Справа № 159/7162/14-а
Суддя: Логвинюк І. М.
Дата ухвалення: 2015-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/7162/14-а
Провадження № 2-а/159/1/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 12 січня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської обл. в складі

головуючого - судді Логвинюк І. М.,

при секретарі Щесюк Н.Й.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - головного управління ПФ України у Волинській області - Наумчик О.О.,

представника відповідача - управління Пенсійного фонду України у м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області - Зінчук Т.В.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України у м. Ковелі та Ковельському р - ні Волинської області, головного управління ПФ України у Волинській області про визнання дій першого відповідача - протиправними, скасування рішення про відмову у призначенні пенсії, зобов"язання до вчинення дій; визнання незаконним та скасування рішення комісії про результати розгляду заяви позивача другого відповідача,

в с т а н о в и в:

Позивач 01.12.14 р. звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом, мотивуючи тим, що він є ІНФОРМАЦІЯ_1.. 08.07.14 р. звернувся до відповідача - управління Пенсійного фонду України у місті Ковелі та Ковельському р - ні Волинської обл. (далі - управління у м. Ковелі) із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 після досягнення 55 р., згідно з абз. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ч. 2 розд. ХV Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування". За рішенням комісії відповідача - управління у м. Ковелі - для розгляду питань, пов"язаних з призначенням, перерахунком та виплатою пенсій № 1 739 від 16.10.14 р. йому було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв"язку з відсутністю документів, що підтверджують необхідний стаж роботи за списком № 2 тривалістю не менше 12 р., 06 міс.. Рішенням відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській обл. (далі - Головне управління) про підтвердження періоду роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за вислугу років № 94/697 від 17.10.14 р. (далі - рішення комісії № 94/697 від 17.10.14 р.), йому також відмовлено у врахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 11.11.79 р. по 13.06.01 р.. Зазначає, що з рішеннями обох комісій він не погоджується, вважає відмову у зарахуванні пільгового стажу та призначенні пільгової пенсії протиправними та незаконними. Зазначає, що підставою для призначення пільгової пенсії є наявність професії (посади) та виробництва у відповідному Списку. За п. 3 Порядку застосування Списків №№ 1, 2, при визначенні права на пільгову пенсію застосовуються списки, чинні на період роботи особи. Розд. ХХХII, діючим до та після 01.01.92 р., до 11.03.94 р. Списку № 2, затвердженого Постановою КМ СРСР від 26.01.91 р. № 10, передбачені професії електрозварників та їх підручних і газозварників та їх підручних. Якщо пільгова робота продовжується після 11.03.94 р., але не більше як до 16.01.03 р., застосовується Список № 2, затверджений Постановою КМ України від 11.03.94 р. № 162. Згідно з п. 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Мінпраці України від 29.07.93 р. № 58, записи про найменування роботи, професії або посади, на яку прийнято працівника, виконуються для робітників і службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у Класифікаторі професій ДК 003:2005, затвердженому Наказом Держспоживстандарту України від 26.12.05 р. № 375 (далі - Класифікатор). У Класифікаторі є професія електрогазозварник. Оскільки кваліфікаційною характеристикою робіт електрогазозварника передбачено виконання робіт як електрозварника, так і газозварника, обидві професії передбачені Списком №2, робітники, які працювали за професією газозварник та електрозварник, мають право на пільгову пенсію. Якщо працівник має право на пільгову пенсію, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць і має відповідати найменуванню Списків. Якщо працівникові в період роботи надається новий розряд, про це робиться відповідний запис. Отже, вважає, що записи у трудовій книжці давали можливість відповідачам обрахувати спеціальний стаж. Всі умови виходу на пільгову пенсію ним дотримано. Пенсійного віку він досяг 27.01.14 р., має загальний стаж роботи 25 р., пільговий - понад 22 р. за період з 11.11.79 р. по 13.06.01 р., у т. ч. - 12 р., 06 міс. до 21.08.92 р., працював електрозварником ручної зварки на Ковельському заводі будматеріалів ВО "Ковельбудіндустрія", згідно із записами у трудовій книжці, що підтверджують спеціальний трудовий стаж згідно із Списком № 2. Списками № 2, що були чинні на зазначені періоди, передбачені посади, на яких він працював та які дають право на пільгову пенсію. Щодо підтвердження проведення атестації робочих місць на підприємстві згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, що затверджений Постановою КМ України від 01.08.92 р. № 442, то при призначенні пільгової пенсії за період роботи із шкідливими і важкими умовами до 21.08.92 р., відповідне право впродовж цього періоду не підтверджується за результатами атестації. Оскільки його спеціальний трудовий стаж окреслено періодом 1979 - 2001 р. р., у т. ч. - пільговий, то атестація робочих місць на підприємстві у його випадку не є обов"язковою. Заява про призначення йому пенсії з відповідними документами була подана ним 08.07.14 р. відповідачеві - управлінню у м. Ковелі. Його належно оформлена трудова книжка до уваги взята не була. Від нього вимагали подання будь - яких інших первинних документів на підтвердження характеру роботи та повної зайнятості. ВО "Ковельбудіндустрія" припинило свою діяльність у 2008 р. без правонаступництва. Архів підприємства було передано до Трудового архіву Ковельського р - ну при Ковельській райраді Волинської обл.. Наявні в архіві документи ним також було надано. Відповідач - управління у м. Ковелі - безпричинно надіслав його документи для розгляду комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській обл., переконавши його, що при ліквідації підприємства підтвердити пільговий стаж можливо лише за рішенням вищезазначеної комісії. Через 3 міс. відповідач - управління у м. Ковелі - прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії, про що повідомив його листом № 7 571/ 02 - 10 - 22 від 16.10.14 р., зазначивши, що рішення комісії при Головному управлінні не винесено, а інших документів на підтвердження пільгового стажу роботи за Списком № 2 не надано. 28.10.14 р. він отримав і рішення комісії № 94/ 697 від 17.10.14 р.. Вважає вимогу відповідача - управління у м. Ковелі - щодо необхідності надання додаткових документів і скерування їх на розгляд комісії при Головному управлінні, необгрунтованою та незаконною. Зазначає, що уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників приймаються лише у випадку відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пільгову пенсію. Передбачений законодавством Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років застосовується у випадку відсутності необхідних записів у трудовій книжці. Його неправомірно не було повідомлено про час, дату і місце розгляду документів, що були розглянуті у його чи його представника відсутності. Комісією не було взято до уваги його належно оформлених документів, а увагу було звернуто лише на особові рахунки по нарахуванню зарплати за посадою арматурника. У рішенні комісії зазначено, що він працював арматурником. З таким рішенням комісії відповідача - Головного управління - він не погоджується, оскільки у графі "Назначення та переміщення" зазначена лише дата прийняття на роботу " 03.08.79 - арматурник". Всі інше переміщення (переведення) та присвоєння кваліфікації не зазначені, як він припускає, через халатність працівників кадрової служби, бухгалтерії, адміністрації заводу. Вважає, що документи не підлягали розгляду комісією, а поверхневий підхід до їх розгляду дає йому підстави стверджувати, що рішення комісії є необгрунтованим, незаконним. Ліквідація підприємства відбувалась з 2003 по 2008 р. р., лише 29.12.08 р. було проведено держреєстрацію припинення юридичної особи за судовим рішенням у зв"язку з визнанням банкрутом. За вказаний період документи підприємства неодноразово вилучались контролюючими органами, у т.ч., ПФУ; до архіву документи надійшли не у повному об"ємі, не в належному стані. Вважає відмови відповідачів незаконними, дії працівників обох управлінь та членів комісії - протиправними. Просить позов задовольнити, визнати дії відповідача - управління у м. Ковелі, що полягають у відмові у призначенні пільгової пенсії, протиправними та незаконними; скасувати рішення комісії відповідача - управління у м. Ковелі - № 94/ 697 від 17.10.14 р., зобов"язати відповідача - управління у м. Ковелі - призначити та виплачувати йому пенсію за віком на пільгових умовах з 08.07.14 р..

17.12.14 р. позивачем подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, мотивовану вищенаведеними доводами. Просить визнати дії відповідача - управління у м. Ковелі, що полягають у відмові у призначенні йому пільгової пенсії за віком, протиправними; визнати рішення комісії № 94/697 від 17.10.14 р. про результати розгляду його заяви при ГУ про підтвердження періоду роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах незаконним та скасувати; скасувати рішення відповідача - управління у м. Ковелі, № 1 739 від 16.10.14 р. про відмову у призначенні йому пенсії і зобов"язати відповідача - управління у м. Ковелі - призначити та виплачувати йому пенсію за віком на пільгових умовах з 08.07.14 р.. Стягнути з відповідачів судові витрати у справі. Постанову скерувати до негайного виконання.

Представником відповідача - управління у м. Ковелі - подано суду письмове заперечення цього відповідача проти позову, мотивоване тим, що позивач, дійсно, 08.07.14 р. звернувся до нього за призначенням пенсії за віком за Списком № 2 із зменшенням пенсійного віку на 5 р. згідно з абз. 2 п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ч. 2 розд. ХV Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування". Зазначає, що відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним КМ України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. За змістом ч. 2 розд. ХV Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених КМ України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, особам, зазначеним в абз. 1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". П. 20 Постанови КМ України "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" від 12.08.93 р., передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному ПФ України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном. 10.11.06 р. Правлінням ПФ України було прийнято постанову "Про затвердження Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років" № 18 - 1, що зареєстровано в МЮ України 24.11.06 р. за N 1 231/13 105, якою, зокрема, у п. п. 3, 10 - 13 було визначено механізм підтвердження вищезазначених періодів роботи. А тому посилання позивача на те, що його документи було безпідставно направлено ним до такої комісії при ГУ, є безпідставними. За копіями відомостей нарахування позивачеві зарплати за 1983 - 1988 р. р., останній працював арматурником і доплата за роботу у шкідливих умовах праці йому не проводилась. Посада арматурника не наведена у Списку виробництв, професій, посад показників, робота у яких дає право на пенсію на пільгових умовах, що був чинним протягом роботи позивача за період з 11.11.79 р. по 13.06.01 р.. За даними архівної довідки від 24.04.14 р. № 294/12/12 - 13, у документах з особового складу фонду Ковельського заводу будматеріалів є лише дані про кількість відпрацьованих робочих днів позивачем за 1992 - 2001 р. р. і відсутні щодо такої роботи позивача на умова повного робочого дня. Заперечує. що у трудовій книжці позивача є належні записи найменувань професій, що належала б до Списку № 2, що не були ним взяті до уваги. Трудова книжка не свідчить про зайнятість особи на роботі на протязі повного робочого дня, а тому ним ставились вимоги про надання первинних документів на підтвердження пільгового характеру роботи і повної зайнятості. Згідно з повідомленням трудового архіву Ковельського району від 24.04.14 р. № 310/12/2 - 13, лише за 1995 - 1996 р. р. маються документи на підтвердження атестації робочих місць по фонду Ковельського заводу будматеріалів м. Ковеля. Зазначає, що ним було вичерпано всі можливості залучення документів для розгляду комісією при ГУ. 30.10.14 р. ним було отримано рішення комісії при ГУ щодо питання позивача.05.11.14 р. позивачеві було надіслано відповідне повідомлення прийняття рішення про відмову у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 11.11.79 р. по 13.06.01 р.. Підстав для повторного перегляду питання позивача немає. Просить у задоволенні позову відмовити.

