Справа № 825/3543/14
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2015-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2015 року Чернігів Справа № 825/3543/14

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Федоренко Я.О.,

представника позивача Чуніхіна О.М.

представника відповідача Дмитренко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Заньківське» до Головного управління Держземагентства України у Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Чернігівського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Заньківське» (далі - позивач, ТОВ «Заньківське») з адміністративним позовом до Головного управління Держземагентства України у Чернігівській області (далі - відповідач), в якому остаточно просить суд визнати бездіяльність Головного управління Держемагенства у Чернігівській області щодо надання позивачу дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки на умовах оренди в адміністративних межах Заньківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області протиправною та зобов'язати відповідача надати дозвіл на виготовлення даного проекту.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ТОВ «Заньківське» є власником нерухомого майна, яке знаходиться на земельній ділянці в адміністративних межах Заньківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області. У серпні 2014 позивач звернувся до Головного управління Держземагентства України у Чернігівській області з клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки на вказаній території. За результатами розгляду зазначеного клопотання, листом Головного управління Держземагентства України у Чернігівській області від 20.08.2014 № 28-25-0.3-5789/2-14 повідомлено, що земельна ділянка, на якій розташоване нерухоме майно позивача, включена до державного акту на право колективної власності КСП ім. Кірова, який на сьогоднішній день не скасовано. Позивач вважає, що така бездіяльність відповідача порушує його права, оскільки не дає можливості оформити документи на землю та сплачувати відповідні платежі до бюджету.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити позивачу в задоволенні адміністративного позову. При цьому зазначив, що інформація про те, що земельна ділянка, на яку претендує позивач, віднесена до земель запасу надійшла відповідачу лише у січні 2015 року, тому на час розгляду клопотання позивача про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, суд встановив наступне.

Відповідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 06.05.2014 Товариство з обмеженою відповідальність «Заньківське» є юридичною особою (а.с.38-40).

ТОВ «Заньківське» є власником нерухомого майна, що знаходиться за адресою: село Заньки, Ніжинського району, Чернігівської області, вулиця Заньковецька, будинок: 4е, - свідоцтво про право власності серія САК № 178840; буд. 4д - свідоцтво про право власності серія САК № 178841; буд. 4г - свідоцтво про право власності серія САК № 178842; буд. 4в - свідоцтво про право власності серія САК № 178843; буд. 4б - свідоцтво про право власності серія САК № 178844; буд. 4а - свідоцтво про право власності серія САК № 178857; буд. 4 - свідоцтво про право власності серія САК № 178856; буд. 4ц - свідоцтво про право власності серія САК № 175102; буд. 4ф - свідоцтво про право власності серія САК № 175103; буд. 4х - свідоцтво про право власності серія САК № 178983; буд. 4у - свідоцтво про право власності серія САК № 175104; буд. 4т - свідоцтво про право власності серія САК № 178979; буд. 4с - свідоцтво про право власності серія САК № 178984; буд. 4р - свідоцтво про право власності серія САК № 178981; буд. 4п - свідоцтво про право власності серія САК № 178980; буд. 4о - свідоцтво про право власності серія САК № 178982; буд. 4н - свідоцтво про право власності серія САК № 178985; буд. 4м - свідоцтво про право власності серія САК № 178835; буд. 4л - свідоцтво про право власності серія САК № 178836; буд. 4к - свідоцтво про право власності серія САК № 178837; буд. 4з - свідоцтво про право власності серія САК № 178838; буд. 4ж - свідоцтво про право власності серія САК № 178839; за адресою: село Заньки, Ніжинського району, Чернігівської області, вулиця Леніна, будинок: 2з - свідоцтво про право власності серія САК № 178852, буд. 2ж - свідоцтво про право власності серія САК № 178855; буд. 2е - свідоцтво про право власності серія САК № 178854; буд. 2а - свідоцтво про право власності серія САК № 178858; буд. 2б - свідоцтво про право власності серія САК № 178860; буд. 2в - свідоцтво про право власності серія САК № 178853; буд. 2г - свідоцтво про право власності серія САК № 178859; буд. 2д - свідоцтво про право власності серія САК № 178861(а.с.8-37).

До головного управління Держземагентства України у Чернігівській області 12.08.2014 звернулось ТОВ «Заньківське» із заявою № 1-12/08 про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки на умовах оренди, орієнтованою площею 2,5 га (тракторний парк), для обслуговування будівель в адміністративних межах Заньківської сільської ради Ніжинського району (а.с.5). Додатково позивачем надано графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, що не заперечувалось відповідачем.

