Справа № 802/3825/14-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2015-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/3825/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Комар П.А.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

14 січня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Граб Л.С. Сапальової Т.В.

секретар судового засідання: Александрова К.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Сніцаренка А.А.

третьої особи ОСОБА_4

представника третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_4 та Державної архітектурно-будівельної інспекції України на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Вінницькій області до ОСОБА_6, треті особи - ОСОБА_4, відділ містобудування та архітектури Вінницької районної державної адміністрації, про зобов'язання вчинити дії ,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2014 року Інспекція державного архітектурно - будівельного контролю у Вінницькій області звернулась в суд з позовом до ОСОБА_6, треті особи - ОСОБА_4, відділ містобудування та архітектури Вінницької районної державної адміністрації в якому просить зобов'язати гр. ОСОБА_6 знести за власний рахунок самочинно збудований житловий будинок по АДРЕСА_1.

Вінницький окружний адміністративний суд постановою від 26 листопада 2014 року відмовив в задоволені позову повністю.

Не погодившись з ухваленим судом першої інстанції рішенням його оскаржили позивач та третя особа.

Державна архітектурно-будівельна інспекція України в апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції необґрунтоване та прийняте на підставі неповного та невсебічного з'ясування обставин в адміністративній справі і не підтверджене тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Позивач просить скасувати постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

ОСОБА_4 в своїй апеляційній скарзі порушує питання про скасування постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового рішення про задоволення позову. Власне, третя особа в своїй апеляційній скарзі зазначив, що суд першої інстанції при винесені спірної постанови помилково дійшов висновку, що відповідачем було дотримано умови будівництва нерухомого майна, було прийнято в експлуатацію закінчений будівництвом об'єкт шляхом реєстрації відповідної декларації та зареєстровано право власності на нерухоме майно у встановленому законом порядку з належним оформленням правовстановлюючих документів.

Відповідач скористався правом регламентованим положеннями статті 191 КАС України та подав письмові заперечення на апеляційні скарги. В письмових запереченнях (вх. №240/15 від 13 січня 2015 року) відповідач зазначає, що на момент видачі позивачем наказу про скасування декларації про готовність об'єкта до експлуатації (20.05.2014) право власності на спірне нерухоме майно вже було належним чином оформлене та зареєстроване за відповідачем (08.05.2014).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули до суду апеляційної інстанції, а саме: представника позивача - на підтримання доводів апеляційної скарги, третьої особи та його представника на підтримання доводів апеляційної скарги, представника відповідача - на підтримання рішення суду першої інстанції, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 16.04.2013 відділом містобудування та архітектури Вінницької районної державної адміністрації відповідачеві виданий будівельний паспорт №548 для будівництва індивідуального житлового будинку з господарською спорудою за адресою: АДРЕСА_1.

08.05.2013 ОСОБА_6 до Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Вінницькій області було надане повідомлення про початок будівельних робіт, яке було внесено до єдиного реєстру за № ВН 52.

У вказаному повідомленні зокрема зазначено, що для будівництва використовується земельна ділянка, належна ОСОБА_6 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 841541 від 28.04.2010, кадастровий номер :04:007:0399. Цільове призначення зазначеної земельної ділянки - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Відповідач надала позивачеві декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, яка була зареєстрована останнім 24.04.2014 за № ВН 62.

08.05.2014 на ім'я ОСОБА_6 видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САК № 836484 та зареєстровано право власності на спірне нерухоме майно у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідним витягом (індексний номер 21435454 ) від 08.05.2014.

19.05.2014 працівниками позивача проведено позапланову перевірку дотримання вимог чинного законодавства у сфері містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил щодо законності будівництва по АДРЕСА_1.

Перевіркою виявлено порушення відповідачем норм Порядку прийняття в експлуатацію зазначених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №461.

20 травня 2014 року Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області прийняла наказ, яким скасувала реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації, внесену до Єдиного реєстру отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих і будівельних робіт отриманих декларацій про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об'єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, відмов у реєстрації таких декларацій та у видачі таких дозволів і сертифікатів 24.04.2014 за №ВН62 щодо будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 (замовник - ОСОБА_6), зареєстровану Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області.

За вказаних обставин, враховуючи положення частини 1 статті 38 Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності" позивач звернувся до суду із цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що право власності ОСОБА_6 набула у передбаченому статтею 331 ЦК України, статтею 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" порядку, що є беззаперечним доказом неналежності спірного нерухомого майна до об'єктів самочинного будівництва. На думку суду першої інстанції, будівництво житлового будинку відповідач здійснювала на належній їй на праві власності земельній ділянці згідно з її цільовим призначенням, на підставі належним чином оформлених документів на право виконувати будівельні роботи, тому відсутні підстави віднесення спірного нерухомого майна до об'єкта самочинного будівництва.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції такі висновки суду першої інстанції вважає правильним, при цьому зазначає наступне.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини 2 статті 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Статтею 376 ЦК України зокрема передбачено, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього, та що право власності на самочинно збудоване майно може бути визнано на підставі рішення суду.

Положеннями частини 7 статті 376 Цивільного кодексу України унормовано, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Як правильно встановлено судом першої інстанції право власності ОСОБА_6 набула не за рішенням суду, а у передбаченому статтею 331 ЦК України, статтею 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" порядку, зокрема, відповідач надала позивачеві декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, яка була зареєстрована останнім 24.04.2014 за № ВН 62.

Таким чином, за умови того, що відповідач є законним власником житлового будинку по АДРЕСА_1, і право власності на зазначене нерухоме майно належним чином оформлене та зареєстроване за відповідачем, відсутні підстави для віднесення вказаного нерухомого майна до об'єктів самочинного будівництва, і як наслідок, відсутні підстави для його знесення. Протилежне свідчило б про втручання в приватну власність відповідача, яке у відповідності до вимог статті 321 ЦК України є непорушним.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивач не довів належними доказами позовні вимоги. Апеляційний суд погоджується з доводами відповідача про те, що на момент видачі позивачем наказу про скасування декларації про готовність об'єкта до експлуатації (20.05.2014) право власності на спірне нерухоме майно вже було належним чином оформлене та зареєстроване за відповідачем (08.05.2014), що унеможливлює віднесення вказаного нерухомого майна до об'єктів самочинного будівництва та його знесення.

За таких обставин колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було зроблено правильний висновок про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області.

Згідно зі статтею 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційних скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційні скарги ОСОБА_4 та Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 19 січня 2015 року .

Головуючий суддя Боровицький О. А.

Судді Граб Л.С.

Сапальова Т.В.