Представником відповідача - Головного управління - також подано суду письмове заперечення цього відповідача проти позову, мотивоване тим, що для встановлення права на таку пенсію, призначити яку просить позивач, необхідна встановлена Законом підстава - зайнятість повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці. У трудовій книжці позивача запис про це відсутній. Правонаступника роботодавця позивача немає. У таких випадках підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пільгової пенсії здійснюється комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - комісія при ГУ), зокрема, при Головному управлінні ПФ України у Волинській обл., що створена 22.12.06 р.. П. 11 Порядку для підтвердження стажу роботи, визначено перелік документів, що подаються заявником до управління ПФ України за місцем проживання. 08.07.14 р. позивач звернувся до відповідача - управління у м. Ковелі із заявою про підтвердження стажу роботи за період з 11.11.79 р. по 13.06.01 р. на посаді "електрозварювальника" у Колективному міжгосподарському підприємстві "Ковельський завод будівельних матеріалів". У заяві заявив про своє небажання бути присутнім при її розгляді. Комісія при ГУ встановила що Колективне міжгосподарське підприємство "Ковельський завод будівельних матеріалів" є правонаступником Ковельського комбінату будівельних матеріалів № 1 виробничого об"єднання "Ковельбудіндустрія", припинив свою діяльність 2912.08 р. у зв"язку з визнанням його банкрутом. Згідно із записами у трудовій книжці позивача за № 3, останній 03.08.79 р. був прийнятий на роботу арматурником; згідно із записом № 6 від 27.03.84 р. позивачеві присвоєно та переведено електрозварником ручної зварки 4 - го розряду". За даними архівних довідок з особового складу про зарплату та кількість відпрацьованих робочих днів, у них посада позивача не вказана. У архівній довідці № 293/12/2 - 13 від 24.04.14 р. вказано, що згідно з особовими рахунками по зарплаті назва професії позивача вказана як арматурник у 1979 - 1980, 1983 - 1985 р. р., як арматурник 4 розряду у 1986 - 1988 р. р., як електрозварювальник ручної зварки 3 розряду у 1989 - 1993 р. р., а у 1989 - 2001 р. р. назва професії позивача не вказана. Згідно з архівними довідка и про надання відпусток у 1986 - 1990 р. р., така надавалась позивачеві як електрозварювальнику. Згідно з архівним витягом від 24.04.14 р. № 296/12/12 - 13 про присвоєння розрядів працівникам арматурного цеху, мається відомості про те, що з 27.03.84 р. позивачеві - IV розряд електрозварника ручної зварки. Згідно з архівним витягом від 24.04.14 р. № 296/12/12 - 13 про присвоєння кваліфікації та розрядів робітникам, маються відомості про те, що позивачеві як електрозварнику - 3 розряд. Розглянувши всі наявні документи, комісія при ГУ, вважаючи, що немає переконливих доказів для прийняття позитивного рішення про підтвердження пільгового стажу роботи позивача, прийняла вищевказане оскаржуване рішення. Вважає, що при розгляді позову не можуть бути взяті до уваги показання свідків з огляду на положення ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", Постанови КМ України від 1208.12 р. № 637 "Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній". Негайне виконання постанови не передбачено чинним законодавством по вимозі позивача. Відповідач - Головне управління - звільнено від сплати судового збору. Вважає, що рішення комісією при ГУ прийнято відповідно до вимог закону. Просить у задоволенні позову відмовити.

Позивач та його представник у судовому засіданні позов, кожен зокрема, підтримали з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, обґрунтувавши його вищенаведеними доводами, просять позов задовольнити.

Представники кожного з відповідачів у судовому засіданні позову, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, не визнали. Суду, кожна зокрема, дали пояснення, аналогічні доводам, наведеним у письмових запереченнях відповідачів, зазначили, що підстав для задоволення питання позивача немає. Дії відповідачів вважають правомірними. Просять у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази у справі, оглянувши матеріали пенсійної справи позивача, з'ясувавши обставини справи, вважає, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Як стверджується копією паспорта позивача серії НОМЕР_1, виданого

Ковельським МРВ У МВС України у Волинській обл., він народився 27.01.59 р. та віку 55 - ти років він досяг 27.01.14 р..

