Справа № 823/177/13-а
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 року справа № 823/177/13-а

16 год. 55 хв. м.Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Демченко Н.Ю.,

представника позивача - Кукуленка О.Д. (згідно з довіреністю),

представників відповідачів - не прибули;

представника третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору - Єременко Л.В. (згідно з довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Уманьгаз" до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Черкаській області, начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Черкаській області Захарченка Андрія Володимировича; третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору - Державна архітектурно-будівельна інспекція України,- про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

12.01.2015 з Вищого адміністративного суду України у Черкаський окружний адміністративний суд після скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій на новий розгляд надійшла адміністративна справа за позовом публічного акціонерного товариства "Уманьгаз" (далі-позивач) до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Черкаській області (далі - відповідач 1), начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Черкаській області Захарченка Андрія Володимировича (далі - відповідач 2) про визнання протиправною та скасування постанови від 09.01.2013 №13 про накладення на позивача штрафу в розмірі 103230,00грн.

Вказана адміністративна справа за результатами проведення автоматичного розподілу призначена для розгляду судді А.М. Бабич. У зв'язку з цим суддя дійшла висновку про необхідність прийняття справи до свого провадження та призначення судового засідання.

Позов мотивовано тим, що відповідачі вийшли за межі повноважень при проведенні перевірки та прийнятті оскаржуваного рішення. Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначав, що здійснювалися планові роботи із заміни газопроводу, що, на його думку, не є об'єктом будівництва, а отже не потребує отримання у відповідачів дозволів на здійснення відповідних робіт.

Відповідач 1 надав суду письмові заперечення, в яких зазначив, що газопроводи є лінійними об'єктами інженерної інфраструктури, а отже роботи з їх реконструкції повинні здійснюватися, крім іншого, за умови отримання дозволів у відповідача 1.

Відповідач 2 у судові засідання не прибував.

Представник третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору проти позову заперечував та зазначив, що прийняття оскаржуваного рішення обумовлене відсутністю у позивача дозволів на роботи з будівництва на об'єкті газопроводу, що, на його думку, є порушенням законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, оцінивши їх належність та достовірність, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

У зв'язку з надходженням листа прокуратури Черкаської області від 19.12.2012 №07/1-2431 вих-12, відповідно до наказу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Черкаській області від 26.12.2012 №705 на підставі направлення на проведення перевірки від 26.12.2012 № 1301-пп службові особи відповідача 1 провели перевірку дотримання позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил на об'єкті будівництва під назвою: "Реконструкція газопроводу високого тиску біля тепличного комбінату м. Христинівка від ГРП-2 до траси Вехнячка-Христинівка".

За результатами перевірки складено акт від 03.01.2013, в якому зафіксовано, що замовником, розробником проектної документації та виконавцем робіт з реконструкції газопроводів є позивач. Цим актом також встановлено, що позивач у 2012 році під час проведення будівельних робіт з реконструкції вищевказаного об'єкту допустив порушення державних стандартів, норм і правил при будівництві, оскільки проводив будівельні роботи з реконструкції газопроводу без оформлення відповідних документів дозвільного характеру, без здійснення авторського та технічного нагляду, а об'єкт експлуатує без здачі в експлуатацію.

На підставі акту перевірки відповідач 1 оформив протокол від 03.01.2013 №4 про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, прийняв припис з вимогою усунути виявлені порушення та постанову від 09.01.2013 №13 за правопорушення, передбачене абз.3 п.4 ч.2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», (далі - оскаржувана постанова) із застосуванням штрафу в сумі 103230 грн. 00 коп.

Для вирішення спору суд керувався ч. 3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), що згідно з якою у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи позивача про те, що норми Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI), відповідно до якого проведено перевірку, не поширюються на ці відносини, суд не взяв до уваги та вважає помилковими у зв'язку з наступним.

