Справа № 808/3001/14
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2014-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2014 року 15-35Справа № 808/3001/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Сіпаки А.В.

суддів Сацького Р.В., Чернової Ж.М.

при секретарі Ширшові А.А.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача 2 Самарської О.С.

представник третьої особи ОСОБА_4

третя особа ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції

до Державної реєстраційної служби України

третя особа, як заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_5

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору публічне акціонерне товариство "Фінбанк"

про визнання протиправним та скасування рішень

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду звернувся позивач - ОСОБА_1 з позовною заявою до Реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції, Державної реєстраційної служби України, треті особи ОСОБА_5, публічне акціонерне товариство "Фінбанк" про визнання протиправним рішення про реєстрацію права власності на об'єкт нерухомості, його скасування та про зобов'язання вчинити певні дії.

Враховуючи наявність на розгляді в суді адміністративного позову ОСОБА_1 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про визнання його третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору та з позовними вимогами до Державної реєстраційної служби України, яким просив визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Нілової Ангеліни Олександрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 11561753 від 12.03.2014 року щодо реєстрації права власності на земельну ділянку АДРЕСА_1, кадастровий номер :12:001:0681 за Публічним акціонерним товариством «Фінбанк», , які розглядати спільно з позовними вимогами ОСОБА_1

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначив, що у листопаді 2013 року він звернувся до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 1 737 019,73 грн. З метою забезпечення позову з урахуванням того, що ОСОБА_5 належав садовий будинок АДРЕСА_1, подав до суду клопотання про забезпечення позову. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12.12.2013 року у цивільній справі № 2/337/3134/2013 було вжито заходів забезпечення позову та накладено арешт на вказаний вище садовий будинок. Хортицьким відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції 18.12.2013 року в межах виконавчого провадження ВП № 41236488 було накладено арешт на садовий будинок ОСОБА_5 Згодом позивач дізнався про те, що зазначений садовий будинок було перереєстровано за Публічним акціонерним товариством «Фінбанк».

В обґрунтування вимог посилається на порушення державним реєстратором речових прав на нерухоме майно під час вчинення реєстраційних дій, з належним ОСОБА_5 об'єктом нерухомості норм та приписів чинного законодавства України, а саме: статей 9, 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пунктів 15, 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року за № 868.

З урахуванням викладеного позивач вважає, що реєстрація права власності на вказаний будинок за ПАТ «Фінбанк» була проведена державним реєстратором неправомірно за наявності накладеного Хортицьким районним судом м. Запоріжжя арешту.

Просив визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Дахно Артема Миколайовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 11857861 від 24.03.2014 року щодо реєстрації права власності на садовий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 379,8 квадратних метрів за Публічним акціонерним товариством «Фінбанк», (пр. Шевченка, 4А, м. Одеса, 65044), а також скасувати запис про право власності номер 5107727, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.02.2014 року про реєстрацію права власності на садовий будинок АДРЕСА_1, на земельній ділянці кадастровий номер :12:001:0681, площею 0,12 га за Публічним акціонерним товариством «Фінбанк», (пр. Шевченка, 4А, м. Одеса, 65044).

Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_5 в обґрунтування свої вимог зазначив, що 28.02.2013 року між ним та ПАТ «Фінбанк» було укладено іпотечний договір. У відповідності до п. 1 він передав в іпотеку ПАТ «Фінбанк» наступне нерухоме майно: садовий будинок АДРЕСА_1; земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер :12:001:0681, площею 0,12 га. Згідно пункту 2 Іпотечного договору, зазначені об'єкти нерухомого майна були передані в іпотеку, в якості майнової поруки як забезпечення повернення кредитних ресурсів Товариством з обмеженою відповідальністю «Тонмет Груп», виданих за кредитними договорами № 1/28.02.13-1102/17 від 28.02.2013 року та № 2/28.02.13-1102/17 від 28.02.2013 року.

