Справа № 817/1607/14
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Щербаков В.В.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"22" січня 2015 р. Справа № 817/1607/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Євпак В.В.

Капустинського М.М.,

при секретарі Трикиша Ю.О. ,

за участю

представника відповідача: Пилипенка О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "10" липня 2014 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної виконавчої служби України про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

02 квітня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної виконавчої служби України, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Державної виконавчої служби України по примусовому виконанню рішення Європейського суду з прав людини №1270/12 від 18.07.2013 року та зобов'язати Державну виконавчу службу України виконати рішення №1270/12 від 18.07.2013 року в частині виконання рішення національних судів в повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України не забезпечено виконання рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2013 року по справі №1270/12 в частині виконання рішення національного суду. Зазначив, що станом на 01.04.2014 року управління Пенсійного фонду України в м.Рівне виплачує йому пенсію в розмірі, що не відповідає розміру, визначеному рішенням національного суду. При цьому позивач вказує, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України в порушення вимог ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" не вжито усіх заходів примусового виконання.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 10 липня 2014 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Державної виконавчої служби України по примусовому виконанню рішення №1270/12 від 18.07.2013 року Європейського суду з прав людини в частині щодо невиконання рішення національного суду.

Скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Рівненській області Синіцької Н.П. про закінчення виконавчого провадження від 21 листопада 2012 року ВП № 25739167. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, Державна виконавча служба України подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач також звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти нову, якою задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 02.09.2014 року апеляційні скарги ОСОБА_4, Державної виконавчої служби України залишено без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 10 липня 2014 року - без змін.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, Державна виконавча служба України подала касаційну скаргу, в якій заявила вимоги про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій як таких, що постановлені з порушенням норм матеріального та процесуального права, ухвалення нового рішення, про відмову в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27 листопада 2014 року касаційну скаргу Державної виконавчої служби України відхилено, а ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2014 року та постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 10 липня 2014 року у справі № 817/1607/14 - залишено без змін.

03 листопада 2014 року управління Державної виконавчої служби України Головного управління юстиції у Рівненській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення, про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до п.9 ч.2 ст.17 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають виконанню державною виконавчою службою рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Рішенням Європейського суду з прав людини від 18.07.2013 року у справі "Москаленко та інші проти України" № 1270/12 зобов"язано державу Україна протягом трьох місяців виконати рішення національних судів ухвалених на користь заявників (в тому числі позивача у даній справі), які залишаються невиконаними та сплатити 2000 євро кожному заявнику або його/її спадкоємцю; зі спливом зазначеного тримісячного строку і до остаточного розрахунку на ці суми нараховується простий відсоток у розмірі граничної ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в період несплати, до якої має бути додано три відсоткові пункти (а.с.46-67).

Судом встановлено, що згідно платіжного доручення від 07.11.2013 року №4540 ОСОБА_4 сплачено кошти в сумі 21608,28 грн., що еквівалентно 2000 євро на день перерахування коштів.

10.01.2014 року до Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України направлено вимогу державного виконавця про сплату пені в розмірі 3 відсотки з моменту закінчення трьохмісячного строку і до моменту повного розрахунку, що складає 75,48 грн.

Позивач не заперечує, що ним отримані кошти присуджені Європейським судом з прав людини в розмірі 2000 євро. Також отримано 75,48 грн., як 3 відсотки з моменту закінчення трьохмісячного строку і до моменту повного розрахунку.

Наведене доводить факт сплати позивачу коштів, зазначених в пунктах (a) та (b) рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2013 року № 1270/12, однак не є підтвердженням виконання рішення національного суду.

Крім того встановлено, що відповідно до вимог ст.ст.17, 18, 19, 25 Закону України "Про виконавче провадження", 01.04.2011 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Рівненській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Рівненського міського суду від 23.03.2011 року по справі № 2а-2001/11.

Боржником надано повідомлення про фактичне виконання рішення суду, до якого долучено копію протоколу про нарахування та виплату коштів в сумі 41 507,17 грн.

На підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" 21.11.2012 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв'язку з фактичним в повному обсязі виконанням рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Водночас, порядок виконання рішення за яким боржник зобов'язаний вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення передбачений статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження".

З аналізу статті 75 цього Закону випливає обов'язок боржника вчинити певні дії, спрямовані на виконання рішення суду.

Проте, державний виконавець, як посадова особа, на яку покладено обов'язок примусового виконання рішення суду, зобов'язаний, згідно вимог Закону України "Про виконавче провадження", вчинити дії, визначені цим Законом, спрямовані на фактичне виконання рішення суду боржником.

Закон України "Про виконавче провадження" передбачає застосування заходів примусового виконання рішення до боржника у випадку невиконання ним рішення суду без поважних причин.

Судом вірно зазначено, що припинення виплати пенсії в подальшому, вже після закінчення виконавчого провадження, не узгоджується з фактом повного виконання рішення національного суду, а тому суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про обгрунтованість вимоги позивача щодо визнання протиправною бездіяльність державної виконавчої служби України по примусовому виконанню рішення №1270/12 від 18.07.2013 року Європейського суду з прав людини в частині невиконання рішення національних судів.

Враховуючи те, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Рівненського міського суду від 23.03.2011 року по справі № 2а-2001/11 про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у місті Рівне зробити перерахунок та виплатити ОСОБА_4 пенсію в розмірі 6 (шість) мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком з 1 травня 2010 року, закінчене, постанова про закінчення виконавчого провадження не скасована, колегія суддів вважає правомірними скасування зазначеної постанови з метою продовження виконання рішення Рівненського міського суду на користь ОСОБА_4

Суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи, вірно застосував Законодавство, яке регулює ці правовідносини та ухвалив правильне рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду без змін.

За таких обставин, доводи, наведені в апеляційній скарзі, спростовуються матеріалами справи, а висновок суду першої інстанції є таким, що ґрунтується на належних та допустимих доказах.

Згідно ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "10" липня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: В.В. Євпак

М.М. Капустинський

Повний текст cудового рішення виготовлено "22" січня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_4 АДРЕСА_1,33023

3- відповідачу/відповідачам: Державна виконавча служба України вул.Артема, 73,м.Київ,04053

4-третій особі: - ,