Справа № 174/437/14-а (2а/174/17/2014)
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2014-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 грудня 2014 рокусправа № 174/437/14-а (2а/174/17/2014)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Вільногірську Дніпропетровської області

на постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 31 липня 2014 року

за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Вільногірську Дніпропетровської області, Управління Пенсійного фонду України в м. Вільногірську Дніпропетровської області про зобов'язання вчинити дії з призначення пільгової пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 12.05.2014 року звернувся з позовом до відповідача Управління Пенсійного фонду України в м. Вільногірську Дніпропетровської області (далі - УПФУ в м. Вільногірську Дніпропетровської області), в якому просив визнати відмову відповідача щодо призначення йому пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії - неправомірною, зобов'язати відповідача призначити йому пенсію як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії з дня виникнення права на пенсію з 20.02.2014 року, відповідно до вимог ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням факту роботи в зоні відчуження з 03.01.1987 року по 02.02. 1987 року, та з 10.03.1987 року по 09.04.1987 року, що в сукупності становить 60 днів, та стягнути з відповідача всі судові витрати.

Постановою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 31.07. 2014 року позов задоволено, визнано відмову УПФУ в м. Вільногірську Дніпропетровської області неправомірною, зобов'язано відповідача призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії, з дня виникнення у нього права на пенсію, з 20.02.2014 року, відповідно до вимог ст.ст. 49, 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням факту його роботи в якості водія вантажного автомобіля в зоні відчуження, розташованій в межах 30-кілометровї зони ЧАЕС, на будівництві дороги Чорнобиль-Славутич, не менше 14 днів, а саме, протягом 30 днів в період з 03.01.1987 року по 0.02.1987 року, та протягом 30 днів в період з 10.03.1987 року по 09.04.1987 року - всього протягом 60 днів, що дає право на зменшення пенсійного віку на 8 років, на його користь стягнути судові витрати у справі у сумі 73,08 грн.

Не погодившись з постановою суду, відповідач УПФУ в м. Вільногірську Дніпропетровської області звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду, та відмовити в задоволенні позову.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з'явилися, про день розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно ст.41 КАС України не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Предметом спору у даній адміністративній справі є право позивача на отримання пенсії за віком на пільгових умовах, передбаченої Законом України Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №797-Х11 від 28.02.1991 року ( далі Закон №797-Х11 ) та захист цього права від порушень з боку органів пенсійного фонду як суб'єкта владних повноважень, уповноваженого державою на виплату визначеної вищезазначеним Законом пенсії.

Ст. 55 Закону України №797-Х11 передбачає, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а саме: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів встановлено зменшення пенсійного віку на 10 років.

Постановою Пенсійного фонду України N 22-1 від 25.11.2005 року затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", п. 5 якого передбачено, що днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення пенсії.

Абз.7 пп. "ґ" п.7 Порядку визначено, що до заяви для призначення пенсії особа повинна надати посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідку про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 N 122, або довідку архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об'єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року , має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії за 1987 рік, є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується копією посвідчення серія НОМЕР_1 від 10.06.1993 року , перебуває на обліку в Єдиному державному реєстрі осіб, що мають пільги, як особи, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та фактично отримує ці пільги.

Позивач направлений у відрядження з ВАТ АТП-11267 для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в період часу з 03.01.1987 року по 0.02.1987 року, та з 10.03.1987 року по 09.04.1987 року, а в цілому протягом 60 днів працював водієм вантажного автомобіля в зоні відчуження, розташованій в межах 30-кілометрової зони ЧАЕС, на будівництві дороги Чорнобиль-Славутич, не менше 14 днів.

Зазначені обставини підтверджені трудовою книжкою про роботу в ВАТ АТП-11267 в вищезазначений час, архівною довідкою №09-14/84 від 13.02.2014 року про наявність записів в журналі про відрядження ОСОБА_2 в зону ЧАЕС, та зазначення номерів наказів, про нарахування підвищеної заробітної плати за січень - квітень 1987, поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про сумісну роботу з позивачемв зазначений час в зоні ЧАЕС, та наданими ними суду посвідченнями осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Позивач відповідно до заяви про призначення пенсії 20.02.2014 року звернувся до відповідача УПФУ в м. Вільногірську Дніпропетровської області про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Рішенням відділу з призначення пенсій УПФУ в м. Вільногірську Дніпропетровської області від 12.03.2014 року, оформленого протоколом №6, позивачу безпідставно відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, з посиланням на відсутність первинних документів про його роботу в зоні відчуження, та неможливістю визначити кількість відпрацьованих позивачем календарних днів в цій зоні на підставі наданих ним документів.

В силу викладеного суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання неправомірною відмови відповідача щодо нарахування пільгової пенсії позивачу, та покладання обов'язку на відповідача призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії, з дня звернення до органу пенсійного фонду 20.02.2014 року, відповідно до вимог ст.ст. 49, 55 Закону № 796-ХІІ зі зменшенням пенсійного віку на 8 років.

В силу приписів ч.1ст.94 КАС України на користь позивача судом першої інстанції правомірно стягнуті понесені ним та документально підтверджені судові витрати у сумі 73,08 грн.

Доводами апеляційної скарги вказані обставини не спростовуються.

За таких обставин суд вважає, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалене рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Вільногірську Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 31 липня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Т.С. Прокопчук

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова