Справа № 826/12168/14
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

20 січня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді суддів при секретарі за участю: позивача представника відповідача - Київської міської ради представника відповідача - Реєстраційної служби ГУЮ у м. КиєвіБорисюк Л.П., Петрика І.Й., Собківа Я.М. Чайка О.С. ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року про закриття провадження у справі та постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Київської міської ради, Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, треті особи на стороні відповідача: Святошинська районна у м. Києві державна адміністрація, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовом до Київської міської ради, Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, треті особи на стороні відповідача: Святошинська районна у м. Києві державна адміністрація, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві в якому просив:

- визнати протиправними дії Київської міської ради, які виявилися 16.07.2014 у намаганні через 3,5 роки вносити зміни в рішення Київської міської ради від 02.12.2012 № 284/5096, яким хочуть безпідставно прийняти до комунальної власності територіальної громади м. Києва - 31/100 частини приватного житлового АДРЕСА_1 яка належить ОСОБА_5 оскільки ці дії суперечать закону та порушують його права, свободи та інтереси, як власника нерухомого майна;

- визнати протиправними дії КП «Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», які виявилися 01.08.2014, у припиненні 05.11.2008 реєстрації права власності за ОСОБА_5 на 31/100 частини буд. АДРЕСА_1, оскільки ці дії суперечать закону та порушують його права, свободи та інтереси, як власника нерухомого майна;

- зобов'язати Київську міську раду утриматися від вчинення дії по внесенню відповідних змін в рішення Київської міської ради від 02.12.2010 № 284/5096, яким хочуть прийняти до комунальної власності територіальної громади м. Києва - 31/100 частину приватного житлового буд. АДРЕСА_1, оскільки зазначена частина будинку належить ОСОБА_5

- визнати нечинним запис від 05.11.2008, яким КП Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, припинено реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на 31/100 частину буд. АДРЕСА_1.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року закрито провадження у справі, в частині позовних вимог щодо визнання протиправними дій КП Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна у припиненні 05 листопада 2008 року реєстрації права власності за ОСОБА_5 на 31/100 частини буд. АДРЕСА_1 (запис № 29124), а також визнання нечинним запису № 29124 від 05 листопада 2008 року, яким КП Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, припинено реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на 31/100 частину будинку АДРЕСА_1.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з прийнятими рішеннями суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувані рішення суду не відповідають вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду, в частині закриття провадження у справі, а також скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Закриваючи провадження у справі, в частині позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що спір в даній справі в частині визнання протиправними дії КП БТІ щодо припинення 05.11.2008 реєстрації права власності за ОСОБА_5 на 31/100 частини буд. АДРЕСА_1 та визнання нечинним запису від 05.11.2008, яким КП БТІ, припинено реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на 31/100 частину буд. АДРЕСА_1, є тотожним спору, що вже був розглянутий в цивільній справі № 759/1563/13-ц та адміністративній справі № 826/9388/14 між тими ж самими сторонами..

З таким висновком суду колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Слід зазначити, що за приписами вказаної статті суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами, тобто, судове рішення у тотожній адміністративній справі.

Умовами застосування цієї підстави для закриття провадження є: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); остаточне вирішення тотожного спору постановою чи ухвалою, яка перешкоджає повторному зверненню до суду (про відмову у відкритті провадження чи закриття провадження); набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.

Таким чином, закриття провадження у справі у цьому разі можливе лише за умови, що постанова чи ухвала, яка набрала законної сили, постановлена у адміністративній справі за позовом, який є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Нетотожність хоча б одного елемента не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав закривати провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 31 травня 2013 року у справі № 2/759/2282/13, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 23.10.2013 та набрало законної сили, у позові ОСОБА_5 до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, Київської міської державної адміністрації, Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, третя особа - Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання незаконним і скасування рішення, відмовлено у повному обсязі.

В прохальній частині вказаної позовної заяви ОСОБА_5 вказував наступне:

- визнати незаконним і скасувати рішення Святошинської районної у місті Києві ради № 229 від 19.06.2008 в частині прийняття до комунальної власності територіальної громади Святошинського району міста Києва 31/100 частини приватного житлового будинку АДРЕСА_1, яка належить йому на підставі рішення Ленінградського районного суду м. Києва від 24.05.1991;

- визнати незаконним і скасувати запис Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна запис про переведення 31/100 частини будинку АДРЕСА_1 до комунальної власності територіальної громади Святошинського району міста Києва;

- зобов'язати Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна повернути йому правовстановлюючі документи на будинок, які зберігаються в архіві БТІ, а саме: технічний паспорт, рішення суду та оригінал нотаріально-посвідченої заяви від 02.08.2007.

Разом з тим, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 липня 2014 року у справі № 826/9388/14, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2014 року та набрала законної сили, за позовом ОСОБА_5 до Київської міської ради, Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, третя особа - Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація про визнання дій та бездіяльності протиправними, визнати незаконними рішення, зобов'язання вчинити певні дії, закрито провадження у справі у частині позовних вимог про:

- визнання нечинним (незаконним) рішення Святошинської районної у місті Києві ради № 229 від 19.06.2008, в частині прийняття 31/100 частин приватного житлового будинку АДРЕСА_1 до комунальної власності територіальної громади Святошинського району міста Києва;

- визнання нечинним (незаконним) рішення (запис) Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, яким було скасовано запис під № 29124 про державну реєстрацію права власності на 31/100 ч. будинку АДРЕСА_1;

- зобов'язання Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна (код ЄДРПОУ - 3359836) відновити становище, яке існувало до видання незаконного рішення, а саме: повернути ОСОБА_5 правовстановлюючі документи на 31/100 частини будинку АДРЕСА_1, які зберігаються в архіві БТІ, а це: технічний паспорт на 31/100 частину будинку АДРЕСА_1, рішення Ленінградського районного суду м. Києва від 24 травня 1991 року зі штампом БТІ, про реєстрацію 31/100 частин будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_5

Як вірно вказано судом першої в оскаржуваній ухвалі, матеріальна зацікавленість позивача, як у даній справі так і у зазначених вище справах полягає у відновленні за ним права власності на 31/100 частин будинку АДРЕСА_1. Разом з тим, обґрунтування позовних вимог зводяться до того, що спірна частка нерухомого майна передана до комунальної власності територіальної громади без забезпечення ОСОБА_5 новим житлом.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду про наявність тотожності предмету та підстав спору в частині оскаржуваної вимоги в цивільній справі № 759/1563/13-ц та адміністративній справі 826/9388/14, що є підставою для закриття провадження у справі в частині позовних вимог щодо визнання протиправними дії КП БТІ щодо припинення 05.11.2008 реєстрації права власності за ОСОБА_5 на 31/100 частини буд. АДРЕСА_1 та визнання нечинним запису від 05.11.2008, яким КП БТІ, припинено реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на 31/100 частину буд. АДРЕСА_1, є тотожним спору, що вже був розглянутий в цивільній справі № 759/1563/13-ц та адміністративній справі № 826/9388/14 між тими ж самими сторонами.

Що стосується позовних вимог в іншій частині, колегія суддів зважає на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Рішенням тридцятої сесії Святошинської районної у м. Києві ради V скликання № 229 від 19.06.2008 (а.с.35) прийнято до комунальної власності територіальної громади Святошинського району м. Києва 31/100 частину приватного житлового будинку № 6 по вул. Гостомельській, яка належала позивачу ОСОБА_5 на підставі договору дарування 06.07.1990 , зареєстрованого у реєстрі за № 5-8695 (а.с.13-14), та рішення Ленінградського районного суду м. Києва від 24.05.1991 (а.с.15-16).

Вказане рішення було прийняте на підставі поданої позивачам заяви від 02.07.2007 на ім'я голови Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, якою він надав згоду на передачу належного йому на праві приватної власності вищевказаної частини житлового будинку та надвірних будівель і споруд у державну власність при умові одержання нового житла в межах встановленої норми жилої площі (а.с.33).

Розпорядженням Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації № 1215 від 20.07.2004 житловий будинок АДРЕСА_1 визнано непридатним для проживання (а.с.24 зворотна сторона аркуша).

Рішенням Київської міської ради від 02.12.2010 № 284/5096 «Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва» затверджено переліки об'єктів права комунальної власності територіальної громади м. Києва згідно з додатками 1-10 до цього рішення, з якого вбачається, що 31/100 частина житлового будинку АДРЕСА_1 до комунальної власності територіальної громади м. Києва не передавалася.

22.04.2014 ОСОБА_5 звернувся до Київської міської ради та Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації з питання надання інформації про прийняття об'єкту нерухомості до комунальної власності територіальної громади та повернення йому документів на 31/100 частину приватного житлового будинку АДРЕСА_1.

