Справа № 810/6908/14
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2015-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2015 року 810/6908/14

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Скрипки І.М., секретар судового засідання - Маджар О.М.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті (Укртрансінспекції) у Київській області про визнання протиправними та скасування акта і постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу,

в с т а н о в и в:

11 грудня 2014 року до Київського окружного адміністративного суду звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_1 із позовом до Управління Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті (Управління Укртрансінспекції) в Київській області про визнання протиправними та скасування акта і постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Зазначав, що при проведенні габаритно-вагового контролю автомобіля позивача не було дотримано його порядку, не здійснення точного та повторного такого контролю, у зв'язку із чим викладено помилкові висновки щодо перевищення нормативно допустимого навантаження на одну із осей відповідного транспортного засобу.

Посилаючись на порушення відповідачем положень Конституції України та Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879, просив:

- визнати протиправним та скасувати акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №006842 від 26 червня 2014 року;

- визнати протиправною та скасувати постанову №034109 від 12 серпня 2014 року про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700 грн.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Також звертав увагу, що невідповідність дійсності тверджень про перевищення навантаження на одній з осей автопоїзду спростовується даними про маси тягача, напівпричепа та вантажу, які у сукупності значно менші за вказану у акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів повну масу.

Представник відповідача у судові засідання 29 грудня 2014 року та 8 січня 2015 року не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином та своєчасно. Письмових заперечень на адміністративний позов не подавав.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши інші докази, зокрема письмові, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи із такого.

З матеріалів справи вбачається, що 26 червня 2014 року на автодорозі Одеса - Мелітополь - Новоазовськ 203 км. + 500 м. здійснено габаритно-ваговий контроль автомобіля (марка DAF, модель 95XF380, реєстраційний номер НОМЕР_1) та напівпричепу (марка PACTON, модель 3142PL4, реєстраційний номер НОМЕР_2), які належать фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1

За результатами зважування посадовою особою Укртрансінспекції складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 26 червня 2014 року, якою зафіксовано наступні навантаження на осі: 1 - 6,95 тонн, 2 - 11,6 тонн, 3 - 6,7 тонн, 4 - 6,65 тонн, 5 - 6,65 тонн; повна маса транспортного засобу - 38,55 тонн.

На підставі вищевказаної довідки складено акт від 26 червня 2014 року за №006842 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

За перевищення параметрів від нормативу навантаження на вісь 26 червня 2014 року позивачу виставлено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування на суму 180 євро.

26 червня 2014 року складено і акт №068987 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт, в якому зазначено, що відповідальність за встановлені під час перевірки порушення передбачена абзацом третім частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

12 серпня 2014 року, за наслідками розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідачем винесено постанову №034109 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700 грн. за порушення Закону України «Про автомобільний транспорт».

Суд зазначає, що ухвалою від 15 грудня 2014 року у відповідача у строк до 25 грудня 2014 року витребовувалися письмові пояснення з приводу фактичних обставин та юридичних підстав прийняття оскаржуваної постанови із доказами правомірності її винесення, а також правомірності складання документів, на підставі яких винесено відповідну постанову. Однак, такі документи і пояснення, як і заперечення на адміністративний позов, - подані не були.

У судовому засіданні було досліджено копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки DAF, модель 95XF380, реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу напівпричепу бортового марки PACTON, модель 3142PL4, реєстраційний номер НОМЕР_2, з яких вбачається, що маса автомобіля-тягача без навантаження становить 7275 кг., а маса напівпричепа без навантаження - 7000 кг.

Відповідно до товарно-транспортної накладної від 25 червня 2014 року №0008588 маса вантажу, який перевозився у досліджуваному випадку, становила 199968 кг.

У зв'язку із цим, позивач стверджував, що повна маса автопоїзду у спірному випадку складала 34243 кг., а не 38550 кг., як зазначено у акті. Доказів у спростування цього відповідач не подав.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

За змістом статті 29 Закону України «Про дорожній рух» до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов'язковому технічному контролю, пройшов такий контроль. З метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За нормами статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (стаття 33 Закону України «Про автомобільні дороги»).

Згідно із пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. При цьому, транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879 «Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (Порядок №879).

За визначенням у пункті 2 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; попередній габаритно-ваговий контроль - це визначення параметрів великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу для встановлення наявності перевищення нормативів на стаціонарних пунктах; точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.

У силу пункту 3 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансінспекцією, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху. Таке ж положення міститься і у пункті 3 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10 грудня 2013 року №1007/1207.

