Справа № 818/805/13-а
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2015-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2015 р.Справа № 818/805/13-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 21.03.2013р. по справі № 818/805/13-а

за позовом Охтирської об'єднаної державної податкової інспекції Сумської області Державної податкової служби

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення податкової заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

21 березня 2013 року постановою Сумського окружного адміністративного суду адміністративний позов Охтирської об'єднаної державної податкової інспекції Сумської області до ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості - задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 (42700, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) заборгованість по орендній платі з фізичних осіб в сумі 14912 (чотирнадцять тисяч дев'ятсот дванадцять) грн. 59 коп. на р/р 0006, місцевий бюджет м. Охтирка, код податку 13050500, код одержувача 37981563, МФО 837013 ГУДКСУ.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 у апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить постанову суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити в повному обсязі у зв'язку з його необґрунтованістю. Вказує, що обов'язок зі сплати орендної плати за земельну ділянку, який виник на підставі договору оренди землі від 05.02.2008 року, було припинено у зв'язку з укладенням 30.12.2011 року ФОП ОСОБА_1 договору дарування нежитлових будівель, розташованих на орендованій земельній ділянці у АДРЕСА_2. Відповідно до норм статті 120 Земельного кодексу України у зв'язку з переходом права власності на нерухоме майно, розташоване на орендованій земельній ділянці, іншій особі - ОСОБА_2, право користування вказаною земельною ділянкою на тих самих умовах і в тому ж обсязі перейшло до останнього.

Заявник також зазначає, що за результатом проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки дотримання ФОП ОСОБА_1 вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 12.11.2010 року по 30.09.2011 року встановлено повноту нарахування орендної плати за землю. Отже, заборгованість відповідача, на існуванні якої наполягає Охтирська ОДПІ, могла виникнути лише за період з 01.10.2011 року по 29.12.2011 року.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу Охтирська об'єднана державна податкова інспекція Сумської області Державної податкової служби просить постанову суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на законність та обґрунтованість судового рішення. Зокрема, вказує, що податкове зобов'язання ФОП ОСОБА_1 зі сплати орендної плати за землю у сумі 14912 грн. 59 коп. є узгодженим, своєчасно та в повному обсязі відповідачкою не погашене, а тому підлягає стягненню в судовому порядку.

Сторони в судове засідання не з'явились, позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи. На адресу суду повернулось рекомендоване поштове відправлення із вкладеною судовою повісткою на ім'я Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, відправлене за адресою, вказаною відповідачем, як не вручене у зв'язку із закінченням терміну зберігання. З урахуванням норми частини 11 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України, перешкод для розгляду справи за неявки у судове засідання сторін, належним чином повідомлених про дату, час та місце судового розгляду справи, не вбачається.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що 05.02.2008 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Охтирською міською радою укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,2114 га. за адресою АДРЕСА_2. На підставі даного договору земельна ділянка передана відповідачу в оренду для комерційного використання (а.с.6-8,9).

Пунктом 8 договору встановлено річну орендну плату у розмірі 7483,56 грн. (5 відсотків нормативної грошової оцінки землі).

Пунктом 11 договору передбачено, що розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі зміни розміру земельного податку, підвищення цін, тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, в інших випадках, передбачених законодавством.

11.06.2012 року Охтирською ОДПІ було прийнято податкове повідомлення-рішення, яким ФОП ОСОБА_1 визначено суму платежу з орендної плати за землю у розмірі 14.386 грн. 44 коп. (копія корінця - а.с.13).

В зв'язку з несплатою ОСОБА_1 орендної плати за землю в граничний строк, 04.09.2012 р. Охтирською ОДПІ відповідачу направлена претензія на суму 14915,27 грн. (а.с. 14).

29.10.2012 р. ОСОБА_1 виставлена податкова вимога №2 на суму 13490 грн.71 коп.(а.с.17).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що станом на 22.01.2013 року за відповідачем рахується заборгованість зі сплати орендної плати за землю у сумі 14912 грн. 59 коп., яка є узгодженою та підлягає стягненню в судовому порядку.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

За змістом пункту 58.3 статті 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення.

Пунктом 286.5 ст.286 ПК України встановлено, що нарахування фізичним особам сум податку проводиться органами державної податкової служби, які видають платникові до 01 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку.

Згідно з п. 287.5 ст. 287 ПК України податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.06.2012 року Охтирською ОДПІ було прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким визначено ФОП ОСОБА_1 суму грошового зобов'язання з орендної плати фізичних осіб у розмірі 14386 грн. 44 коп. (а.с.13). Відповідно до копії корінця податкове повідомлення-рішення № ФОП ОСОБА_1 було особисто отримано 29.06.2012 року, про що свідчить її підпис.

