Справа № 204/3777/2014-а (2а/204/165/2014)
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"20" жовтня 2014 р.справа № 204/3777/2014-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради

на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2014 року

у справі № 204/3777/2014-а

за позовом управління праці та соціального захисту населення Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради

до ОСОБА_1

про стягнення призначеної та виплаченої тимчасової державної допомоги дитині,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року управління праці та соціального захисту населення Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради звернулося в Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 6177,90 гривень виплаченої тимчасової допомоги дитині.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2014 року адміністративний позов залишено без розгляду, в зв'язку з поданням позову після закінчення установленого строку.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, управління праці та соціального захисту населення Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову, якою поновити строки звернення до суду.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи, позовної заяви суд апеляційної інстанції вбачає, що предметом спору у цій справі є правовідносини, які виникли внаслідок виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів.

Залишаючи позовні вимоги без розгляду, в зв'язку з пропуском встановленого строку звернення з позовом до суду, суд першої інстанції виходив, з того, що на спір поширюється юрисдикція адміністративного суду, та застосував положення статтей 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з позицією суду першої інстанції та за назначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Частиною 4 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Проаналізувавши вищенаведені норми права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватись шкоди, завданої лише суб'єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднанні з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

В той же час, матеріали справи свідчать, що позивачем у справі є суб'єкт владних повноважень, спірні відносини не пов'язані із шкодою, заподіяною суб'єктом владних повноважень, а навпаки пов'язані з діями відповідача, які на думку управління праці та соціального захисту населення свідчать про можливість стягнення з позивача коштів на утримання дитини.

Також, згідно з частиною 4 статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Норми чинного законодавства, що регулюють спірні відносини не містять положень, на виконання яких, управління праці та соціального захисту населення, як суб'єкт владних повноважень може звернутися до адміністративного суду щодо стягнення виплаченої тимчасової допомоги.

Враховуючи викладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначений спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, його належить розглядати у цивільному судочинстві.

Пункт 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачає, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 203 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і провадження у справі закривається з підстав, встановлених статтею 157 цього Кодексу.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Враховуючи наведене, судом першої інстанції невірно застосовано норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, в зв'язку з чим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, ухвалу суду першої інстанції - скасувати, провадження у справі закрити.

Керуючись статтями 199, 203, 205, 206, 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради - задовольнити частково.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2014 року - скасувати.

Провадження у справі закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим