Справа № 802/3852/14-а
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2015-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/3852/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Дончик В.В.

Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.

14 січня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М.

за участю:

секретаря судового засідання: Мартинюк В.В.

представника відповідача (апелянта): Цубера М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_4, про визнання протиправними та скасування постанов ,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції (ВДВС Вінницького РУЮ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_4, про визнання протиправними та скасування постанови від 15 вересня 2014 року №44583399 про стягнення з позивача виконавчого збору та про стягнення з позивача витрат на проведення виконавчих дій.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник відповідача (апелянта) апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Позивач та третя особа в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялись про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю -доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Яке встановлено судом першої інстанції, 09 вересня 2014 року постановою державного виконавця відділу ДВС Вінницького РУЮ Цубером М.М. відкрито виконавче провадження ВП №44583399 по примусовому виконанню виконавчого листа №0203/1536/2012 виданого 28 липня 2014 року Вінницьким районним судом Вінницької області про стягнення судових витрат з ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) в розмірі 5082,60 грн., стягувач - ОСОБА_4 та встановлено строк добровільного виконання до 15 вересня 2014 року.

Так, 15 вересня 2014 року державним виконавцем відділу ДВС Вінницького РУЮ Цубером М.М. за виконавчим провадженням ВП №44583399 винесено постанову про стягнення з боржника - ОСОБА_3 виконавчого збору у розмірі 508,26 грн. та постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 40 грн.

Не погоджуючись з вказаними постановами позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що отримання позивачем 09 жовтня 2014 року постанову про відкриття виконавчого провадження позбавило останнього можливості добровільно у встановлений державним виконавцем строк виконати зобов'язання, а тому підстави для стягнення з боржника виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій відсутні, а тому постанови державного виконавця відділу ДВС Вінницького РУЮ за виконавчим провадженням ВП №44583399 від 15.09.2014 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 508,26 грн. та про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у сумі 40 грн. є протиправними та підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження»від 04 листопада 2010 року№2677-VІ (Закон №2677).

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Відповідно до Закону України "Про державну виконавчу службу" примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, районних, міських (міст обласного значення), районних в містах відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції (ст. 2 Закону №2677).

Частиною 1 ст. 25 вказаного Закону передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно із ч. 1 ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону №2677 у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою ст. 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із ч. 1 ст. 41 Закону №2677 витрати органів державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Зазначена постанова надсилається сторонам не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ними до суду у десятиденний строк (ч. 5 ст. 41).

Як встановлено судом першої інстанції згідно копій посвідчень про відрядження, які містяться в матеріалах справи, ОСОБА_3 в період з 08 вересня 2014 року по 08 жовтня 2014 року перебував у відрядженні, а постанову про відкриття виконавчого провадження від 09 вересня 2014 року ОСОБА_3 отримав рекомендованим листом лише 09 жовтня 2014 року.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що несвоєчасне доведення до відома позивача, як боржника, постанови про відкриття виконавчого провадження позбавило його можливості добровільно виконати своє зобов'язання у встановлений строк, а тому підстави для стягнення з боржника виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій відсутні, а тому постанови державного виконавця відділу ДВС Вінницького РУЮ за виконавчим провадженням ВП №44583399 від 15.09.2014 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 508,26 грн. та про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у сумі 40 грн. є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 19 січня 2015 року .

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Біла Л.М.

Гонтарук В. М.