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення "Про Пенсійний фонд України" і здійснює свої повноваження на підставі п. 15 зазначеного вище положення через створені в установленому порядку його територіальні управління.

Відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

08.07.14 р. позивач звернувся до відповідача - управління у м. Ковелі - із заявою про призначення йому пільгової пенсії за віком за Списком № 2 із зменшенням пенсійного віку на 5 р. згідно з абз. 2 п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ч. 2 розд. ХV Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", що представниками відповідача не оспорюється та стверджується листом відповідача - управління у м Ковелі - № 7 571/02.10 - 22 від 16.10.14 р..

Як слідує із змісту вищезазначеного листа, відповідачем - управлінням у м. Ковелі - позивачеві було письмово повідомлено, що на протязі 3 -х міс. з дня звернення із зазначеною вище заявою, він має можливість подати відповідачеві - управлінню у м. Ковелі - додаткові документи. Позивач надав свої документи для розгляду комісією при ГУ? однак, у вищезазначений строк рішення комісією при ГУ рішення по питанню позивача не прийнято; позивач інших документів додатково не подав. У зв"язку з відсутністю у позивача необхідного - 12 р. 06 міс. - пільгового стажу за Списком № 2, прийшов до висновку, що немає підстав для зменшення пенсійного віку на 5 р.. 07.10.14 р. відповідачем - управлінням у м. Ковелі - прийнято рішення про відмову у призначенні позивачеві пенсії за віком за Списком № 2 із зменшенням пенсійного віку на 5 р. згідно з абз. 2 п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ч. 2 розд. ХV Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" у зв"язку з відсутність необхідного стажу роботи за Списком № 2 тривалістю не менше 12 р. 06 міс.. Вказано, що після надходження рішення комісії при ГУ, відповідач - управління у м. Ковелі - буде повторно вивчати право позивача на призначення вищевказаної пенсії.

Згідно з даними пенсійної справи позивача, оглянутої в судовому засіданні, комісією для розгляду питань, пов"язаних з призначенням, перерахунком та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення відповідачем - управлінням у м. Ковелі, дійсно, 07.10.14 р. комісією було прийнято рішення № 120 про відмову у призначенні позивачеві пенсії за віком за Списком № 2 із зменшенням пенсійного віку на 5 р. згідно з абз. 2 п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ч. 2 розд. ХV Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" у зв"язку з відсутність необхідного стажу роботи за Списком № 2 тривалістю не менше 12 р. 06 міс.. Після надходження рішення комісії при ГУ прийнято рішення про повторне вивчення права позивача на призначення вищевказаної пенсії.

Відповідно до копії листа № 7 117/02 - 10 - 22 від 29.0914 р., адресованого відповідачем - управлінням у м. Ковелі - відповідачеві - Головному управлінню - документи позивача двічі надсилались до ГУ на розгляд комісією при ГУ та вивчалась його трудова книжка, згідно з записами у якій позивач працював: з 03.08.79 р. арматурником на Ковельському комбінаті будматеріалів Волинського облміжколгоспбуду; з 11.11.79 р переведений електрозварником 3 розряду; з 27.03.84 р. переведений електрозварником ручної зварки 4 розряду; з 31.03.86 р. звільнений у зв"язку з переводом на Ковельський завод

будматеріалів в/о "Ковельбудіндустрія"; з 01.04.86 р. прийнятий електрозварником на Ковельський завод будматеріалів в/о "Ковельбудіндустрія"; з 01.12.88 р. позивачеві встановлено 3 розряд електрозварника; з 13.06.01 р. позивач звільнений за власним бажанням.

Згідно з історичною довідкою від 28.08.08 р., відповідно до постанови РМ УРСР від 22.03.62 р. № 327 і рішення Волинського облвиконкому від 23.02.62 р., у 1963 р. було побудовано завод залізобетонних виробів Волинського облміжколгоспбуду. З січня 1974 р. заводу переіменовано у Ковельський комбінат будматеріалів № 1 за рішенням Волинського облміжколгоспбуду від 22.02.72 р. № 84. Згідно з постановою РМ СРСР від 31.03.81 р. № 60 і рішення Волинського облміжколгоспбуду "Про створення виробничого об"єднання "Ковельбудіндустрія", комбінат переіменовано у Ковельський завод будматеріалів в/о "Ковельбудіндустрія". З квітня 1986 р. Колективне міжгосподарське підприємство "Ковельський завод будматеріалів" за наказом директор заводу від 01.04.86 р. №" 2. Описано наявні накази про роботу позивача та зазначено, що по підприємству - роботодавцю позивача - наказів про роботу з неповним робочим днем не виявлено, що стверджується архівною довідкою № 309/12/2 - 13 від 24.04.14 р.. Наведено інші дані про підтвердження документальне роботи позивача як на посаді електрозварника, так і на іншій посаді, а також тих, що не містять назв посад позивача.