Згідно пункту 56.1 ст. 56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Податкове повідомлення-рішення № від 11.06.2012 року відповідачем не оскаржено, суму податкового зобов'язання з орендної плати не сплачено.

У відповідності до пункту 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У зв'язку з непогашенням відповідачем суми податкового зобов'язання протягом граничного строку її сплати, позивачем направлено Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 податкову вимогу № 2 від 29.10.2012 року (а.с. 17).

Згідно копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та копії конверту (а.с.18) податкова вимога ОСОБА_1 не вручена у зв'язку з закінченням терміну зберігання.

У відповідності до пункту 58.3 статті 58 ПК України, у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Таким чином, враховуючи той факт, що податкова вимога була винесена за наявності необхідних правових підстав, своєчасно надіслана відповідачу за адресою його місцезнаходження, невручення такої податкової вимоги за відсутності помилки, допущеної податковим органом, свідчить про наявність підстав вважати її врученою у день, зазначений поштовою службою на конверті, а саме - 08.12.2012 року.

Відповідачем у встановленому законом порядку не оскаржено податкову вимогу та на день звернення до суду не сплачено податковий борг.

Відповідно до вищевикладеного, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що підстав для її скасування немає.

Посилання відповідача у апеляційній скарзі на той факт, що податкова вимога нею не була отримана, висновків суду не спростовують.

Так, пунктом 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.

У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Згідно пункту 110 Правил у разі коли адресат не з'явився за одержанням реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу протягом трьох робочих днів після доставки першого повідомлення про надходження зазначеного поштового відправлення, поштового переказу, йому під розписку вручається повторне повідомлення (крім повторних повідомлень про надходження рекомендованих поштових відправлень).

У відповідності до пункту 117 Правил поштові відправлення, поштові перекази повертаються також у разі неможливості вручити їх через неправильно зазначену адресу або її відсутність (змита, відірвана чи пошкоджена в інший спосіб) та з інших причин, які не дають змоги оператору поштового зв'язку виконати обов'язки щодо пересилання поштових відправлень, поштових переказів.

Зважаючи на той факт, що відповідачка була повідомлена про необхідність отримати надіслане на її адресу рекомендоване поштове відправлення із вкладеною податковою вимогою, як того вимагають Правила надання послуг поштового зв'язку, проте не вчинила дій щодо його отримання, таке поштове відправлення було повернуто на адресу позивача за закінченням терміну зберігання. З огляду на те, що податковим органом не було допущено помилок у визначенні поштової адреси ФОП ОСОБА_1, з урахуванням пункту 58.3 статті 58 ПК України, колегія суддів вважає податкову вимогу від 29.10.2012 року №2 врученою.

Доводи відповідачки щодо припинення обов'язку по сплаті орендної плати за земельну ділянку відповідно до умов договору оренди землі від 05.02.2008 року у зв'язку з переходом права власності на нерухоме майно, яке розташоване на орендованій земельній ділянці, до іншої особи разом із правом оренди землі, є безпідставними, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка за адресою у АДРЕСА_2, яка була надана ФОП ОСОБА_1 в оренду на підставі договору від 05.02.2008 року, є комунальною власністю.

Згідно умов зазначеного договору, строк його дії визначений у 10 років. Зміна умов договору має здійснюватись у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Дія договору припиняється з підстав закінчення строку, на який його було укладено, придбання орендарем земельної ділянки у власність, викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження з мотивів суспільної необхідності, за взаємною згодою сторін, за рішенням суду та в інших випадках, встановлених законом.

Згідно частини 1 статті 124 Земельного кодексу України в редакції, чинній на момент укладення позивачкою договору дарування нерухомого майна, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав і посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону (статті 125, 126 ЗК України).

Таким чином, на момент переходу права власності на нерухоме майно за адресою у АДРЕСА_2, від відповідачки до іншої особи, чинним залишався договір оренди землі від 05.02.2008 року, який не був припинений і в подальшому. З огляду на те, що чинним законодавством передбачено особливий порядок надання у користування земель комунальної власності, автоматичного переходу права оренди земельної ділянки до набувача нерухомого майна відповідно до статті 120 ЗК України, як на тому наполягає заявник, не відбулось. За змістом норм статей 124-126 ЗК України, перехід права користування земельною ділянкою у спірних правовідносинах мав відбутись з розірванням договору оренди землі від 05.02.2008 року та з дотриманням процедури, встановленої Земельним кодексом України щодо надання в оренду земель комунальної власності.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 21.03.2013р. по справі № 818/805/13-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Сіренко О.І.
Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В. Спаскін О.А.
Повний текст ухвали виготовлений 19.01.2015 р.

Помічник судді Цюпак О.П.