За результатами розгляду заяви позивача, Головне управління Держземагенства у Чернігівській області листом від 20.08.2014 № 28-25-0,3-5789/2-14 повідомило про те, що земельна ділянка, на якій розташоване нерухоме майно позивача, включена до державного акту на право колективної власності КСП ім. Кірова, а до його повноважень не належить розпорядження землями сільськогосподарського призначення колективної власності (а.с.6).

З огляду на зміст позовних вимог, предметом спору є бездіяльність відповідача, яка полягає у ненаданні дозволу ТОВ «Заньківське» на виготовлення проекту відведення земельної ділянки на умовах оренди, орієнтованою площею 2,5 га (тракторний парк), для обслуговування будівель в адмінмежах Заньківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Згідно статті 19 Конституції органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України від 25.10.2001 №2768-III, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

З положень статті 2 Земельного кодексу України вбачається, що земельні відносини - це відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Згідно зі статтею 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно статті 15-1 Земельного кодексу України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить, зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом, тощо.

Згідно пункту «в» статті 80 Земельного кодексу України суб'єктами права власності на землю є: держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що до повноважень відповідача належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом, тощо.

Частиною четвертою статті 122 Земельного кодексу України (на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Абзацом 1 та 2 частини третьої статті 123 Земельного кодексу встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об'єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

Таким чином відповідач, за результатами розгляду заяви позивача повинен був прийняти одне з двох рішень: надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати мотивовану відмову у його наданні, що зроблено не було.

Як вбачається з листа від 20.08.2014 № 28-25-0,3-5789/2-14, останній направлений на повідомлення позивача, що земельна ділянка, на якій розташоване нерухоме майно позивача, включена до державного акту на право колективної власності КСП ім. Кірова, тому позивачу необхідно керуватися статтею 30 Земельного кодексу України, також зазначено, що до повноважень органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів не входить розпорядження землями сільськогосподарського призначення колективної власності, тобто відповідь носить виключно інформаційний характер.

З даною позицією відповідача суд не погоджується, з огляду на таке.

Згідно архівної довідки № Уст.-123 від 26.12.2014, КСП імені Кірова, 06.03.2000 реорганізовано в СВК імені Заньковецької (протокол загальних зборів № 2 від 06.03.2000) (а.с.128).

Згідно історичної довідки СВК імені Заньковецької реорганізовано в СТОВ імені Заньковецької. Підставою є рішення загальних зборів, протокол № 1 від 10.02.2001(а.с. 129).

Згідно запису у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 20.04.2007 за № 03000532, діяльність юридичної особи Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Заньковецької припинено за судовим рішення, правонаступники цієї юридичної особи відсутні (а.с.130-131).

Частиною 4 статті 91 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 346 Цивільного кодексу України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що право колективної власності на земельну ділянку, на який розташоване нерухоме майно, що знаходиться у власності позивача припинено з моменту внесення запису 20.04.2007 за № 3000532 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про припинення юридичної особи СТОВ ім. Заньковецької (правонаступника КСП ім Кірова), а вказані землі не перейшли в порядку правонаступництва, так як остання виключає правонаступництво.

Вказана правова позиція також висловлена і Верховним судом України у постанові від 21 лютого 2011 року по справі за позовом Сімферопольського міжрайонного природоохоронного прокурора до Фороської селищної ради Автономної Республіки Крим, треті особи - Національний університет біоресурсів і природокористування України, Кримський державний агротехнологічний університет про скасування рішень.

Частиною першою статті 19 Закону України визначено категорії земель за основним цільовим призначенням, до яких віднесено землі сільскогосподарського призначення. Приписами частини другою цієї статті встановлено, що земельні ділянки кожної категорії можуть перебувати або у власності та користуванні громадян чи юридичних осіб або у запасі.

Відповідно до частини першою статті 84 Земельного кодексу у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Як вбачається з листа Ніжинської районної державної адміністрації Чернігівської області від 02.12.2014 № 03-08/3098, земельні ділянки (господарськи двори), що розташовані в с. Заньки по вул. Заньковецької, 4,4а-4е,4ж-4з,4к-4ф та по вул. Леніна,2а-2з, на яких розміщені будівлі, що знаходяться у власності ТОВ «Заньківське», згідно державної статистичної звітності по обліку земель (форми 6 зем) віднесені до земель запасу (а.с.112).

В листі Державного комітету України по земельним ресурсам (Держкомзем України) від 08.06.2000 № 14-12-7/2332 (п.10) зазначено, що землі під господарськими будівлями і дворами реформованих недержавних сільгосподарських підприємств (знятих з державної реєстрації) у відповідності до чинного законодавства залишаються у віданні відповідних рад і ураховуються в рядку «Землі запасу».

Інформація, що земельні ділянки, на які претендує позивач, передані іншим особам відсутня.