Листом Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 062/12/90-3868 від 16.05.2014 позивача повідомлено, що у 2008 році будинок приймався до комунальної власності територіальної громади Святошинського району. До комунальної власності територіальної громади м. Києва цей будинок був зарахований рішенням Київської міської ради від 02.12.2010 № 284/5096, що готувалося на підставі матеріалів інвентаризація майна району, які надавалися Святошинською районною у місті Києві державною адміністрацією. Департамент комунальної власності м. Києва не здійснював приймання-передачу зазначеного будинку до комунальної власності, і на сьогодні будь-які документи на цей будинок у Департаменті комунальної власності м. Києва відсутні. Для вирішення цього питання ОСОБА_5 запропоновано звернутися до Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації.

Також, у додаток до вказаного листа, листом Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 062/12/90-5746 від 16.07.2014 позивача повідомлено, що будинок АДРЕСА_1 не включався до рішення Київської міської ради від 02.12.2010 № 284/5096, у зв'язку із чим надано відповідні роз'яснення. Так, 31/100 та 37/100 частини будинку були включені до комунальної власності територіальної громади Святошинського району рішенням Святошинської районної у м. Києві ради від 19.06.2008 № 229 та розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 09.02.2012 за № 209. У зв'язку із ліквідацією районних рад у 2010 році все майно районів було передано до комунальної власності територіальних громад міста Києва рішенням Київської міської ради від 02.12.2010 № 284/5096, однак 31/100 та 37/100 частини будинку помилково не були включені в перелік об'єктів, що передавалися, і тому у зазначене рішення будуть внесені відповідні зміни. Таким чином, на сьогодні 31/100 та 37/100 частин буд. № 6 по вул. Гостомельській, перебувають у комунальній власності. За інформацією Святошинської міської ради у м. Києві державної адміністрації інші 32/100 частини будинку перебувають у приватній власності.

Не погоджуючись із діями відповідача та вважаючи, що відповідач неправомірно намагається внести зміни до рішення Київської міської ради від 02.12.2010 № 284/5096, чим порушуються права та інтереси позивача, останній, звернувся до суду із вищевказаним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не вказує ні факт порушеного права, ні яке саме рішення, дія чи бездіяльність є протиправними.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Отже, згідно з вищенаведеними нормами КАС України, позивач має право звернутись до адміністративного суду з позовом лише у разі, якщо рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб'єкта владних повноважень) порушено його права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод та інтересів позивача має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Як вбачається з поданого позивачем адміністративного позову, він містить лише доводи про намагання відповідача внести зміни до рішення Київської міської ради від 02.12.2010 № 284/5096 та відповідь відповідача, що у вказане рішення будуть внесені певні зміни.

Втім, матеріали справи не містять будь-яких рішень Київської міської ради, якими наразі були б внесені зміни у рішення Київської міської ради від 02.12.2010 № 284/5096 або пояснення, які б підтверджували вчинення відповідачем неправомірних дій, які позивач зазначає предметом даного спору.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування (ч. 1 ст. 70 КАС України).

Проте, будь-яких доказів в підтвердження своїх висновків про неправомірність дій Київської міської ради, позивачем надано не було.

Зі змісту ст. 162 КАС України випливає, що в разі задоволення позову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень суд повинен зазначити про це в судовому рішенні та одночасно застосовувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про зобов'язання відповідача вчинити певні дії або зобов'язання відповідача утриматись від вчинення певних дій, тощо.

Відповідно до положень пп. 10.3 п. 10 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», у разі визнання судом неправомірними дій чи бездіяльності відповідача суд може зобов'язати його вчинити чи утриматися від вчинення певних дій у спосіб, визначений чинним законодавством, яким може бути захищено/відновлено порушене право. Резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов'язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.

Таким чином, рішення суду не може прийматись як застереження від будь-яких порушень, і також не може бути умовним. Розглядати справу і приймати рішення на майбутнє, приймаючи за наявності не існуючи порушення, суперечить вимогам законодавства України.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що жодних реєстраційних дій стосовно нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Гостомельська, 6 реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві не проводилось, у зв'язку з чим, у неї відсутні облікові чи реєстраційні справи заведені на даний об'єкт. В Державному реєстрі речових прав, який функціонує з 01.01.2013 взагалі відсутня будь-яка інформація щодо вказаного об'єкту.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач помилково просить суд застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права, оскільки позивач не вказує ні факт порушеного права, ні те, яке саме рішення, дія чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень є протиправними, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року про закриття провадження у справі та постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року про закриття провадження у справі та постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Л.П. Борисюк І.Й. Петрик Я.М. Собків

Повний текст ухвали складено та підписано - 23.01.2015

Головуючий суддя Борисюк Л.П.

Судді: Петрик І.Й.

Собків Я.М.