Справа № 815/6699/14
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2015-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6699/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Андрухіва В.В.

при секретарі Белан М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі справу за адміністративним позовом Центру зайнятості Суворовського району м.Одеси до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

26 листопада 2014 року до суду надійшов адміністративний позов Центру зайнятості Суворовського району м. Одеси до ОСОБА_1 про стягнення 3169, 24 грн. Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що громадянин ОСОБА_1 18.03.2014 року звернувся до Центру зайнятості Суворовського району м.Одеси, зареєструвався на обліку в Центрі зайнятості Суворовського району м.Одеси, 20.03.2014 року отримав статус безробітного та з 25.03.2014 року йому призначено виплату допомоги по безробіттю. На підставі п. п. 18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» та на виконання Наказу Міністерства праці та соціальної політики України №60/62 від 13.02.2009 року «Про затвердження Порядку розслідування страхового випадку та обґрунтованості призначення матеріального забезпечення безробітним», спеціалістами служби зайнятості було проведено розслідування страхового випадку та обґрунтованості призначення ОСОБА_1 виплат матеріального забезпечення. В ході розслідування встановлено, що відповідач під час реєстрації, як безробітний, не надав достовірні відомості про трудову діяльність (трудову книжку), внаслідок чого спеціалістами центру зайнятості Суворовського району м. Одеси невірно визначена категорія безробітного та не скорочено допомоги по безробіттю на 90 календарних днів, що призвело до переплати виплати допомоги по безробіттю. Як встановлено в ході розслідування, в період з 01.08.2010 року по 01.11.2011 року відповідач перебував у трудових відносинах з Обласною стоматологічною поліклінікою. Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» відповідач повинен повернути суму коштів у розмірі 3169,24 грн. Однак, у встановлений законодавством строк та до теперішнього часу дану заборгованість відповідачем не погашено.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов з наведених вище підстав.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про поважність причини неявки відповідач суд своєчасно не сповістив, тому згідно ч.4 ст.128 КАС України суд ухвалив про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наяіних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що громадянин ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 18.03.2014 року звернувся до Центру зайнятості Суворовського району м.Одеси, зареєструвався на обліку в Центрі зайнятості Суворовського району м.Одеси, 20.03.2014 року отримав статус безробітного та з 25.03.2014 року йому призначено виплату допомоги по безробіттю строком 360 календарних днів.

Відповідно до п.п. 2,4 ст. 22 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, які протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування мають страховий стаж менше шести місяців або звільнені з останнього місця роботи з підстав, передбачених статтею 37, пунктами 3, 4, 7 і 8 статті 40, статтями 41 і 45 Кодексу законів про працю України, особи, зазначені у частині другій статті 6 цього Закону, мають право на допомогу по безробіттю у мінімальному розмірі. Загальна тривалість виплати допомоги по безробіттю не може перевищувати 360 календарних днів протягом двох років, а для осіб, зазначених у частині другій статті 6 цього Закону, - 180 календарних днів.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу Міністерства праці і соціальної політики України від 12.03.2009 року №60/62 та постанови Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року №1266 уповноваженою особою Центру зайнятості Суворовського району м.Одеси проведено перевірку факту трудових відносин ОСОБА_1, за результатами якої складено акт №191 від 19.09.2014 року розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття". Від підпису вказаного акту відповідач відмовився (а.с. 13-14).

Перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 під час реєстрації як безробітний не надав достовірні відомості про трудову діяльність (не надав трудову книжку), внаслідок чого спеціалістами Центру зайнятості Суворовського району м.Одеси невірно визначено категорію безробітного та не скорочено допомогу по безробіттю на 90 календарних днів, що призвело до переплати виплати допомоги по безробіттю, про що свідчать відомості, які надійшли під час звірки даних з даними обміну ПФУ та акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

30 вересня 2014 року до Центру зайнятості Суворовського району м.Одеси ОСОБА_1 надав заяву-пояснення, в якій зазначив що він не надав позивачу трудову книжку, оскільки на момент реєстрації у Центрі зайнятості Суворовського району м.Одеси вона знаходилась у м. Миколаєві. У заяві-поясненнях також зазначено, що в момент реєстрації у Центрі зайнятості він надав лист Миколаївського облздраву від 22.08.2012 року № 9-02/121, в якому зазначено про його відрахування з інтернатури, тобто про звільнення.(а.с.15).

