Справа № 435/11951/12(2а/214/99/14)
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"24" листопада 2014 р. справа № 435/11951/12(2а/214/99/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.

суддів: Іванова С.М. Шлай А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Виконкому Саксаганської районної у місті ради на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 травня 2014 року по справі № 445/11951/12 (2-а/214/99/14) за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу про поновлення строку звернення з позовною заявою, про виплату грошової допомоги, відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просила визнати дії відповідача щодо відмови виплати грошової допомоги протиправними, зобов'язати відповідача виплатити їй грошову допомогу в сумі 9600 грн. та стягнути на її користь 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу не виплачено грошову допомогу в розмірі 10 місячних посадових окладів внаслідок виходу на пенсію, виплата якої передбачена ст.37 Закону України «Про державну службу».

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 травня 2014 р. у справі № 435/11951/12 (2-а/214/99/14) адміністративний позов задоволено частково. Визнано неправомірною відмову виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про виплату ОСОБА_2 грошової допомоги у розмірі 10 місячних посадових окладів у зв'язку з виходом її на пенсію. Зобов'язано виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 9600 (дев'ять тисяч шістсот) грн. у зв'язку з виходом її на пенсію. Стягнуто з виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з місцевого бюджету на користь ОСОБА_3 понесені нею судові витрати у розмірі 32 грн. 19 коп.

Постанову суду мотивовано наявністю у позивача права на отримання грошової допомоги під час виходу на пенсію державного службовця.

Не погодившись з постановою суду, Виконавчим комітетом Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області подано апеляційну скаргу, згідно якої апелянт просить скасувати постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 травня 2014 року по справі № 435/11951/12 (2-а/214/99/14), як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, Розпорядженням №284-к від 21.09.2011 року позивач була звільнена з посади головного спеціаліста відділу розвитку підприємства виконкому районної у місті ради, у зв'язку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок стану здоров'я , який перешкоджає продовженню даної роботи на підставі її заяви, висновку ЛКК КЗ «Міська клінічна лікарня» від 21.09.2011 року №4790 та згоди профспілкового комітету виконкому Саксаганської районної у місті ради (протокол № 28 від 21.09.2011 року) (а.с.13).

Згідно довідки № 808343 від 11.10.2011 року, виданої Управлінням Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу позивач отримує пенсію за віком, як державний службовець в органах місцевого самоврядування, звільнена за станом здоров'я з 23.09.2011 року (а.с.17)

На письмову заяву про виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних посадових окладів, позивачем 02.12.2011 року була отримана відповідь за № 19/39-3903 від Саксаганської районної у місті ради про те, що її звільнення здійснено на підставі п.2 ст.40 КЗпП України, що не є виходом на пенсію, а тому грошова допомога у розмірі 10 місячних окладів, передбачена ст..37 Закону України «Про державну службу» не виплачується.

Не погодившись з рішенням відповідача, ОСОБА_1 звернулась до суду за захистом порушеного права.

Предметом спору у даному випадку є позбавлення позивача права на отримання одноразової грошової допомоги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що за наявності у позивача необхідного стажу державної служби, ОСОБА_1 має право на отримання грошової допомоги у розмірі 10 посадових окладів.

Дослідивши обставини по справі, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції з наступних підстав.

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» , якою регулюється пенсійне забезпечення державних службовців, (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) державним службовцям у разі виходу на пенсію при наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачується грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів.

Частиною першою статті 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» встановлено, що особам передпенсійного віку, трудовий договір з якими було розірвано з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, зокрема, в зв'язку виявленою невідповідністю працівника займаній посаді за станом здоров'я, гарантується право на достроковий вихід на пенсію за півтора року до встановленого законодавством строку, якщо вони мають страховий стаж для чоловіків - 25 років, для жінок - 20 років, а для осіб, які мають право на пенсію на пільгових умовах, - стаж роботи, який дає право на цей вид пенсії.

Відповідно пункту 2 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов'язків вимагає доступу до державної таємниці.

