Справа № 826/9731/14
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2015-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/9731/14 Головуючий у 1-й інстанції: Качур І.А. Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А

Іменем України

13 січня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Межевича М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О., за участю секретаря судового засідання Міщенко Ю.М., представників позивача Дутковського Б.В., Дорошенка В.Р., представника відповідача Титаренко Т.А. розглянувши у відкритому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.10.2014 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазбуд» до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання дій протиправними, скасування податкових повідомлень - рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.10.2014 року позов задоволено частково: скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 16.06.2014р. №: скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 16.06.2014р. №. В решті позовних вимог відмовлено.

Відповідач в апеляційній скарзі просить суд скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.10.2014 року, оскільки вважає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та заперечення на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з матеріалами справи, відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПАТ «Укргазбуд», за наслідком якої складено акт від 26.05.2014р. №2414/26-58-22-08-11/14277604 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки публічного акціонерного товариства «Укргазбуд» з питань дотримання вимог чинного податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на додану вартість та податку на прибуток за період з 01.01.2012р. по 01.06.2013р. при взаємовідносинах з ТОВ «Тректорія-ПР» (надалі також - акт перевірки).

В ході перевірки відповідачем встановлені наступні порушення:

- п.п.138.1.1. п.138.1 п.п. 138.2, п.п 138.8.1. п. 138.8 ст.138 п.п.139.1.9 п. 139.1 ст.139 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-У1, із змінами та доповненнями в результаті чого позивачем занижено суму податку на прибуток за період з 01.01.12р. по 31.12.12р. у розмірі 629 543,00 грн., яка підлягає нарахуванню до сплати в бюджет за підсумками поточного звітного періоду;

- п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 201.1, 201.4, 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-УІ із змінами та доповненнями, в результаті чого позивачем занижено суму податку на додану вартість за період з 01.07.12р. по 31.12.12р. у розмірі 599 565,00 грн., яка підлягає нарахуванню до сплати в бюджет за підсумками поточного звітного періоду.

На підставі висновків акту перевірки, відповідачем прийняті: податкове повідомлення-рішення від 16.06.2014р. №, яким нараховано податкове зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 899347 грн. 50 коп. (в т.ч. штрафні санкції - 299782,5 грн.); податкове повідомлення - рішення від 16.06.2014р. №, яким нараховано податкове зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 944314 грн. 50 коп. (в т.ч. штрафні санкції - 314771,5 грн.).

Вважаючи податкові повідомлення-рішення неправомірними, позивач звернувся до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України встановлено, що не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Витрати для цілей визначення податкового кредиту мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Положеннями п. 198.2 Податкового кодексу України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно із п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Отже, податкова накладна є документом, який підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у ціні товару.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту з ПДВ наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів/робіт/послуг, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, а не лише оформлення відповідних документів або рух грошових коштів на рахунках платників податку.

Згідно з матеріалами справи, ПАТ «Укргазбуд» із ТОВ «Тректорія-ПР» укладено договір від 27.06.2012р. №27/06, відповідно до якого ТОВ «Тректорія-ПР» (виконавець) надало послуги ПАТ «Укргазбуд» (замовник) з організації проживання робітників.

Відповідно до оборотно-сальдової відомості по рахунку 631, ТОВ «Тректорія-ПР» було надано позивачу послуги на загальну суму 3624462 грн, що пітверджується також банківськими виписками, що долучені до матеріалів справи.

Судом встановлено, що послуги по організації проживання робітників реалізовані в межах виконання:

- договору підряду від 26.08.2004р. №3418 «Газопровід Ялта-Форос-Севастополь»;

- договору субпідряду від 28 січня 2011р. №7 «роботи з ремонту ізоляційного покриття магістрального аміакопроводу з використанням бентонітових глин на території ПУМА, МУМА УДП «Укрхімтрансаміак» (копія долучена до матеріалів справи);

- договору підряду від 11.07.2012р. №749 «роботи по виготовленню і транспортуванню плетей підводного трубопроводу БК-1 Одеського ГМ-МСП-4 Голіцинського ГКМ по об'єкту «Облаштування Одеського і Безіменного газових родовищ на шельфі Чорного моря»;

- договору підряду від 29.11.2012р. №1308 «комплекс робіт по виготовленню плетей підводного трубопроводу БК-1 Одеського ГМ-МСП-4 Голіцинського ГКМ по об'єкту «Облаштування Одеського і Безіменного газових родовищ на шельфі Чорного моря»;

- договору підряду від 11.10.2012р. №1060 «роботи по виготовленню двохтрубних секцій для укладки підводного трубопроводу с трубоукладочної баржі по об'єкту «Облаштування Одеського і Безіменного газових родовищ на шельфі Чорного моря»;

- договору підряду від 24.04.2012р. №1/04/1 «Газопровід-відвід до с. Вербка Чечельницького району Вінницької області. Перша черга будівництва.».

На підтвердження виконання за договорами позивач надав також: довідки вартості виконаних робіт (КБ-3) та акти приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2В) (копії додаються). Вартість послуг з організації проживання робітників включена до складу вказаних первинних документів (стаття витрат акту КБ-2В - витрати пов'язані з відрядженням робітників підрядних організацій на об'єкт ремонту). Вартість будівельних робіт по вказаним договорам була оплачена замовником, що підтверджується відповідними банківськими виписками (копії долучені до матеріалів справи). Відрядження робітників що були залучені до виконання вказаних робітників підтверджується відповідними наказами про відрядження, залученими до матеріалів справи.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що факт використання послуг з організації проживання робітників в господарській діяльності ПАТ «Укргазбуд» підтверджується належними первинними документами.