Згідно з копією рішення комісії при ГУ від 17.10.14 р. № 94/697, останньою, дійсно, 17.10.14 р. було прийнято рішення № 94/697 про відмову у зарахуванні до пільгового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах періоду з 11.11.79 р. по 13.06.01 р., з тих мотивів, що згідно з наданими на розгляд комісії при ГУ документами, позивач працював у період з 11.11.79 р. по 13.06.01 р. на Ковельському комбінаті будматеріалів № 1, що був переіменований на Ковельський завод будматеріалів виробничого об"єднання "Ковельбудіндустрія" за постановою РМ СРСР Укрміжколгоспбуду від 31.03.81 р. № 60, та у подальшому за наказом № 2 від 01.04.86 р. був реорганізований у колективне міжгосподарське підприємство "Ковельський завод будматеріалів". Припинення ж цієї юридичної особи мало місце 29.12.08 р. у зв"язку з судовим рішенням про визнання банкрутом. Наказ про переведення позивача на роботу електрозварювальником з 11.11.79 р. відсутній; за особовими рахунками по нарахуванню зарплати позивач працював арматурником; відомості про атестацію робочих місця по підприємству до архіву не надходили. Списками виробництв, професій, посад і показників, робота в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, що були чинні протягом періоду роботи позивача з 11.11.79 р. по 13.06.01 р. на Ковельському комбінаті будматеріалів № 1, арматурників не передбачено.

Як слідує з копії заяви позивача про підтвердження стажу роботи від 08.07.14 р., наданої суду представником відповідача - Головного управління, позивач, дійсно, просив про вищенаведене за період з 11.11.79 р. по 13.06.01 р., зазначивши, що на розгляді документів щодо підтвердження його пільгового стажу не бажає бути присутнім, що спростовує доводи позивача, наведені у позовній заяві, з приводу неправомірного надіслання відповідачем - управлінням у м. Ковелі - відповідачеві - Головному управлінню - його документів на розгляд комісії при ГУ, а також - з приводу неправомірного неповідомлення його відповідачем - Головним управлінням - про розгляд його документів комісією при ГУ по суті.

Та обставина, що позивач з 03.08.79 р. по 2001 р. працював на Ковельському комбінаті будматеріалів № 1, подальша назва - Ковельський завод будматеріалів (м. Ковель), стверджується копіями архівних довідок №№ 289/12/2 - 13, 291/12/2 - 13, 295/12/2 - 13, 293/12/12 - 13 від 24.04.14 р., виданих Трудовим архівом Ковельського р - ну Волинської обл., що перебували у розпорядженні відповідачів на час винесення ним оскаржуваних рішень.

Та обставина, що позивач за станом на 03.07.80 р., 04.09.81 р., 20.06.84 р., 02.08.85 р., 28.06.88 р., 17.07.89 р. працював на, відповідно, Ковельському комбінаті будматеріалів № 1, подальші назви - Ковельський комбінат будматеріалів № 1 виробничого об"єднання "Ковельбудіндустрія", Ковельський комбінат будматеріалів виробничого об"єднання "Ковельбудіндустрія", стверджується копіями архівних витягів №№ 301/12/2 - 13, 303/12/2 - 13, 305/12/2 - 13 від 24.04.14 р., виданих Трудовим архівом Ковельського р - ну Волинської обл., що також перебували у розпорядженні відповідачів на час винесення ним оскаржуваних рішень.

Та обставина, що позивач за станом на 11.03.96 р. працював на Ковельському заводі будматеріалів, стверджується копією наказу № 20 - В від 11.03.96 р., виданого по Ковельському заводу будматеріалів, що також перебувала у розпорядженні відповідачів на час винесення ним оскаржуваних рішень.

Щодо документально підтверджених періодів роботи позивача на посаді, що дає право на пільгову пенсію, то вони стверджуються переконливо рядом документів:

- копією архівного витягу № 301/12/2 - 13 від 24.04.14 р., виданого Трудовим

архівом Ковельського р - ну Волинської обл., згідно з яким позивач за станом на 03.07.80 р., 04.09.81 р. та у період з 01.11.79 р. по 03.08.80 р. працював на посаді електрозварника;

- копією архівного витягу № 302/12/2 - 13 від 24.04.14 р., виданого Трудовим

архівом Ковельського р - ну Волинської обл., згідно з яким позивач за станом на 29.04.82 р., 04.08.83 р. працював на посаді електрозварщика;

- копією архівного витягу № 296/12/2 - 13 від 24.04.14 р., виданого Трудовим

архівом Ковельського р - ну Волинської обл., згідно з яким позивач в період з 17.03.84 р. по 28.03.84 р. працював на посаді електрозварщика ручної зварки;

- копією архівного витягу № 303/12/2 - 13 від 24.04.14 р., виданого Трудовим

архівом Ковельського р - ну Волинської обл., згідно з яким позивач за станом на 20.06.84 р., 02.08.85 р. працював на посаді електрозварщика;

- копією архівного витягу № 304/12/2 - 13 від 24.04.14 р., виданого Трудовим

архівом Ковельського р - ну Волинської обл., згідно з яким позивач за станом на 09.06.86 р. працював на посаді електрозварщика; 10.09.87 р. працював на посаді електрозварника ручної зварки;

- копією архівного витягу № 305/12/2 - 13 від 24.04.14 р., виданого Трудовим

архівом Ковельського р - ну Волинської обл., згідно з яким позивач за станом на 28.06.88 р. працював на посаді електрозварника арматурного цеху; 17.07.89 р. працював на посаді електрозварника ручної зварки арматурного цеху;

- копією архівного витягу № 306/12/2 - 13 від 24.04.14 р., виданого Трудовим

архівом Ковельського р - ну Волинської обл., згідно з яким позивач за станом на 20.06.90 р. працював на посаді електрозварювальника ручної зварки арматурного цеху;

- копією архівної довідки № 293/12/2 - 13 від 24.04.14 р., виданої Трудовим

архівом Ковельського р - ну Волинської обл., згідно з якою позивач у 1989 - 1993 р. р. працював на посаді електрозварювальника ручної зварки 3 розряду.