Тобто, безпосереднє здійснення габаритно-вагового контролю покладено на Укртрансінспекцію, її територіальні органи спільно із відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Особливості та вимоги до габаритно-вагового контролю закріплені у пунктах 15 - 25 Порядку №879.

Так, контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють відповідні підрозділи МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху, та територіальні органи Укртрансінспекції, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль.

У разі виявлення під час здійснення попереднього габаритно-вагового контролю на стаціонарних або автоматичних зважувальних пунктах факту перевищення установлених габаритно-вагових параметрів здійснюється точний габаритно-ваговий контроль.

За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

За результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансінспекції або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Водії під час перебування в зоні стаціонарного або пересувного пункту габаритно-вагового контролю повинні виконувати законні вимоги посадових осіб та/або працівників Укртрансінспекції, її територіальних органів та відповідного підрозділу МВС, що забезпечує безпеку дорожнього руху.

У разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

У разі наявності підозри щодо перевищення нормативних габаритно-вагових параметрів транспортного засобу, працівники пунктів габаритно-вагового контролю проводять його повторне зважування.

У разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.

Після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

За визначенням у статті 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» метрологічна атестація засобів вимірювальної техніки - це дослідження засобів вимірювальної техніки з метою визначення їх метрологічних характеристик та встановлення придатності цих засобів до застосування.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» закріплено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

У силу положень абзацу третього статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається із наявних у справі документів, габаритно-ваговий контроль у випадку, який розглядається, було проведено без посадових осіб підрозділу МВС, які забезпечують безпеку дорожнього руху, у зв'язку із чим суд констатує порушення порядку здійснення такого контролю. У матеріалах справи відсутні і відомості про прилад, яким здійснювалися вагові заміри, а відповідачем не надано доказів проведення вагових замірів приладом належної якості.

Крім того, відповідачем не спростовано доводів позивача про помилкові результати зважувань за наслідками такого контролю, а також того, що наявні у позивача документи свідчать про іншу (значно меншу) повну масу транспортного засобу, на відміну від тієї, яка зазначена у довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акті про перевищення транспортними засобами нормативних вагових параметрів.

Суд наголошує, що відповідач заперечень на адміністративний позов та письмових пояснень не надав взагалі, хоча вони неодноразово витребовувалися у нього. При цьому, суд враховує, що за правилами частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Тобто, обов'язку стосовно доказування правомірності спірної постанови Управління Укртрансінспекції не виконало.

Разом із тим, Управління Укратрансінспекції у Київській області направило до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку із пропуском строку звернення до суду.

У той же час, відповідач не надав доказів вручення позивачу акта про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, хоча такі документи витребовувалися судом.

У свою чергу, ОСОБА_1 надав суду примірник роздруківки з електронної пошти листа відповідача від 5 грудня 2014 року із прикріпленими до нього документами (актами, постановами, довідками, викликами тощо) на підтвердження отримання відповідних документів лише 5 грудня 2014 року. Також позивач подав копію витягу із свого закордонного паспорту, з якого вбачається, що у період з 15 липня 2014 року по 25 вересня 2014 року ОСОБА_1 знаходився за межами України.

Тому, твердження про пропуск строку звернення до суду є необґрунтованими і відхиляються, а відповідне клопотання підлягає залишенню без задоволення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про протиправність постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №034109 від 12 серпня 2014 року та необхідність її скасування.

Стосовно вимоги про визнання протиправним та скасування акта про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №006842 від 26 червня 2014 року, суд зазначає таке.

У силу положень частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. При цьому, під рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, у розумінні частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, вважається таке владне рішення (дія), які спрямовані на врегулювання тих чи інших суспільних відносин у публічно-правовій сфері, мають обов'язковий характер і породжують певні правові наслідки

Акт перевірки є носієм доказової інформації, на підставі якого приймається відповідне юридично значиме рішення (у цьому випадку постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу) і не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року у справі № 21-237а1.

Тому, у задоволенні вимоги про скасування акта про перевищення нормативних вагових параметрів суд відмовляє.

На підставі викладеного та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевівши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, зокрема, у частині визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу; у задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє.

У відповідності до частини третьої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки позивач звільнений у силу закону від сплати судового збору, зважаючи на відсутність інших судових витрат, - відповідні витрати на його користь присудженню не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті (Укртрансінспекції) у Київській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №034109 від 12 серпня 2014 року.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Скрипка І.М.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 09 січня 2015 р.