12.03.2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Ніловою Ангеліною Олександрівною на підставі іпотечного застереження, викладеного в Іпотечному договорі було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 11561753, на підставі якого було проведено державну реєстрацію права власності на належну йому земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер :12:001:0681 за ПАТ «Фінбанк». В той же час, 24.03.2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Дахно Артемом Миколайовичем було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 11857861, на підставі якого було проведено державну реєстрацію права власності на належний йому садовий будинок АДРЕСА_1, за ПАТ «Фінбанк».

В обґрунтування вимог посилається на порушення державними реєстраторами під час вчинення реєстраційних дій, з належними йому об'єктами нерухомості норм та приписів чинного законодавства України, а саме: статті 19 Конституції України, статей 9, 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», статей 15, 37 Закону України «Про іпотеку», статті 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», пунктів 15, 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року за № 868 та Порядку проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов'язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2013 р. за № 231.

З урахуванням викладеного, вважає вищезазначені рішення державних реєстраторів Державної реєстраційної служби України протиправними, такими що винесені всупереч імперативним нормам чинного законодавства України, в наслідок чого вони на його думку підлягають скасуванню.

Просив визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Нілової Ангеліни Олександрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 11561753 від 12.03.2014 року щодо реєстрації права власності на земельну ділянку АДРЕСА_1, кадастровий номер :12:001:0681 за Публічним акціонерним товариством «Фінбанк», (пр. Шевченка, 4А, м. Одеса, 65044), а також скасувати запис про право власності номер 4961420, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.02.2014 року про реєстрацію права власності на земельну ділянку АДРЕСА_1, кадастровий номер :12:001:0681, площею 0,12 га за Публічним акціонерним товариством «Фінбанк», (пр. Шевченка, 4А, м. Одеса, 65044).

Позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали із підстав, викладених у позові та додаткових поясненнях, просили їх задовольнити.

Представник відповідача-1 в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки відповідач-1 суд не повідомив.

Представник відповідача-2 проти позову заперечувала з підстав викладених в поясненнях на адміністративний позов.

Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_5 проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечував, а також наполягав на задоволенні власних вимог до відповідача-2.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору проти задоволення вимог позивача заперечувала з підстав викладених в поясненнях щодо адміністративного позову.

Суд, заслухавши думку позивача, представника позивача, представника відповідача-2, третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, встановив наступне.

В 2013 році позивач звернувся до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики.

З метою забезпечення позову звернувся до районного суду з клопотанням в порядку статті 151 Цивільного процесуального кодексу України, яке ухвалою Хортицького райсуду м. Запоріжжя від 12.12.2013 року у цивільній справі № 2/337/3134/2013 було задоволено та вжито заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на садовий будинок АДРЕСА_1, що належав ОСОБА_5

На виконання ухвали суду Хортицьким відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції в межах виконавчого провадження ВП № 41236488 було накладено арешт на майно ОСОБА_5, про що було внесено відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Судом встановлено, що 24.03.2014 року, тобто після реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обтяження, зареєстрованого на підставі ухвали Хортицького райсуду м. Запоріжжя від 12.12.2013 року у справі № 2/337/3134/2013 державним реєстратором прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Дахно А.М. було винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 11857861, щодо реєстрації права власності на садовий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 379,8 квадратних метрів за ПАТ «Фінбанк», , про що до реєстру внесено запис про право власності № 5107727. 12.03.2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Ніловою А.О. винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 11561753 щодо реєстрації права власності на земельну ділянку АДРЕСА_1, кадастровий номер :12:001:0681 за ПАТ «Фінбанк», , про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис про право власності № 4961420.

Так, 28.02.2013 року між ОСОБА_5 та Публічним акціонерним товариством «Фінбанк» було укладено іпотечний договір, у відповідності до умов якого ОСОБА_5 передав в іпотеку ПАТ «Фінбанк», належний йому на праві власності садовий будинок АДРЕСА_1 разом із земельною ділянкою кадастровий номер :12:001:0681, площею 0,12 га на якій він розташований.

Згідно пункту 2 Іпотечного договору, зазначені об'єкти нерухомого майна були передані в іпотеку з метою забезпечення зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Тонмет Груп» за кредитними договорами № 1/28.02.13-1102/17 від 28.02.2013 року та № 2/28.02.13-1102/17 від 28.02.2013 року.

Пунктом 8.4.3. іпотечного договору було передбачено, що іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства України у разі коли в момент настання терміну виконання хоча б одним із позичальником зобов'язань, забезпечених іпотекою за цим договором, вони не будуть виконанні чи будуть виконані неналежним чином.

Разом з тим, пунктом 11.3.1. іпотечного договору було передбачено, що задоволення вимог може здійснюватись шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку».

Зважаючи на наявність заборгованості ТОВ «Тонмет Груп» за кредитними зобов'язаннями, ПАТ «Фінбанк» було вирішено задовольнити ці вимоги за рахунок майна ОСОБА_5, переданого ПАТ «Фінбанк» в забезпечення, шляхом реєстрації за собою права власності на предмет іпотеки.

Натомість, згідно з матеріалами справи та поясненнями ОСОБА_5 постановою господарського суду Запорізької області від 08.01.2014 у справі №908/3324/13 Товариство з обмеженою відповідальністю «Тонмет Груп» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

ПАТ «Фінбанк» був визнаний кредитором у справі про банкрутство ТОВ «Тонмет Груп» на суму 981 703,08 грн., що підтверджується ухвалою господарського суду Запорізької області від 10.12.2013 року у справі №908/3324/13. Свої кредиторські вимоги ПАТ «Фінбанк» обґрунтовував саме наявністю заборгованості у ТОВ «Тонмет Груп» за кредитним договором №1/28.02.13-1102/17 від 28.02.2013 року, тобто за договором для забезпечення виконання ТОВ «Тонмет Груп» умов якого ОСОБА_5 передав банку в іпотеку власне нерухоме майно.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 21.11.2014 року у справі №908/3324/13 банкрута - Товариство з обмеженою відповідальністю «Тонмет Груп» було ліквідовано. Вимоги ПАТ «Фінбанк» до ТОВ «Тонмет Груп» у справі про банкрутство були визнанні господарським судом Запорізької області такими, що вважаються погашеними у зв'язку з недостатністю майна банкрута для їх задоволення.

Зазначені обставини відомі і представнику третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ПАТ «Фінбанк», які нею не спростовуються.

Таким чином, вимоги ПАТ «Фінбанк» були погашенні в процедурі про банкрутство ТОВ «Тонмет Груп», що викликало загрозу стягнення заборгованості в подвійному розмірі, тобто подвійну відповідальність, що є протиріччям основних засад Конституції України, зокрема приписам статті 61 Основного Закону.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав на нерухоме майно, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень і забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна визначає Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Разом з тим, процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав визначає Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року за № 868.

У відповідності до частини 7 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться за місцем розташування об'єкта нерухомого майна в межах території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації прав, крім випадків, установлених абзацами другим і третім частини п'ятої цієї статті.

Приписами пункту 3 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, рішення щодо державної реєстрації прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, форму та вимоги до оформлення яких встановлює Мін'юст, приймає державний реєстратор прав на нерухоме майно.

Однак, наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2013 року за № 607/5 «Про заходи щодо взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб» визначено, що у разі подання до структурних підрозділів територіальних органів Мін'юсту, що забезпечують реалізацію повноважень Укрдержреєстру, заяв щодо державної реєстрації права власності або інших речових прав на нерухоме майно (далі - речові права на нерухоме майно), що виникають на підставі рішень судів, що набрали законної сили, де однією із сторін є юридична особа, та/або інший суб'єкт господарювання, та/або фізична особа - підприємець (крім випадків державної реєстрації права власності на підставі рішень судів у справах про спадкування); на підставі договорів іпотеки, що містять застереження про задоволення вимог іпотекодержателя; на підприємства як єдині майнові комплекси; на новосформовані земельні ділянки лісогосподарського, природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного призначення, водного та природно-заповідного фонду загальною площею понад 1 га; на земельні ділянки загальною площею понад 1 га, які відводяться за рахунок земель лісогосподарського, природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного призначення, водного та природно-заповідного фонду (у тому числі із зміною цільового призначення); на підставі договорів про інвестування та/або договорів про спільну діяльність, однією із сторін у яких є держава в особі органу управління майном або територіальна громада в особі відповідного органу місцевого самоврядування або підприємства, установи, організації державної чи комунальної форми власності (крім випадків державної реєстрації права власності на об'єкти житлової нерухомості за фізичними особами); на об'єкти нерухомого майна загальною площею понад 5000 кв. метрів, що розташовані на земельній ділянці, рішення щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно приймаються державними реєстраторами прав на нерухоме майно Укрдержреєстру.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор перед прийняттям відповідного рішення повинен встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону.

Пунктом 15 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень передбачено, що під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону.

Згідно пункту 28 Порядку, державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна.

Згідно ч. 2 вказаної статті Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Слід наголосити, що статтею 37 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

У відповідності до приписів частини 3 статті 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Пунктом 8.4.5. іпотечного договору передбачено, що переоцінка предмету іпотеки повинна бути здійснена виключно за погодженням з іпотекодавцем, тобто з ОСОБА_5, чого ПАТ «Фінбанк» в порушення умов іпотечного договору зроблено не було.

У відповідності до частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор перед прийняттям відповідного рішення повинен встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону.

Зазначенні вище обставини державними реєстраторами при вчиненні реєстраційних дій зі спірним майном в порушення норми частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» враховано не було.

Окремо також необхідно наголосити, що у відповідності до приписів статті 15 Закону України «Про іпотеку», заборони та обмеження щодо відчуження і цільового використання земельних ділянок, встановлені Земельним кодексом України є чинними при їх іпотеці. Реалізація переданих в іпотеку земельних ділянок сільськогосподарського призначення при зверненні стягнення на предмет іпотеки здійснюється на прилюдних торгах. Покупцями земельних ділянок сільськогосподарського призначення можуть бути особи, визначені Земельним кодексом України

Так, згідно ст. 22 ЗК України, землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Згідно частини 2 Земельного кодексу України, до земель сільськогосподарського призначення, зокрема належать сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).

Пунктом а) ч. 3 ст. 22 ЗК України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, окрема громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

Як встановлено судом земельна ділянка, що належала ОСОБА_5 кадастровий номер :12:001:0681, яка розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Долинська сільська рада, площею 0,12 га відносить до категорії земель сільськогосподарського призначення, оскільки була надана ОСОБА_5 для ведення садівництва, в наслідок чого її відчуження повинно було відбуватися лише на прилюдних торгах, що також не було враховано державним реєстратором при винесені рішення про реєстрацію речового права на цю ділянку за ПАТ «Фінбанк».

Окремо слід наголосити, що оцінка предметів іпотеки, а саме: об'єктів нерухомості - садового будинку АДРЕСА_1 була проведена суб'єктами оціночної діяльності з порушенням статті 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», у відповідності до приписів якої, замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб, а саме: на замовлення ПАТ «Фінбанк».

Оцінка об'єктів нерухомого майна була проведена суб'єктом оціночної діяльності - Приватним підприємством «РАДИКАЛ» 24.02.2014 року без візуального огляду об'єктів оцінки, як це зазначено у Звіті про оцінку майна № 21-02/2014/02, що міститься в матеріалах реєстраційної справи, у відповідності до якого огляд об'єкту оцінки оцінювачем не проводився, що мало наслідком її необ'єктивність та значне заниження вартості нерухомого майна.

Разом з тим, судом було встановлено, що Звіт про оцінку майна № 21-02/2014/02 складений Приватним підприємством «РАДИКАЛ» 24.02.2014 року та Звіт № 21-02/2014/01 про експертну грошову оцінку земельної ділянки, складений Приватним підприємством «РАДИКАЛ» та Приватним підприємством «АРГУМЕНТ» 24.02.2014 року, не відповідають вимогам Порядку проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов'язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2013 р. за № 231.

Так, Порядок проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов'язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства, визначає механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов'язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства, з метою обчислення доходу платника податку - фізичної особи від продажу (обміну) та іншого доходу такого платника податку у вигляді отриманої ним грошової компенсації від відчуження нерухомого та рухомого майна (крім випадків його успадкування та дарування), а також обчислення суми державного мита, податків та інших обов'язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства.

В розумінні статті 172 Податкового кодексу України продаж це будь-який перехід права власності на об'єкти нерухомості, окрім їх спадкування та дарування.

Оскільки, 25.02.2014 року фактично відбувся перехід права власності від ОСОБА_5 до ПАТ «Фінбанк», тобто продаж, до заяви про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, заявником повинні були бути додані звіти з оцінки майна для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов'язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства, чого зроблено не було, чим грубо порушено вимоги та приписи податкового законодавства України, що не було враховано державними реєстраторами під час винесення рішень про державну реєстрацію права власності на об'єкти нерухомості, що належали ОСОБА_5 за ПАТ «Фінбанк».

Так, згідно приписів Порядку проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов'язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства, визначення оціночної вартості здійснюється суб'єктом оціночної діяльності, який відповідає вимогам, установленим правилами організації системи зовнішнього контролю якості, затвердженими Фондом державного майна (далі - правила організації контролю якості), іншим вимогам законодавства та інформація про якого включена до Державного реєстру оцінювачів та суб'єктів оціночної діяльності (далі - Реєстр):

за спеціалізацією 1.8 "Оцінка для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов'язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства" у межах напряму 1 "Оцінка об'єктів у матеріальній формі" та/або спеціалізацією 2.3 "Оцінка для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов'язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства" у межах напряму 2 "Оцінка цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів, у тому числі прав на об'єкти інтелектуальної власності" (далі - спеціалізація 1.8 та/або 2.3), у складі якого працює не менш як один оцінювач за спеціалізацією 1.8 та/або 2.3.

Документів, які б могли підтвердити той факт, що оцінювачі, які проводили оцінку об'єктів нерухомості відповідає вимогам, що пред'являються до оцінювачів Порядком проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов'язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства до звітів з оцінки спірних об'єктів нерухомості не додано.

Аналіз наведених норм у їх сукупності дає підстави для висновку, про те, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державних реєстраторів прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Нілової А.О. від 12.03.2014 року за № 11561753 та Дахно А.М. від 24.03.2014 року за № 11857861 є протиправними, а отже підлягають скасуванню, як підлягають скасуванню і записи в Державному реєстрів речових прав на нерухоме майно, на виконання яких вони були вчиненні.

Таким чином, суд вважає вимоги позивача та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Податковим кодексом України ст.ст. 159-163, 186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Дахно Артема Миколайовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 11857861 від 24.03.2014 щодо реєстрації права власності на садовий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 379,8 кв.м. за Публічним акціонерним товариством «Фінбанк».

Скасувати запис про право власності № 5107727, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.02.2014 про реєстрацію права власності на садовий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 379,8 кв.м. за Публічним акціонерним товариством «Фінбанк».

Скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Нілової Ангеліни Олександрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 11561753 від 12.03.2014 щодо реєстрації права власності на земельну ділянку АДРЕСА_1, кадастровий номер :12:001:0681 за Публічним акціонерним товариством «Фінбанк».

Скасувати запис про право власності № 4961420, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.02.2014 про реєстрацію права власності на земельну ділянку АДРЕСА_1, кадастровий номер :12:001:0681 за Публічним акціонерним товариством «Фінбанк».

Зобов'язати реєстраційну службу Запорізького районного управління юстиції внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права власності - запису про право власності ПАТ «Фінбанк» на земельну ділянку АДРЕСА_1, кадастровий номер :12:001:0681, площею 0,12 га, вчинений 25.02.2014 за номером 4961420.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя А.В. Сіпака

Суддя Р.В. Сацький

Суддя Ж.М. Чернова