Згідно з копією рішення Ковельського міськрайсуду Волинської обл. від 20.05.14 р. у справі № 159/2 888/14 - ц провадження № 2 - о/159/61/14 за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - управління ПФ України у м. Ковелі та Ковельському р - ні, про встановлення факту, що має юридичне значення, що набрало законної сили 03.06.14 р., встановлено, що позивачеві у розглядуваній справі належить, серед іншого, і такий правовстановлюючий документ, як трудова книжка серії НОМЕР_2 від 24.06.76 р., що видана на ім"я ОСОБА_1.

Згідно з копією рішення Ковельського міськрайсуду Волинської обл. від 16.06.14 р. у справі № 159/3 620/14 - ц провадження № 2 - о/159/80/14 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, що набрало законної сили 27.06.14 р., встановлено, що позивачеві у розглядуваній справі належить, серед іншого, і такі відомості у правовстановлюючому документі, як відомості у наказі № 100 - к від 06.08.79 р., наказі № 145 - к від 11.11.79 р., що видані Ковельським комбінатом будматеріалів № 1 і зазначені щодо - російською мовою - "ОСОБА_1".

А копією трудової книжки серії НОМЕР_2, що заповнена 24.06.76 р. радгоспом ім. Дзержинського на ім"я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., що за вищезазначеним судовим рішенням належить позивачеві, стверджується та обставина, що позивач 03.08.79 р. був прийнятий на Ковельський комбінат будматеріалів Волинського облмжколгоспбуду на посаду арматурника згідно з наказом № 100- К від 06.08.79 р.. 11.11.79 р. мається запис про присвоєння і переведення його електрозварщиком 3 розряду за наказом № 145 - к від 11.11.79 р.. Надалі у трудовій книжці мається запис про переіменування Ковельського КБМ - 1 на Ковельський завод будматеріалів в/о "Ковельбудіндустрія" за наказом № 2 - П від 02.04.81 р.. Надалі мається запис про присвоєння 27.04.84 р. позивачеві і переведення його електрозварщиком 4 розряду за наказами 60 - п від 27.03.84 р., 27 - к від 28.03.84 р.. Надалі мається запис про звільнення позивача по переведенню на Ковельський завод будматеріалів в/о "Ковельбудіндустрія" Волинського агробуду у зв"язку з ліквідацією в/о "Ковельбудіндустрія" Волинського облміжколгоспбуду згідно із наказом № 45 - п від 20.03.86 р.. 01.04.86 р позивача було прийнято за переведенням лектрозварщиком ручної зварки на Ковельський завод будматеріалів ВО "Ковельбудіндустрія" Волинського агробуду у зв"язку з ліквідацією в/о "Ковельбудіндустрія" Волинського облміжколгоспбуду згідно з постановою ЦК КПРС та РМ СРСР від 14.11.85 р. "Про подальше удосконалення агропромислового комплексу" за наказом № 46 - о від 28.03.86 р..01.12.88 р. позивачеві було присвоєно 3 розряд електрозварщика ручної зварки та він був звільнений з роботи за власним бажанням 13.06. 01 р..

Аналізуючи вищезазначені записи у трудовій книжці позивача, суд приходить до переконання, що позивач належно довів відповідачеві - Ковельському управлінню - ту обставину, що він в період з 11.11.79 р. по 13.06.01 р. працював на посаді, що дає право на пільгову пенсію і дії цього відповідача, що полягають у відмові у призначенні такої як до отримання рішення комісії при ГУ, так і після отримання такого, є протиправними.

Будучи допитаними в судовому засіданні, свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 посвідчили, що позивач з 1979 по 2001 р. працював разом з ними у одному цеху - арматурному - на посаді електрозварника на умовах повного робочого дня.

У суду не виникає сумнівів у достовірності показань цих свідків, зокрема, тому, що вони, практично, у аналогічний із зазначеним позивачем у позовній заяві; зверненнях, адресованих відповідачам, період (1979 - 2001 р. р.) дійсно, працювали на тих же підприємствах, що і позивач, та їх трудової діяльності, періодично, стосувались одні і ті ж накази.

