Справа № 645/8531/14-а
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2015-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2015 р.Справа № 645/8531/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Бегунца А.О. , Бартош Н.С.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова на постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.11.2014р. по справі № 645/8531/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2014 року позивач, ОСОБА_1, звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м. Харкова, в якому просив суд:

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м. Харкова здійснити перерахунок трудового стажу за період з 09.01.1980 року по 13.09.1982 року на Усть-Ілімському лісопромисловому комплексі та місті Усть-Ілімську з коефіцієнтом 1,5 як трудового стажу, отриманого в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м. Харкова здійснити перерахунок пенсії з 07.07.2014 з урахуванням: нарахованого трудового стажу за період з 09.01.1980 року по 13.09.1982 року на Усть - Ілімському лісопромисловому комплексі та місті Усть-Ілімську як трудового стажу, отриманого в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі; додаткового підвищення пенсії за віком в розмірі 12,5% у відповідності до ч. З ст. 29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" виходячи з розміру 2,5 відсотка за кожні шість місяців більш пізнього виходу на пенсію.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначала, що 07.07.2014 року звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком. На підставі розпорядження № 842205 від 08.08.2014 року було зроблено розрахунок пенсії за віком та призначено пенсію в розмірі 1650,37 грн. (при цьому на момент розрахунку не було враховано трудовий стаж за період з 01.01.2014 року по 30.06.2014 року).

На підставі розпорядження № 842205 від 23.09.2014 року розрахунок пенсії за віком зроблено з урахуванням трудового стажу за період з 01.01.2014 року по 30.06.2014 року та призначено пенсію в розмірі 1686,22 грн. В ході здійснення розрахунку трудового стажу від 08.08.2014 року було враховано період роботи з 09.01.1980 року по 13.09.1982 року на Усть - Ілімському лісопромисловому комплексі та місті Усть - Ілімську з коефіцієнтом 1,5 як трудовий стаж, отриманий в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, а в ході здійснення перерахунку трудового стажу 23.09.2014 року вказаний вище стаж не було враховано, незважаючи на те, що було надано засвідчену копію трудового договору, укладеного з Дирекцією підприємств Усть - Ілімського лісопромислового комплексу та міста Усть - Ілімську, що будуються, а також архівну довідку по підтвердженню трудового стажу та заробітку.

В перерахунку пенсії було відмовлено у зв'язку з тим, що на наданій копії трудового договору була відсутня печатка роботодавця, хоча її трудовий стаж також підтверджується довідкою підприємства.

Крім того, 18.08.2014 року звернулася до відповідача з заявою, в якій просила провести перерахунок призначеної пенсії за віком з урахуванням підвищення розміру пенсії на 12,5 % з урахуванням вимог ч. З ст. 29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". У відповідності до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку 55 років 6 місяців, - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року".

Замість планового виходу на пенсію в 55 років шість місяців, вона фактично пішла на пенсію в 57 років шість місяців.

Отже, відповідно до ч. З ст. 29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ", має право на підвищення розміру пенсії за віком додатково на 12,5 % (5x6 місяців х 2,5 %).

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.11.14 року позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова про зобов'язання вчинити певні діїзадоволено частково.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м. Харкова здійснити перерахунок трудового стажу ОСОБА_1, за період з 09.01.1980 року по 13.09.1982 року на Усть-Ілімському лісопромисловому комплексі та місті Усть-Ілімську з коефіцієнтом 1,5 як трудового стажу, отриманого в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м. Харкова здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, з 07.07.2014 з урахуванням: нарахованого трудового стажу за період з 09.01.1980 року по 13.09.1982 року на Усть-Ілімському лісопромисловому комплексі та місті Усть-Ілімську як трудового стажу, отриманого в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі; додаткового підвищення пенсії за віком в розмірі 10 % у відповідності до ч. 3 ст. 29 Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування " виходячи з розміру 2.5 відсотка за кожні шість місяців більш пізнього виходу на пенсію, починаючи з 55 років 6 місяців.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Колегія суддів вважає за можливе, у відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України, розглянути справу у порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 07.07. 2014 року ОСОБА_1 звернулась до Пенсійного фонду України із заявою про зарахування стажу в пільговому обчисленні за період по 13.09.1982 року на Усть-Ілімському лісопромисловому комплексі та місті Усть- Ілімську з коефіцієнтом 1,5 як трудовий стаж, отриманий в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

До заяви було долучено засвідчену копію трудового договору, укладеного між позивачкою та Дирекцією підприємств Усть-Ілімського лісопромислового комплексу та міста Усть- Ілімську; архівну довідку (по підтвердженню трудового стажу), видану архівним відділом Адміністрації міста Усть - Ілімська Російської Федерації від 18.06.2010 року № 4066; архівну довідку про заробіток, який враховується при нарахуванні пенсії, видану архівним відділом Адміністрації міста Усть-Ілімська Російської Федерації від 27.10.2011 року №6252., копію трудової книжки.