Відповідно до Витягу з наказу Обласної стоматологічної поліклініки № 98-к від 03.09.2013 року по обласній стоматологічній поліклініці, ОСОБА_1 прийнято на посаду лікаря-стоматолога інтерна за спеціальністю «Стоматологія» з 01.08.2010 року.

Згідно Витягу з наказу Обласної стоматологічної поліклініки №24/1-к від 30.01.2012 року по обласній стоматологічній поліклініці, ОСОБА_1 звільнено з посади лікаря-стоматолога інтерна за прогули без поважних причин по п.4 ст.40 КЗпП України з 01 листопада 2011 року.

Як вбачається з довідки Обласної стоматологічної поліклініки №3, ОСОБА_1 за період роботи у Обласній стоматологічній поліклініці на посаді лікаря-стоматолога інтерна отримав заробітну плату у розмірі 13967,30 грн.

Відповідно до абз.5 пункту 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої наказом Мінпраці України, Мінюсту України, Мінсоцзахисту України від 29.07.1993 року № 58 (із змінами) власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. Згідно п.4.2 вказаної Інструкції, якщо працівник відсутній на роботі у день звільнення, то власник або уповноважений ним орган у цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про небохідність отримання трудової книжки.

Проте, протягом більш ніж двох років з моменту звільнення відповідач трудову книжку не отримував, хоча міг та повинен був це зробити.

Відповідно до п.2 ст.36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Разом з тим, як встановлено судом, відповідач не надав позивачу своєчасно відомості, про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг, зокрема, про своє звільнення з останнього місця роботи з підстав, передбачених п.4 ст.40 Кодексу законів про працю України.

Згідно з п.3 ст.36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до п.6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20 листопада 2000 року № 307, якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку. Сума виплаченої допомоги по безробіттю підтверджується відповідною довідкою центру зайнятості, що підписується керівником, головним бухгалтером та скріплюється печаткою.

Згідно з довідкою Центру зайнятості Суворовського району м.Одеси від 30.09.2014 року сума отриманої допомоги по безробіттю ОСОБА_1 за період з 18.03.2014 року по 19.09.2014 року становить 3169,24 грн.

30.09.2014 року Центром зайнятості Суворовського району м.Одеси прийнято наказ №НТ140930 про повернення ОСОБА_1 суми отриманої допомоги по безробіттю за період з 18.03.2014 року по 19.09.2014 року у розмірі 3169,24 грн. Цей наказ відповідачем не оскаржений та є чинним.

Судом встановлено, що на момент розгляду справи заборгованість ОСОБА_1 перед Центром зайнятості Суворовського району м.Одеси по витратам на допомогу по безробіттю складає 3169,24 грн.

Так, відповідно до п.8 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державною Податковою Адміністрацією України від 13.02.2009р. № 60/62 у разі неповернення коштів в установлений строк стягнення таких коштів здійснюється у судовому порядку відповідно до законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6-9, 11, 86, 159-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Центру зайнятості Суворовського району м.Одеси - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1) на користь Центру зайнятості Суворовського району м.Одеси грошові кошти у сумі 3169,24 грн. (три тисячі сто шістдесят дев'ять гривень 24 коп.) та перерахувати їх до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття за наступними банківськими реквізитами: р/р № 0009, банк ГУДКСУ в Одеській області, МФО 828011, , код платежу 50040400;04.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції - протягом 10 днів з дня проголошення постанови, а у разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, - протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови виготовлено 23 січня 2015 року.

Суддя: В.В.Андрухів