Зокрема, копією трудової книжки, що заповнена 20.03.68 р. Облапським лісництвом на ім"я ОСОБА_6, 48 р. н., - свідка у справі - стверджується та обставина, що він 25.07.70 р. був прийнятий на Ковельський завод залізобетонних виробів Волинського облмжколгоспбуду на посаду арматурника. Надалі у трудовій книжці мається запис про переіменування Ковельського КБМ - 1 на Ковельський завод будматеріалів в/о "Ковельбудіндустрія" за наказом № 2 - П від 02.04.81 р.. Надалі мається запис про звільнення працівника по переведенню на Ковельський завод будматеріалів в/о "Ковельбудіндустрія" Волинського агробуду у зв"язку з ліквідацією в/о "Ковельбудіндустрія" Волинського облміжколгоспбуду згідно із наказом № 45 - п від 20.03.86 р.. 01.04.86 р працівника прийнято за переведенням арматурщиком на Ковельський завод будматеріалів ВО "Ковельбудіндустрія" Волинського агробуду у зв"язку з ліквідацією в/о "Ковельбудіндустрія" Волинського облміжколгоспбуду згідно з постановою ЦК КПРС та РМ СРСР від 14.11.85 р. "Про подальше удосконалення агропромислового комплексу" за наказом № 46 - о від 28.03.86 р..28.10.88 р. працівникові було присвоєно 3 розряд арматурника та він був звільнений з роботи за власним бажанням 23.10.2 000 р..

Також, копією трудової книжки, що заповнена 14.07.71 р. залізобетонним заводом Облміжколгоспбуду (м. Ковель) на ім"я ОСОБА_7, 53 р. н., - свідка у справі - стверджується та обставина, що він 08.07.71 р. був прийнятий на Ковельський завод залізобетонних виробів Волинського облмжколгоспбуду на посаду бетонщика. Надалі з 04.08.72 р. прийнятий туди ж на посаду арматурщика 3 розряду. Надалі з 10.01.75 р. прийнятий на Ковельський комбінат будматеріалів № Волинського облміжколгоспбуду на посаду арматурника 3 розряду, У трудовій книжці мається запис про переіменування Ковельського КБМ - 1 на Ковельський завод будматеріалів в/о "Ковельбудіндустрія" за наказом № 2 - П від 02.04.81 р.. Надалі мається запис про переведення працівника на посаду електрозварника 4 розряду. 07.09.87 р. він переведений на посаду електрозварника. 31.10.02 р. він звільнений у зв"язку з переведенням на ЗБМ.

Свідок ОСОБА_7, який є, як стверджується копією його паспорта, ІНФОРМАЦІЯ_2, крім того, з листопада 2014 р. отримує пільгову пенсію за віком, що стверджується довідкою № 4 408/08 - 10 - 15, виданою відповідачем - управлінням у м. Ковелі.

За змістом ч. 1 ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення", громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення" звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь - який час після виникнення права на пенсію.

Як зазначено у ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Згідно із п. "б" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним КМ України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст. 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Відповідно до змісту п. 2 розд. ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених КМ України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, зазначеним в абз. 1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно із п. п. 1 - 3 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.05 р. N 383, що зареєстрований в МЮ України 01.12.05 р. за N 1 451/11 731, відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Список N 1) та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Список N 2), затверджених КМ України, та за результатами атестації робочих місць, які мали право на пенсію за віком на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди пенсії призначаються за нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за умови досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". Цей Порядок регулює застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. п. "а", "б" ст. 13 та ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов'язаних з виконанням своїх трудових обов'язків. При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 р..

Позивач зазначає, що він працював на посаді, що дає право на пільгову пенсію, в період з 11.11.79 р. по 13.06.01 р. і це стверджено як копією його трудової книжки, так, у сукупності, і іншими доказами у справі.

У зазначений вище період діяли наступні нормативні акти, що стосувались трудової діяльності позивача та врегульовували спірне питання, а саме: Постанова РМ СРСР від 22.08.56 г. N 1 173 "Про затвердження списків виробництв, цехів, професій і посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах", що затверджена постановою Держкомітету РМ СРСР з питань праці і зарплати від 09.08.60 р. N 1 012; Постанова КМ СРСР від 26.01.91 р. N 10 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення"; Постанова КМ України від 11.03.94 р. N 162 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах".

Згідно з розд. XXXII. "Загальні професії" Списку № 2, затвердженого Постановою РМ СРСР від 22.08.56 г. N 1 173 "Про затвердження списків виробництв, цехів, професій і посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах", у ньому зазначено посади: газозварщики та їх підручні, електрозварщики і їх підручні.

Згідно з розд. 23200000 XXXIII. "Загальні професії" Списку № 2, затвердженого згідно із ст. 14 Закону СРСР "Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР" Постановою КМ СРСР від 26.01.91 р. N 10 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення", у ньому зазначено посаду: 620 Газозварщики.

Згідно з розд. 23200000 ХХХIII. "Загальні професії" Списку № 2, затвердженого Постановою КМ України від 11.03.94 р. N 162 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", у ньому зазначено посади: 620 Газозварники; 906 Електрозварники ручного зварювання.

Тобто, саме такі посади, що зазначені у документах позивача, що стосуються його трудової діяльності, зазначені у вищенаведених Списках.

