до ч. 4 статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до п. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглядати справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до положень статті 128 КАС України, з урахуванням клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, неявки відповідача, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Враховуючи неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, керуючись ч. 1 ст. 41 КАС України, не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) зареєстрована 13 червня 2013 року в якості фізичної особи - підприємця, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідач знаходиться на податковому обліку в ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя в якості платника податків та зборів.

Статтею 67 Конституції України та підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ передбачений обов'язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до даних облікової картки платника податків за відповідачем рахується податкова заборгованість з єдиного податку у розмірі 1 748,16 грн.

Вказана заборгованість виникла на підставі наступного.

18 червня 2013 року відповідачем подано до ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя заяву про застосування спрощеної системи оподаткування, в якій він просить перевести його на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності з 01 липня 2013 року, при цьому в заяві вказано вид діяльності, якою відповідач має займатися, а саме роздрібна торгівля квітами, рослинами, насінням, добривами, домашніми тваринами та кормом для них у спеціалізованих магазинах.

Відповідачем зазначено, що йому відомі положення глави 1 розділу ХІV Податкового кодексу України, граничні терміни сплати єдиного податку та ставки єдиного податку, термін подання звітності, обмеження у застосуванні спрощеної системи оподаткування, обліку і звітності та відповідальність платника єдиного податку.

Відповідач відноситься до другої групи платників єдиного податку, яка відповідає такому критерію: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1 000 000 грн.

Відповідно до п. 293.1 статті 293 Податкового кодексу України ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

При цьому відповідно до п. 293.2 ст. 293 Податкового кодексу України для другої групи платників єдиного податку ставка становить від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати. В даному випадку відповідач має сплачувати 16 % до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, яка складала

1 218, 00 грн. на 1 січня 2014 року.

Відповідачу протягом січня - вересня 2014 року нараховані суми єдиного податку у розмірі 194,88 грн. щомісячно, які ним не сплачені.

Таким чином, з урахуванням наявної переплати у розмірі 5,76 грн., сума боргу за вказаний період склала 1 748,16 грн.

Вказана сума відповідачем не оскаржена, а отже вважається узгодженою.

Порядок сплати єдиного податку встановлено п. 295.1 ст. 295 Податкового кодексу України, де визначено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Відповідно до п. 295.2 ст. 295 Податкового кодексу України, нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється органами державної податкової служби на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

У разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У зазначені строки податкове зобов'язання відповідачем не сплачено, а тому у відповідності до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України вважається сумою податкового боргу.

У зв'язку з несплатою платником податків узгоджених сум податкових зобов'язань, ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку. Підприємцю направлена податкова вимога форми «Ф» від 24 березня 2014 року № 305-25 на суму 578,88 грн., яка повернулась на адресу податкового органу із відміткою поштового відділення зв'язку «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення. Отже, податкова вимога форми «Ф» від 24 березня 2014 року № 305-25 вважається врученою належним чином.

Зазначена в податковій вимозі сума погашена не була.

Відповідно до пп. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Таким чином, Кодексом не передбачено надіслання податкових вимог на кожну суму боргу, а тому повторно податкові вимоги не надсилались.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 Кодексу, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до пп. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з пп. 95.2 Кодексу стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Аналіз зазначених вище вимог законодавства, наявні матеріали справи свідчать про те, що відповідачем в порушення вимог законодавства не сплачено суму податкового боргу в розмірі 1 748,16 грн., а отже позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За правилами частини 4 статті 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 7-12, 69-71, 94, 158, 161-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 1 748 (одна тисяча сімсот сорок вісім) грн. 16 (шістнадцять) коп., яку направити до Місцевого бюджету Шевченківського району м. Запоріжжя, , банк ГУДКСУ у Запорізькій області , МФО 813015, р/р 0009, код платежу 18050400.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ю.П.Бойченко