Суд врахував, що ні наказ на проведення перевірки відповідачем 1, ні дії службових осіб контролюючого органу під час перевірки позивачем не оскаржувалися. Скасовуючи рішення судів у цій справі Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 13.11.2014 про направлення справи на новий розгляд акцентував увагу на неврахування судами тих обставин, що діяльність позивача, перевірена відповідачами, стосувалася робіт з будівництва на лінійних об'єктах інженерно-транспортної інфраструктури, контроль за якими входить у повноваження відповідачів.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 4 Закону № 3038-VI (в редакції від 22.03.2012, що діяла на час виконання робіт) об'єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси, лінійні об'єкти інженерно-транспортної інфраструктури. Суб'єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

Згідно зі ст. 5 Закону № 3038-VI програми розвитку регіонів та населених пунктів, програми господарського, соціального та культурного розвитку повинні узгоджуватися з містобудівною документацією відповідного рівня. Вимоги містобудівної документації є обов'язковими для виконання всіма суб'єктами містобудування.

У розумінні положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466 "Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт" (норми якої згідно з пунктом 2 поширюється на суб'єктів містобудування) будівельні роботи - роботи з нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту.

Будівництво та реконструкція газопроводів здійснюється з урахуванням положень ДБН В.2.5-20-2001 "Інженерне обладнання будинків і споруд. Зовнішні мережі та споруди. Газопостачання", затверджених наказом Державного комітету з будівництва, архітектури та житлової політики України від 23 квітня 2001 року за № 101.

Згідно з положеннями ДБН А.2.2-3-2004 "Проектування. Склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва" (чинних з 01.07.2004 до 01.07.2012) нове будівництво включає в себе будівництво комплексу об'єктів основного, підсобного та обслуговуючого призначення новостворюваних підприємств, будинків, споруд, а також філій і окремих виробництв, що здійснюється на вільних площах із метою створення нової виробничої потужності або надання послуг, які після введення в експлуатацію будуть знаходитись на самостійному балансі; під реконструкцією розуміється перебудова існуючих об'єктів виробничого та цивільного призначення, пов'язана з удосконаленням виробництва, підвищенням його техніко-економічного рівня та якості вироблюваної продукції, поліпшенням умов експлуатації та проживання, якості послуг, зміною основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність, функціональне призначення, геометричні розміри).

Суд звернув увагу, що норми ДСТУ про газопостачання, на які посилається позивач, не регулюють порядок введення в експлуатацію газопроводу, а стосуються управління експлуатацією газотранспортної системи.

Крім того, відповідно до пункту 24.6 загальної частини розділу "Експлуатація" ДБН В.2.5-20-2001 "Газопостачання" експлуатацію систем та об'єктів газопостачання, їх технічне обслуговування необхідно виконувати згідно з вимогами цих норм, ДНАОП 0.00-1.07, ДНАОП 0.00-1.08, ДНАОП 0.00-1.20, ДНАОП 0.00-1.21, ДНАОП 0.00-1.26, НАПБ А.01.001, НАОП 1.1.23-1.18, "Правил подачі та використання природного газу в народному господарстві України", "Правил пожежної безпеки в газовій промисловості України", ПУЕ, Закону України "Про охорону праці", ГОСТів, інструкцій (у тому числі відом чих) та інших нормативних документів, які регламентують норми та вимоги щодо безпечної та надійної експлуатації систем газопостачання, споруд на них та газовикористовуючого обладнання та пристроїв.

Законодавство у сфері діяльності магістральних газопроводів (Правила безпечної експлуатації магістральних газопроводів, затверджені наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду 27.01.2010 №11, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 19 квітня 2010 року за №92/17587) встановлює, що процес прийняття в експлуатацію саме магістрального газопроводу (яким не є газопровід позивача) передбачає лише складання уповноваженими посадовими особами відповідного акту.

Тому суд дійшов висновку, що норми Закону України №3038-IV поширюються на роботи з реконструкції газопроводу позивача, як об'єкта містобудування, а процес газопостачання - дійсно, не входить до повноважень відповідачів, та й не входив у предмет перевірки згідно з оскаржуваним рішенням.

Під час дослідження доказів суд встановив, що позивач здійснив перенесення ділянки газопроводу високого тиску біля тепличного комбінату м. Христинівка від ГРП-2 до траси Верхнячка-Христинівка без дозволів на початок та проведення будіельних робіт, без авторського та технічного нагляду, експлуатує об'єкт без декларації про введення газопроводу в експлуатацію.

З матеріалів справи та пояснень представників сторін у судовому засіданні з'ясовано, що позивач є користувачем ділянки газопроводу високого тиску біля тепличного комбінату м.Христинівка від ГРП-2 до траси Верхнячка-Христинівка та одночасно замовником і підрядником (виконавцем) робіт на ньому. Виконання цих робіт здійснювалося відповідно до затвердженої на 2012 рік постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, 05.04.2012 інвестиційної програми.

Реконструкція вищевказаного газопроводу закінчена 25.06.2012, що підтверджується відповідним актом про готовність об'єкта до експлуатації. Водночас позивачем не заперечується, що експлуатація вказаного об'єкта здійснюється без декларації про введення в експлуатацію.

Ч. 5 ст. 26 Закону № 3038-VI визначено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів здійснюється власниками або користувачами.

Відповідно до п.2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №461 (далі - Порядок №461), прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I - III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Відповідно до ч.ч.2-3 ст.32 Закону №3038-VI категорія складності об'єкта будівництва визначається відповідно до державних будівельних норм та стандартів на підставі класу наслідків (відповідальності) такого об'єкта будівництва. Віднесення об'єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності здійснюється проектною організацією і замовником будівництва.

Суд встановив, що спірний об'єкт віднесено позивачем до третьої категорії складності, про що свідчать матеріали проведеної перевірки, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Згідно з ч. 8 ст. 39 Закону № 3038-VI експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що будівельні роботи з нового будівництва чи реконструкції існуючих газопроводів (окрім магістральних) повинні проводитись за умови подання замовником та реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Суд встановив, що позивач порушив положення ч. 8 ст. 39 Закону № 3038-VI.

Згідно з абз.3 п.6 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" від 14 жовтня 1994 року №208/94-ВР суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за експлуатацію або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації об'єктів III категорії складності - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат

Врахувавши встановлені обставини справи, а також положення наведених нормативно-правових актів, суд дійшов висновку, що оскаржуваною постановою до позивача обґрунтовано застосовано штраф у розмірі 103230,00 грн.

Крім того, згідно з положеннями ЗУ № 3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Він здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю розглядають відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Посадові особи інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553.

Відповідно до пункту 7 вказаного Порядку позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції. Підставами для проведення позапланової перевірки, зокрема, є вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Враховуючи межі позовних вимог, відповідачі мали достатній обсяг повноважень для складання за наслідками перевірки акту та притягнення позивача до відповідальності за виявлені порушення.

Необхідність невідкладного виконання робіт з перенесення газопроводу, на що посилається позивач, не звільняє останнього від необхідності дотримання положень Закону України №3038-VI та не звільняє від відповідальності за вчинення порушень цього закону. Така правова позиція підтримана Вищим адміністративним судом України у справі №К/800/49809/13.

Частиною другою ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи ту обставину, що контролюючий орган довів правомірність прийнятого ним рішення, а позивач не обґрунтував протиправність оскаржуваного рішення, суд дійшов висновку про безпідставність заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 94, 160-165, 254-256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову публічного акціонерного товариства "Уманьгаз" до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Черкаській області, начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Черкаській області Захарченка Андрія Володимировича; третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Державна архітектурно-будівельна інспекція України,- про визнання протиправною та скасування постанови від 09.01.2013 №13 - відмовити повністю.

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з моменту отримання повного тексту постанови. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

3. Копію постанови направити особам, що брали участь у справі.

Суддя А.М. Бабич

Повний текст постанови виготовлений 22.01.2015