На підставі розпорядження № 842205 від 08.08.2014 року було зроблено розрахунок пенсії за віком з урахуванням трудового стажу в період роботи з 09.01.1980 року по 13.09.1982 року на Усть-Ілімському лісопромисловому комплексі та місті Усть- Ілімську з коефіцієнтом 1,5 як трудовий стаж, отриманий в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, а в ході здійснення перерахунку 23.09.2014р.

На підставі розпорядження № 842205 від 23.09.2014 р. вказаний вище трудового стажу не було враховано, у зв'язку з тим, що на наданій копії трудового договору була відсутня печатка роботодавця.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не дотримано чинного законодавства при нарахуванні пенсії позивачці, що призвело до порушення її прав та інтересів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особі, яка набула право на пенсію за віком відповідно до цього Закону, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого абзацом першим частини першої ст.26 цього Закону виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, на такий відсоток:

на 0,5 % - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців;

на 0,75 % - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк понад 60 місяців.

При цьому підвищення розміру пенсії за неповний місяць страхового стажу не здійснюється.

У відповідності до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку : 55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року.

Відповідно до ч. З ст. 29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" жінкам, які народилися у період по 31 грудня 1961 року, після виходу на пенсію встановлюється підвищення розміру пенсії, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, в розмірі 2,5 відсотка за кожні шість місяців більш пізнього виходу на пенсію, починаючи з 55 років до досягнення ними 60-річного віку.

Згідно з Законом України « Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» текст ст.26 викладений в такий редакції: "Особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років."

До досягнення віку, встановленого абз. 1 цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення такого віку 55 років 6 місяців , які народилися з 01.10.1956 року по 31.03.1957 року.

Рік народження позивачки 29.12.1956 року, тобто вона народилася в період з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року, тому відповідно право виходу на пенсію набула в 55 років 6 місяців, тобто в червні 2012 року, але згідно наданих матеріалів справи вийшла на пенсію в липні 2014 років, що на два року пізніше від того, коли мала право виходу на пенсію.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Позивач зі свого боку надав докази, які підтверджують, що розмір підвищення пенсії відповідачем проведений невірно, а відповідач зі свого боку не довів обґрунтованість наданих розрахунків підвищення пенсії лише до 2,5%., а також не довів відсутність підстав для пільгового обчислення страхового стажу.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 29 Закону, який передбачає право позивачки на підвищення розміру пенсії в розмірі 2,5 відсотка за кожні шість місяців більш пізнього виходу на пенсію, розмір збільшення пенсії позивачки мав би становити 10 відсотки.

Відповідно до пункту 5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", - період роботи до 01.01.1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Указом Президії Верховної ради СРСР від 10.02.1960 р., встановлено, що пільги по обчисленню стажу роботи (один рік за півтора) надавались переведеним, направленим або запрошеним на роботу в райони Крайньої Півночі і місцевості, прирівняні до цих районів, з інших місцевостей країни, за умови, що вказані працівники заключили трудові договори на роботу в цих районах на термін п'ять років.

Згідно пункту 5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", для пільгового обчислення страхового стажу достатньо надати один із вказаних в переліку документів.

Позивачем були надані усі документи, які дають право на пільгове обчислення страхового стажу. Відповідач вибірково взяв із всіх поданих документів, один документ - договір, якій був оформлений без печатки директора, але це виникло не з вини позивача.

З огляду на зазначені положення, колегія суддів дійшла висновку про те, що відомості трудової книжки та архівної довідки, що підтверджують стаж роботи та отримувані пільги під час роботи позивача в, місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі, є достатньою підставою для кратного обчислення стажу за період 13.09.1982 року за кожний рік - за один рік і шість місяців, згідно постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку про наявність у позивача права на отримання пільг при обчислення трудового стажу за період роботи з 09.01.1980 року по 13.09.1982 року в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відмова відповідача в застосуванні пільгового обчислення позивачу періоду роботи в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі не ґрунтується на законодавстві.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов частково.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції від 27.11.14 р. відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова залишити без задоволення.

Постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.11.2014р. по справі № 645/8531/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Старостін В.В.
Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О. Бартош Н.С.