При цьому, щодо підтвердження наявності у позивача фізичної, технічної та технологічної можливості для виконання відповідних господарських операцій, судом встановлено наступне.

Як вбачається з балансу, доданого до матеріалів справи, станом на 31.12.2011р. активи ПАТ «Укргазбуд» становили - 550279 тис. грн., з них основні засоби - 224833 тис. грн.

Станом на 2011-2012р.р. на підприємстві працювало близько 300 працівників, що підтверджується доданими копіями статистичних звітів з праці за 2011-2012рр.

До матеріалів справи долучені також копії ліцензій, які підтверджують наявність права у ПАТ «Укргазбуд» виконувати роботи по вказаним договорам, а саме: ліцензія державної архітектурно-будівельної інспекції від 09 липня 2009р. №19-Л. Згідно переліку робіт вказаної ліцензії, ПАТ «Укргазбуд» має право здійснювати роботи по проектуванню, розробленню та монтажу мереж газопостачання, та всі супутні роботи (земельні, монтажні роботи, будівництво необхідних обслуговуючих будівель, транспортних мереж, інших інженерних конструкцій); ліцензія державного комітету ядерного регулювання України від 07 травня 2008р. яка надає право ПАТ «Укргазбуд» здійснювати перевезення закритих джерел іонізуючого випромінювання (гамма-дефектоскопи які використовуються для виявлення дефектів в трубопровідних мережах).

А отже, з огляду на встановлене, факт використання вказаних послуг (проживання робітників що були залучені у виконанні робіт) є пов'язаним із основною господарською діяльністю ПАТ «Укргазбуд» - будівництво та ремонт газопроводів, аміакопроводів та інших комунікаційних мереж.

При цьому, слід зауважити, що згідно витягу з ЄДР, ТОВ «Тректорія-ПР» зареєстровано як юридична особа і діє на даний час. Згідно інформації з Єдиного реєстру платників податку на додану вартість, ТОВ «Тректорія - ПР» було платником ПДВ до 27.09.2013р.

Водночас як встановлено судом, 17.02.2014р. документи по господарським взаємовідносинам з ТОВ «Тректорія-ПР» вилучені у ПАТ «Укргазбуд» слідчим СВ Сімферопольського МУ ГУМВС України Д.В. Мунц на підставі ухвали Київського районного суду м. Сімферополя від 10.02.2014р. по справі №123/8084/13-к, що є об'єктивною причиною неподання позивачем документів до перевірки.

Слід зауважити, що висновок податкового органу ґрунтується лише на акті ДПІ у Дарницькому районі м. Києва від 12.02.2014р. №101/2205/38078246 про неможливість проведення зустрічної звірки із ТОВ «Тректорія-ПР».

Щодо належності таких доказів для підтвердження вчинення позивачем податкових правопорушень, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до п. 4.4. Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затверджених наказом Державної податкової адміністрації України №236 від 22.04.2011 року, у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із зняттям з обліку, встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, реєструє його у Журналі реєстрації довідок про результати проведення зустрічної звірки (актів про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, неявки для підписання, відмови від писання Довідки про результати проведення зустрічної звірки) та вживає відповідних заходів, передбачених актами ДПС України. При подальшому залученні суб'єкта господарювання (посадових осіб суб'єкта господарювання) до проведення зустрічної звірки відповідальний підрозділ органу ДПС забезпечує проведення такої звірки.

Враховуючи наведені норми, суд апеляційної інстанції вважає, що акт про неможливість проведення звірки не є тим рішенням суб'єкта владних повноважень, яке породжує певні правові наслідки, спрямоване на регулювання тих, чи інших відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. Тобто, обставини, зазначені в акті про неможливість проведення зустрічної звірки не можуть братися до уваги як прямий доказ вчинення податкового порушення позивачем.

Натомість постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2014р. у справі №826/2224/14 визнано протиправними дії ДПІ у Дарницькому районі ГУ Міндоходів у м. Києва проведення зустрічної звірки ТОВ «Тректорія-ПР» та визнано протиправними дії ДПІ у Дарницькому районі ГУ Міндоходів у м. Києві по оформленню результатів зустрічної звірки ТОВ «Тректорія-ПР» у формі акту від 12.02.2014р. №101/2205/38078246 «Про неможливість проведення зустрічної звірки щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків».

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що належними та допустимими доказами підтверджується правомірність формування Публічним акціонерним товариством «Укргазбуд» податкового кредиту, а тому податкове повідомлення-рішення від 16.06.2014р. №, яким нараховано податкове зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 899347 грн. 50 коп. (в т.ч. штрафні санкції - 299782,5 грн.), та податкове повідомлення - рішення від 16.06.2014р. №, яким нараховано податкове зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 944314 грн. 50 коп. (в т.ч. штрафні санкції - 314771,5 грн.), є протиправними та підлягають скасуванню.

Разом з тим позовні вимоги про визнання незаконними дій Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві по проведенню позапланової невиїзної перевірки Публічного акціонерного товариства «Укргазбуд» () по взаємовідносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Тректорія-ПР» () та по складанню акту перевірки від 26.05.2014р. №2414/26-58-22-08-11/14277604, задоволенню не підлягають, оскільки вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а акт перевірки та викладені в ньому висновки, не є актом індивідуальної дії в розумінні КАС України та не породжує для платника податків певні правові наслідки, не змінює та не припиняє їх.

Таким чином, оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160,195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.10.2014 року - без змін.

Ухвала може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко

Повний текст ухвали виготовлений 19.01.2015 року.

.

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді: Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.