Справа № 806/5548/14
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2015 року Житомир справа № 806/5548/14

категорія 11.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панкеєвої В.А.,

за участі секретаря Бондаренка Д.А.,

за участі представника позивача Беспризваного А.А.,

за участі представника відповідача Ковалевської М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області про визнання протиправними та скасування постанов,

встановив:

Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області звернулось до адміністративного суду з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати постанови відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області від 02.12.2014 ВП № 45567082 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 1360,00 грн та про накладення штрафу на боржника у розмірі 680,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначило, що оскаржувані постанови є передчасними. Відповідно до ст.89 Закону України "Про виконавче провадження" обов'язковою умовою при накладанні штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк. Однак вказана норма відповідачем проігнорована, оскільки 26.11.2014 листом № 11-1/3429 позивач повідомив його про неможливість виконання судового рішення. Окрім того, відповідачем при винесенні постанови про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 1360,00 грн порушено норми ст.25 вказаного Закону так, як позивачем дотримано строки виконання рішення суду.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю і просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила, з підстав викладених в письмових запереченнях.

Вислухавши пояснення представників сторін та перевіривши матеріали справи, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягаєз наступних підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV, із змінами і доповненнями (далі - Закон № 606-XIV).

Згідно ч.1 ст.6 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Судом встановлено, що постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2014 року (справа № 806/2898/14) скасовано наказ управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 29 травня 2014 року № 148 о/с в частині звільнення ОСОБА_3 з посади начальника управління по боротьбі з організованою злочинністю управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області. Поновлено ОСОБА_3 на посаді начальника управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, з 29 травня 2014 року. Зобов'язано управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 різницю грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в період з 29 травня 2014 року по день поновлення на посаді.

Постанову в частині поновлення на посаді допущено до негайного виконання.

На виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області перебуває виконавче провадження ВП № 45567082 з виконання виконавчого листа № 3130 від 20.11.2014, виданого Житомирським окружним адміністративним судом про поновлення ОСОБА_3 на посаді начальника управління по боротьбі з організованою злочинністю управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області.

21.11.2014 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області відкрито виконавче провадження з виконання вищезгаданого виконавчого листа (а.с.7).

Як пояснила представник відповідача в судовому засіданні, у зв'язку з тим, що повідомлення про виконання вищевказаного виконавчого документу до відділу примусового виконання рішень не надходило, 24.11.2014 року на адресу боржника - УМВС України у Житомирській області направлено вимогу № 3.4/24550 державного виконавця про виконання рішення суду у строк до 27.11.2014 (а.с.12).

26.11.2014 позивачем на адресу відповідача направлено лист за № 11-1/3429 про те, що виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13.11.2014 стосовно поновлення полковника міліції ОСОБА_3 на посаді начальника управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в Житомирській області на теперішній час неможливе, оскільки призначення і звільнення начальника УБОЗ УМВС, відповідно до наказу МВС України від 02.06.2014 № 537, є виключною компетенцією МВС України. Наказом МВС України від 17.11.2014 № 2415 о/с на посаду начальника УБОЗ УМВС призначений працівник (а.с.14).

Окрім того, 27.11.2014 листом за № 21/1-1227 позивачем направлено лист до відповідача з проханням відкласти на десять робочих днів виконання зазначеного виконавчого листа у зв'язку з подачею до суду заяви про встановлення способу та порядку виконання судового рішення (а.с.15). Вказаний лист отриманий відповідачем 01.12.2014, про що свідчить відмітка на ньому.

З матеріалів справи видно, що 02 грудня 2014 року позивачем отримано повторну вимогу № 3.4/25627 державного виконавця про виконання рішення суду у строк до 07.12.2014 (а.с.13).

02.12.2014 державним виконавцем винесено постанови ВП № 45567082 про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 1360,00 та про накладення штрафу в розмірі 680,00 грн (а.с. 9-10).

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 09.12.2014 відмовлено у задоволенні заяви управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про встановлення способу і порядку виконання судового рішення (а.с.52-53).

Суд не погоджується з доводами позивача про те, що дані постанови винесені передчасно та неправомірно з огляду на наступне.

У відповідності до ст.11 вказаного Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно частин 1, 2 статті 75 Закону № 606-XIV після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Статтею 76 Закону № 606-XIV передбачено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника, після чого державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. У разі невиконання власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника на них накладається штраф та застосовуються інші заходи, передбачені законом.

Відповідно ч.1 ст.89 даного Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем в повній мірі вчинено всі передбачені статтями 75, 76, 89 Закону України "Про виконавче провадження" дії, які вчинюються ним під час виконання рішень суду про поновлення на роботі, які допускаються до негайного виконання. Вчинення інших дій з боку державного виконавця законодавством не передбачено.

Позивачем в процесі розгляду справи не надано доказів про вчинення дій (рішень), які спрамовані на добровільне виконання постанови суду про поновлення на роботі, яка допущена до негайного виконання.

А відтак, суд приходить до висновку про правомірність винесення оспорюваних постанов.

Крім того, як роз'яснив Вищий адміністративний суд України у п.6 постанови Пленуму від 13 грудня 2010 року N 3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби", постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі. Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом України "Про виконавче провадження" порядку.

Окрім того, як з'ясовано в судовому засіданні, управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області на депозитний рахунок відділу примусового виконання рішень перерахувало кошти виконавчого збору в сумі 1360,00 грн. Дане свідчить про виконання оскаржуваної постанови від 02.12.2014 про стягнення виконавчого збору.

Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Позивачем, в порушення вимог ч.1 ст.71 КАС України, не надано доказів неправомірності винесення оскаржуваних постанов.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог позивача.

Керуючись ст.ст.71, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.А. Панкеєва