За таких обставин, суд вважає, що оскільки на момент звернення позивача до відповідача (12.08.2014), юридична особа СТОВ ім. Заньковецької (правонаступник КСП ім. Кірова) - припинена, а земельні ділянки (господарськи двори), на яких знаходиться нерухоме майно позивача, що були включені до державного акту на право колективної власності на землю КСП ім. Кірова серії ІІ-ЧН №000032, виданого на підставі рішення Заньківської сільської Ради народних депутатів № 23 від 18.07.1995 та зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право колективної власності на землю за № 4 від 17.08.1995, віднесені до земель запасу, тобто перебувають у державній власності, то твердження відповідача, що спірні земельні ділянки є колективною власністю КСП ім. Кірова, є помилковими.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 6 вересня 2012 року № 5245 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" встановлено, що у державній власності залишаються землі, розташовані за межами населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади; які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій.

Згідно статті 22 Земельного кодексу України землі під господарськими будівлями і дворами є землями сільськогосподарського призначення (несільськогосподарські угіддя).

Оскільки земельна ділянка, на яку претендує позивач, відноситься до земель сільськогосподарського призначення державної власності та знаходиться за межами населеного пункту, тому суд вважає, що відповідач, згідно статті 122 Земельного кодексу України має повноваження щодо передачі вказаної земельної ділянки юридичній особі в порядку, визначеному статтею 123 Земельного кодексу України.

Твердження відповідача, що на час розгляду клопотання позивача від 12.08.2014 № 1-12/08 йому не була відома інформація про те, що спірна земельна ділянка віднесена до земель запасу, тому були відсутні підстави для надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, суд вважає необґрунтованими, з огляду на таке.

Згідно п.4.11 Положення про Головне управління Держземагенства у Чернігівській області останнє здійснює землеустрій відповідно до Закону України «Про землеустрій», у тому числі забезпечує проведення інвентаризації земель (а.с 57).

Інвентарізація земель проводиться з метою забезпечення ведення Державного земельного кадастру, здійснення контролю за використанням і охороною земель, (абз. 1 п.2 постанови Кабінету Міністрів України Про порядок проведення інвентаризації земель №513 від 23.05.2012).

Однак, вказані дії відповідачем не проведені.

Таким чином, бездіяльність Головного управління Держземагентства України у Чернігівській області, яка полягає у ненаданні дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю "Заньківське" на виготовлення проекту відведення земельної ділянки на умові оренди, орієнтованою площею 2,5 га (тракторний парк), для обслуговування будівель в адмінмежах Заньківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області - є протиправною.

Що стосується позовних вимог в частині зобов'язання відповідача надати дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки на умові оренди, орієнтованою площею 2,5 га (тракторний парк), для обслуговування будівель в адмінмежах Заньківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, суд приходить до наступного висновку.

Порядок передачі земельних ділянок державної власності у власність або у користування врегульовано статтею 123 Земельного кодексу України.

На суд жодним чином не покладено повноваження перебирати функції державних органів щодо прийняття таких рішень. Відповідно до процесуального закону, суд лише дає правову оцінку обставинам під час розгляду справи, але на ряду з цим, суд не може підміняти відповідний орган та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

Саме на територіальні органи Держземагенства України (ст.123 Земельного кодексу України) покладено обов'язок щодо розгляду клопотань зацікавлених осіб в одержані у користування земельної ділянки із земель державної форми власності та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або відмови у його наданні.

Тому, позовні вимоги про зобов'язання відповідача надати дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки на умові оренди, орієнтованою площею 2,5 га (тракторний парк), для обслуговування будівель в адмінмежах Заньківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області задоволенню не підлягають.

Разом з тим, відповідно до частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Зважаючи на позовні вимоги позивача, надавши правову оцінку всім обставинам справи, суд з метою захисту прав та інтересів позивача в узгодженні з вимогами статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає вийти за межі позовних вимог та захистити права позивача шляхом зобов'язання Головне управління Держземагентства України у Чернігівській області повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Заньківське" від 12.08.2014 № 1-12/08 про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки на умові оренди, орієнтованою площею 2,5 га (тракторний парк), для обслуговування будівель в адмінмежах Заньківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства України.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 9, 11, 69-71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Чернігівський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держземагентства України у Чернігівській області, яка полягає у не наданні дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю "Заньківське" на виготовлення проекту відведення земельної ділянки на умові оренди, орієнтованою площею 2,5 га (тракторний парк), для обслуговування будівель в адмінмежах Заньківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області.

Зобов'язати Головне управління Держземагентства України у Чернігівській області повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Заньківське" від 12.08.2014 № 1-12/08 про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки на умові оренди, орієнтованою площею 2,5 га (тракторний парк), для обслуговування будівель в адмінмежах Заньківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства України.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя І.І. Соломко