На час виходу на пенсію ОСОБА_1 питання виплати грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів при достроковому виході на пенсію держслужбовця вирішувалось, згідно роз'яснення Головного управління державної служби, згідно із яким, на момент припинення службово-трудових відносин з державним службовцем відповідно до п. 2 ст. 40 КЗпП України у відповідного органу державної влади не виникає правової підстави (зобов'язання) для нарахування та виплати йому 10 посадових окладів, так як зазначені підстави припинення державної служби для такої виплати не передбачені ст. 37 Закону України «Про державну службу» і зазначена виплата здійснювалась тільки у разі виходу держслужбовця на пенсію за віком, тому зазначену грошову допомогу в розмірі 10 місячних посадових окладів позивач не отримала.

Згідно Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення частини тринадцятої статті 37 Закону України «Про державну службу» в системному зв'язку з положеннями пункту 2 частини першої, частини другої статті 40 Кодексу законів про працю України, статті 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» від 26.11.2013 р. Ш1-рп/2013, в аспекті конституційного звернення положення частини тринадцятої статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ з наступними змінами в системному зв'язку з положеннями пункту 2 частини першої, ч. 2 ст. 40 Кодексу законів про працю України, статті 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» від 16 грудня 1993 року № 3721- XII з наступними змінами необхідно розуміти так, що у разі дострокового виходу на пенсію державного службовця з посади в органах державної влади, відповідно до чинного законодавства, державний службовець за наявності стажу державної служби не менше 10 років і страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», має право на отримання грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів, яке не пов'язане з досягненням пенсійного віку, визначеного в частині першій статті 37 Закону України «Про державну службу».

Таким чином, приймаючи до уваги Рішення Конституційного Суду України від 26.11.2013 р. N11-рп/2013, колегія суддів вважає протиправною відмову Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів при достроковому виході на пенсію державного службовця.

Згідно довідки №19/39/3034 від 23.09.2011 року, виданої виконавчим комітетом Саксаганської районної у місті ради стаж роботи на державній службі позивача становить 19 років 11 місяців, посадовий оклад складає 960 грн. (а.с. 14).

Отже, розмір грошової допомоги ОСОБА_1 при виході на пенсію, що передбачена ст. 37 Закону України «Про державну службу» (10 місячних посадових окладів) складає 9600 грн., які повинен був виплатити відповідач при зверненні позивача з відповідною заявою.

Стосовно цивільно-правової відповідальності за завдану моральну шкоду, то колегія суддів зазначає, що відповідальність визначається статтею 1167 ЦК України. Приписами частини 1 наведеної правової норми передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відтак, підставою для відшкодування моральної шкоди є, зокрема, фактична наявність такої шкоди у вигляді понесених позивачем моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4 зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В свою чергу, в даному випадку ОСОБА_1 була розрахована сума моральної шкоди у розмірі 5000 грн., але позивачем не надано доказів заподіяння йому моральної шкоди. Зокрема, не надано доказів, що підтверджують факт заподіяння моральних страждань, за яких обставин вони заподіяні, чому позивач оцінив моральну шкоду на таку суму та з чого він при цьому виходив, а також інші обставини, що мають значення для вирішення цієї вимоги.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно задоволення вимоги позивача - відшкодування моральної шкоди, та вважає за необхідне зазначити, що згідно матеріалів справи, позивач не зазначив, з яких міркувань він виходив, визнаючи розмір моральної шкоди, також не вказав, якими доказами підтверджується його вимога щодо стягнення моральної шкоди, що є його обов'язком відповідно до засад змагальності процесу за ст.11 КАС України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанову суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні відшкодування моральної шкоди - відмовити в повному обсязі, в іншому залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 197, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 травня 2014 року у справі №435/11951/12 (2-а/214/99/14) - задовольнити частково.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 травня 2014 року у справі №435/11951/12 (2-а/214/99/14) - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про поновлення строку звернення з позовною заявою, про виплату грошової допомоги, відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про виплату ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі 10 місячних посадових окладів у зв'язку з виходом на пенсію.

Зобов'язати Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області виплатити ОСОБА_1 одноразову горошову допомогу у розмірі 9600 грн. у зв'язку з виходом на пенсію.

Стягнути з місцевого бюджету на користь ОСОБА_1 понесені нею судови витрати у розмірі 32,19 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складання в повному обсязі.

Головуючий: С.В. Чабаненко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: А.В. Шлай