Справа № 825/3608/14
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/3608/14 Головуючий у 1-й інстанції: Лобан Д.В. Суддя-доповідач: Коротких А. Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

15 січня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

суддів: Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

при секретарі Некрасовій М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Ніжинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернігівської області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства "Ніжинський хліб" до Ніжинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернігівської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2014 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Ніжинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Чернігівської області подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю. Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції були неповно з'ясовані всі обставини, що мали суттєве значення для вирішення справи та допущені порушення норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Податковим органом було проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Гарант-ТД» за червень-листопад 2013 року та з ТОВ «Виробничо-комерційне підприємство «Технобудсервіс»» за березень та червень 2014 року.

За наслідками перевірки податковим органом складено акт № 2176/22-00381054 від 10.09.2014 року, в якому встановлено порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження позивачем податку на додану вартість на загальну суму 603 933, 33 грн.

На підставі акта перевірки податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення № від 25.09.2014 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 905899,99 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що в періодах, що перевірялись, ПАТ «Ніжинський хліб» здійснювало господарську діяльність із ТОВ «Грант-ТД» (ТОВ «Мадо-Гарант») та ТОВ «ВКП «Технобудсервіс»» відповідно до укладених договорів.

Так, між ПАТ «Ніжинський хліб» та ТОВ «Модум» (ТОВ «Мадо-Гарант») було укладено договір поставки від 03.05.2013 року № 2/13, від 01.07.2014 року № 12/14 (т. 1, а. с. 84-85, 88-90, 108-110), відповідно до умов яких постачальник зобов'язується передати на умовах даних договорів сировину для хлібопекарської та кондитерської промисловості, а покупець зобов'язується прийняти товар у власність, своєчасно сплатити його вартість.

Договори підписано сторонами та скріплено печатками.

Реальність виконання вказаних договорів підтверджують наступні первинні документи: - специфікації (т. 1, а. с. 86, 91, 92, 111); - додаткова угода від 17.12.2013 (т. 1, а. с. 87, 112); - видаткові накладні (т. 1, а. с. 96-107); - податкові накладні (т. 1, а. с. 113-138); - платіжні доручення (т. 1, а. с. 139-197); - виписка по рахунку (т. 1, а. с. 198-199).

Також, між ПАТ «Ніжинський хліб» та ТОВ «ВКП «Технобудсервіс»» укладено договір від 03.02.2014 року № 3/14 (т. 1, а. с. 200-202), відповідно до умов якого, постачальник зобов'язується поставити і передати на умовах даного договору сировину для хлібопекарської та кондитерської промисловості, а покупець зобов'язується прийняти товар у власність та своєчасно сплатити його вартість.

Договір підписано сторонами та скріплено печатками.

Реальність виконання вказаного договору підтверджують наступні первинні документи: - специфікація (т. 1, а. с. 203); - видаткові накладні (т. 1, а. с. 204-215); - податкові накладні (т. 1, а. с. 216-242); - виписка по рахунку (т. 1, а. с. 243-246) ); - обороти та залишки по рахунку (т. 1, а. с. 247); - платіжні доручення (т. 1, а. с. 248-250, т. 2, а. с. 1-30); - висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи (т. 2, а. с. 31-32); - наказ № 119-В від 27.11.2011 (т. 2, а. с. 33); - акти (т. 2, а. с. 34-40).

Отже, правовідносини за спірними правочинами в повній мірі відображені в бухгалтерському та податковому обліку позивача.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: 1) придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; 2) придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг .

Із системного аналізу вищевикладених положень вбачається, що формування податкового кредиту є правом платника податку щодо зменшення податкових зобов'язань звітного періоду, яке виникає виключно за наявності податкових накладних. Закон забороняє включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених у складі ціни придбання товарів (робіт, послуг), якщо ці суми не підтверджені податковими накладними, та передбачає відповідальність платника податків за порушення цих вимог у вигляді фінансових санкцій.

Відповідно до п. 201.8 ст. 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, реальність господарських відносин з контрагентами підтверджується належним чином укладеними договорами, видатковими та податковими накладними, що підтверджують факт постачання товару, та платіжними дорученнями про перерахування коштів за поставлений товар.

Матеріалами справи підтверджений факт наявності у позивача всіх бухгалтерських та інших фінансово-господарських документів (включаючи податкові накладні), що підтверджують факт здійснення господарських операцій з контрагентами та оформлені згідно з вимогами чинного в Україні законодавства.

Колегія суддів звертає увагу на те, що на момент здійснення вказаних правовідносин контрагенти позивача були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців як платники податку та їм присвоєно індивідуальні податкові номери.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки позивачем були реально здійснені та фактично виконані господарські операції по взаємовідносинах з контрагентами, які на момент здійснення господарської діяльності були зареєстровані як платники податку на додану вартість, то податкове повідомлення-рішення винесено податковим органом безпідставно та необґрунтовано.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому, у відповідності до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Ніжинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернігівської області залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку, визначеному ст. 254 КАС України, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Ганечко О.М.

Літвіна Н.М.

Повний текст виготовлено: 19.01.2014 року.

.

Головуючий суддя Коротких А. Ю.

Судді: Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.