Згідно з Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою Наказом Мінпраці України, МЮ України, Мінсоцзахисту населення України від 29.07.93 р. N 58, що зареєстрована у МЮ України 17.08.93 р. за № 110 (далі - Інструкції), у редакції, чинній, зокрема, на час звільнення позивача з роботи у 2001 р., трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника; у графі 3 розділу "Відомості про роботу" як заголовок пишеться повне найменування підприємства. Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу. У графі 3 пишеться: Прийнятий або призначений до такого - то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво із зазначенням їх конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади, на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у "Класифікаторі професій"; якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення; показники, зазначені у цих Списках, обов'язково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках; якщо працівнику в період роботи надається новий розряд, тоді про це в установленому порядку робиться відповідний запис.

Однак, на думку суду, те, що записи у трудовій книжці позивача вищезазначеним вимогам Інструкції відповідали не у повній мірі, не є такою обставиною, що не дає можливості суду прийти до висновку про те, на яких саме посадах у спірному періоді та на яких умовах працював, в дійсності, позивач.

Отже, на час звернення позивача до відповідача - Ковельського управління - позивач мав стаж роботи понад 25 р., пільговий стаж - понад 22 р., у т. ч. - у спірному періоді з 11.11.79 р. по 13.06.01 р., тобто, мав необхідні для позитивного вирішення його питання 12 р. 06 міс. пільгового стажу, працюючи на вищезазначених посадах, що передбачені вищезазначеними Списками № 2.

Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, що затверджений Постановою КМ України від 01.08.92 р. N 442, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовує порядок та умова атестації робочих місць за умовами праці (надалі - атестація), що проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Атестація проводиться згідно з цим Порядком та методичними рекомендаціями щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджуваними Мінпраці і МОЗ. Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Як вірно зазначає позивач, за період з 11.11.79 р. по 21.08.92 р. - дата набрання законної сили вищезазначеною постановою, він має більше 12 р. 06 міс. пільгового стажу і та обставина, що відсутні дані про проведення атестації робочих місць роботодавцем позивача, на думку суду, не може бути підставою для відмови у задоволенні його вимог.

За змістом ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи

зобов"язані діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

При розгляді даної справи суд перевіряє законність і обгрунтованість оспорюваного

рішення на момент його прийняття.

Аналізуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що при вчиненні оскаржуваних дій відповідачем - управлінням у м. Ковелі - та при прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем - Головним управлінням - було допущено порушення вимог закону, а саме: п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення, ст. 26, 62, ч. 2 розд. XV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

А тому є підстави для визнання оспорюваних дій відповідача - управління у м Ковелі - протиправними, скасування як незаконного рішення відповідача - Головного управління - та зобов"язання обох відповідачів до вчинення відповідних дій по поновленню прав позивача.

Статею 3 Конституції України визнано, що найвищою соціальною цінністю в

Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч 2 ст. 71 КАС України передбачено, що у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачами у справі не доведено правомірності дій та рішень щодо розгляду заяв позивача.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що для захисту та поновлення прав позивача буде доцільним визнати протиправними дії відповідача - управління у м. Ковелі, що полягають у відмові у задоволенні заяви позивача про призначення йому пенсії на пільгових умовах за списком № 2; зобов'язати цього ж відповідача призначити позивачеві пенсію на пільгових умовах за списком № 2 з дати його звернення за призначенням такої пенсії - з 08.07.14 р.. Рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного Фонду України у Волинській області № 94/697 від 17.10.14 р. про результати розгляду заяви ОСОБА_1, також слід скасувати, так як позивач звертався до відповідача - Головного управління - і його заява була предметом розгляду, а тому слід також зобов"язати цього ж відповідача на засіданні комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного Фонду України у Волинській області прийняти рішення про задоволення заяви позивача та підтвердження його стажу роботи на посаді електрозварника на колективному міжгосподарському підприємстві "Ковельський завод будівельних матеріалів" в період з 11.11.79 р. по 13.06.01 р.. Таке рішення, будучи наявним у пенсійні справі позивача, надалі унеможливить виникнення непорозумінь при перерахунку, уточненні тощо розміру його пенсії.

В решті позову слід відмовити, так як суд прийшов до висновку, що права позивача було порушено саме внаслідок вищезазначених неправомірних дій відповідача - управління у м. Ковелі та є підстави до скасування рішення відповідача - Головного управління - як незаконного.

Суд не знаходить також підстав до звернення постанови до негайного виконання.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 8, 55, ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. ст. 8 -11, п. 2 ч. 1 ст. 18, ч. 2 ст. 19, ч. 1 ст. 72, ст. ст. 86, 87, 159, 160 - 163, 256, 100 КАС України, п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення, ст. 26, 62, ч. 2 розд. XV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити частково

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в у м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області, що полягають у відмові у задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення йому пенсії на пільгових умовах за списком № 2.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в у м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за списком № 2 з дати його звернення за призначенням такої пенсії - з 08.07.14 р..

Рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного Фонду України у Волинській області № 94/697 від 17.10.14 р. про результати розгляду заяви ОСОБА_1, скасувати.

Зобов"язати Головне управління Пенсійного Фонду України у Волинській області на засіданні комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного Фонду України у Волинській області прийняти рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 області та підтвердження ОСОБА_1 стажу роботи на посаді електрозварника на колективному міжгосподарському підприємстві "Ковельський завод будівельних матеріалів" в період з 11.11.79 р. по 13.06.01 р..

В решті позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена через Ковельський міськрайсуд Волинської області до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:І. М. Логвинюк