Справа № К/9991/12118/12-С
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2015 року м. Київ К/9991/12118/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Міністра оборони України на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 21 червня 2011 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 8 грудня 2011 року у справі за позовом начальника Харківського університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба Ткаченка Віктора Івановича до Міністра оборони України про визнання протиправним та скасування правового акту індивідуальної дії,

в с т а н о в и л а :

У січні 2011 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача. Просив визнати протиправним та скасувати наказ Міністра оборони України від 27 вересня 2010 року № 502 "Про внесення змін до наказу Міністра оборони України від 10 листопада 2006 року № 652" в частині доповнення пункту 1 наказу Міністра оборони України від 10 листопада 2006 року № 652 словами "до призначення на цю посаду військовослужбовця".

Посилався на те, що відповідачем порушено умови чинного контракту від 11 листопада 2006 року та норми трудового законодавства України. Фактично в односторонньому порядку замінено визначену контрактом конкретну дату закінчення строку перебування позивача на посаді начальника Університету подією, що обмежує його право на перебування на посаді до закінчення визначеного контрактом строку. Крім того, зазначеними змінами мотивується видання Командувачем Повітряних Сил Збройних Сил України наказу від 22 грудня 2010 року № 398 про призначення конкурсу з метою заміщення посади начальника Харківського університету Повітряних Сил військовослужбовцем, що, у свою чергу, створює загрозу звільнення його з цієї посади до закінчення строку дії контракту.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 21 червня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 8 грудня 2011 року, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністра оборони України від 27 вересня 2010 року № 502 "Про внесення змін до наказу Міністра оборони України від 10 листопада 2006 року №652" в частині доповнення пункту 1 наказу Міністра оборони України від 10 листопада 2006 року № 652 словами" до призначення на цю посаду військовослужбовця".

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за результатами конкурсу на заміщення посади начальника Харківського університету Повітряних Сил Ткаченко В.І. наказом Міністра оборони України від 10 листопада 2006 року № 652 (по особовому складу) "Про призначення начальника Харківського університету Повітряних Сил" був призначений на посаду начальника Університету за строковим трудовим договором

На підставі зазначеного наказу 11 листопада 2006 року між Командуванням Повітряних Сил Збройних Сил України в особі Командувача та Ткаченком В.І. був укладений контракт про умови виконання ним обов"язків на посаді начальника Університету на строк з 11 листопада 2006 року по 11 листопада 2011 року (далі - Контракт).

27 вересня 2010 року наказом Міністра оборони України "№ 502 "Про внесення змін до наказу Міністра оборони України від 10 листопада 2006 № 652 пункт 1 наказу від 10 листопада 2006 № 652 після слів «за строковим трудовим договором» було доповнено словами "до призначення на цю посаду військовослужбовця".

22 грудня 2010 року Командувачем Повітряних Сил Збройних Сил України був виданий наказ № 398 "Про призначення конкурсу на заміщення посади начальника Харківського університету Повітряних Сил військовослужбовцем", яким на 24 лютого 2011 року призначено проведення конкурсу на заміщення посади начальника Університету військовослужбовцем. Згідно змісту преамбули вказаний наказ був виданий з метою заміщення посади начальника Харківського університету Повітряних Сил військовослужбовцем.

Задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій виходили з того, що приймаючи оспорюваний наказ відповідач діяв протиправно.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про військовий обовязок і військову службу" окремі військові посади в мирний час можуть заміщатися (на умовах строкового трудового договору) цивільними особами в порядку, встановленому Міністерством оборони України.

Наказом Міністра оборони України "Про затвердження Змін до Тимчасового переліку посад офіцерського складу, які в мирний час можуть заміщатися цивільними особами (на умовах строкового трудового договору)" від 6 січня 2006 року № 2 був затверджений Тимчасовий перелік посад офіцерського складу, які в мирний час можуть заміщатися цивільними особами (на умовах строкового трудового договору), і відповідно до зазначеного Переліку посада начальника Харківського університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (код 1133; ВОС 060100) є такою, яка може бути заміщена цивільною особою в мирний час.

Порядок заміщення працівниками вакантних посад командування у вищих військових навчальних закладах врегульований Інструкцією про порядок заміщення вакантних посад командування, наукових, науково-педагогічних (педагогічних) працівників у вищих військових навчальних закладах (військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів) на конкурсній основі, яка затверджена спільним наказом Міністерства оборони України та Міністерства освіти і науки України від 20 серпня 2001 року № 285/602. Відповідно до норм пункту 1.5 вказаної Інструкції, посади командування (керівного складу) у вищих військових навчальних закладах заміщуються особами офіцерського складу та працівниками Збройних Сил України, які призначаються на ці посади за підсумками конкурсу, терміном не більше ніж на 5 років.

Абзацом 3 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про вищу освіту" визначено, що за результатом конкурсу на заміщення посади керівника вищого навчального закладу третього або четвертого рівня акредитації власник або уповноважений ним орган зобов"язаний призначити одну з рекомендованих кандидатур строком до пяти років на умовах контракту.

Разом з тим, судами вірно зазначено, що Контракт про умови виконання обов"язків на посаді начальника Університету був укладений між Командуванням Повітряних Сил Збройних Сил України в особі Командувача та позивачем на строк з 11 листопада 2006 року по 11 листопада 2011 року, тобто на 5 років, а докази, які б свідчили про порушення порядку та про незаконність призначення позивача на посаду начальника Харківського університету Повітряних Сил та укладення з ним Контракту про умови виконання обовязків на посаді начальника Університету відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 Кодексу законів про працю України - контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обовязки і відповідальність сторін, умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін.

Суди попередніх інстанції обґрунтовано зазначили про безпідставність доводів відповідача щодо неможливості перебування позивача на посаді начальника Харківського університету Повітряних Сил через те, що він не відповідає вимогам до цієї посади, які визначені діючим штатом Університету, а саме не є віськовослужбовцем і за своєю спеціальністю не відноситься до льотного складу, оскільки після зміни у 2007 році штату Університету і вимог до посади начальника Університету питання щодо неможливості перебування позивача на посаді відповідачем у передбаченому законом досудовому порядку остаточно не вирішено, крім того вказане питання не є предметом спору.

За умовами пункту 4.10 Контракту орган управління має право звільняти Керівника Закладу освіти по закінченню строку контракту, достроково за вимогою Керівника Закладу освіти, а також у випадку порушення законодавства та умов контракту, в тому числі, органом управління.

Згідно пункту 6.1 Контракту внесення змін та доповнень до Контракту здійснюється шляхом підписання додаткових угод; Контракт припиняє дію з підстав, передбачених чинним законодавством та умовами цього Контракту. За приписами пункту 6.2 Контракту він припиняється після закінчення строку його дії.

Відповідно до умов пункту 6.3, 6.9 Контракту керівник Закладу освіти може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи Органу управління, до закінчення терміну його дії тільки за обставин, передбачених чинним трудовим законодавством. Контракт набирає чинності з часу підписання сторонами, умови цього Контракту можуть бути змінені лише за угодою сторін у письмовій формі.

За таких обставин, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку, що доповнення відповідачем пункту 1 наказу Міністра оборони України від 10 листопада 2006 № 652 "Про призначення начальника Харківського університету Повітряних Сил" словами "до призначення на цю посаду військовослужбовця" є неправомірним та протиправним, оскільки такими діями відповідач в односторонньому порядку, в порушення умов чинного Контракту від 11 листопада 2006 року, фактично змінив умови контракту та строк перебування позивача на посаді начальника Харківського університету Повітряних Сил, а тому дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог Ткаченка В.І.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. Не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

Доводи касаційної скарги про порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процессуального права впливають на вирішення спору по суті.

За таких обставин, перевіривши у межах доводів касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Міністра оборони України залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 21 червня 2011 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 8 грудня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:В.В. Тракало Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк