Справа № 813/3785/13-а
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року Справа № 876/10184/13

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Левицької Н.Г., Хобор Р.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 червня 2013 року по справі за позовом Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до державного підприємства «Стрийський вагоноремонтний завод» про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В :

Львівське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося з адміністративним позовом до державного підприємства «Стрийський вагоноремонтний завод» (далі - Підприємство) про стягнення боргу в сумі 260777,86 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до положень статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» для відповідача встановлено норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів в кількості 54 особи, що підтверджується відомостями поданого підприємством звіту форми № 10-ПІ. Оскільки у звітному 2012 році на підприємстві працювало 47 інвалідів, відповідач згідно статті 20 цього Закону зобов'язаний сплатити на користь Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції за незабезпечення встановленого нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів у сумі 259 287,00 грн. та пеню за несвоєчасну сплату таких санкцій в сумі 1409,86 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26 червня 2013 року в задоволені позовних вимог відмовлено. Суд виходив із того, що Підприємство подало до позивача звіт форми № 10-ПІ за 2012 рік. Крім того подавались також і інші звіти за формою № 3-ПН, уповноваженим органом було направлено для працевлаштування лише одну особу для працевлаштування на посаду транспортувальника (такелажні роботи), однак дана особа не мала обов'язкового медичного висновку про можливість виконання нею службових обов'язків за посадою транспортувальника.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, сторона позивача подала апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги покликання маються на обставини, подібно викладені як у позовній заяві. Крім того апелянт зазначає, що вищевказаним Законом не передбачено звільнення від відповідальності у разі відсутності вини відповідача.

У разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (п.2 ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що державне підприємство «Стрийський вагоноремонтний завод» подало Львівському обласному відділенню Фонду соціального захисту інвалідів звіт форми № 10-ПІ про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2012 рік(а.с. 6).

З даного звіту вбачається, що середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу становила 1367 особи; середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність становить 47 осіб; кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (надалі - Закону № 875) становить 54 особи; фонд оплати праці штатних працівників (річний) становить 50635,50 грн.; середньорічна заробітна плата штатного працівника становить 37041,00 грн.

За змістом статті 19 Закону № 875 для підприємств, установ, організацій встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Частиною першою статті 20 Закону № 875 встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, які використовують найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Адміністративно-господарські санкції за незайняті інвалідами робочі місця не є податком, збором (обов'язковим платежем), обов'язкова сплата яких передбачена Конституцією України та Законом України від 25 червня 1991 року № 1251-XII «Про систему оподаткування», а є заходом впливу на правопорушника у сфері господарювання у зв'язку зі скоєнням правопорушення.

Разом із тим, відповідно до частини першої статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частиною другою наведеної статті передбачено, що учасник господарських відносин відповідає, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що він ужив усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Згідно зі статтею 18 Закону № 875-ХІІ працевлаштування інвалідів здійснюється центральним органом виконавчої влади з питань праці та соціальної політики, органами місцевого самоврядування, громадськими організаціями інвалідів. Законом України від 23 лютого 2006 року № 3483-IV «Про внесення змін до деяких законів України щодо реалізації інвалідами права на трудову зайнятість» зазначену статтю було викладено в іншій редакції, а Закон № 875-ХІІ доповнено статтею 18-1, за змістом якої пошук підходящої роботи для інваліда здійснює державна служба зайнятості.

Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги практику Верховного Суду України, колегія суддів приходить до висновку, що обов'язок відповідача створити робочі місця для інвалідів не супроводжується його обов'язком їх працевлаштувати, відповідно доводи апелянта є безпідставними. Оскільки, відповідачем було надано інформацію про 9 вакантних місць для працевлаштування інвалідів, яка містилася у звіті форми № 3-ПН, котрі скеровувались Стрийському міськрайонному центру зайнятості, також підприємством в газеті «Фортуна» розміщувались оголошення про можливість працевлаштування інвалідів, відсутні дані по безпричинній відмові в прийнятті на роботу інваліду, тому резюмується висновок безпідставності вимог сторони позивача.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 195, 196 ч.4, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів залишити без задоволення, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 червня 2013 року по справі № 813/3785/13-а, без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

суддів Н.Г. Левицька

Р.Б. Хобор