Справа № 2а-901/12/2670
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2015 року м. Київ К/9991/29940/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Федорова М.О.

суддів: Бившевої Л.І.

Островича С.Е.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.02.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2012

у справі № 2а-901/12/2670

за позовом ОСОБА_3

до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва

третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу

ОСОБА_4

про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.02.2012 позовні вимоги задоволено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2012 постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.02.2012 залишено без змін.

Не погоджуючись з зазначеним рішеннями суду першої та апеляційної інстанції, відповідач оскаржив їх в касаційному порядку. В скарзі просить скасувати оскаржувані рішення, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Касаційна скарга вмотивована тим, що судами першої та апеляційної інстанцій при вирішення спору по даній справі порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем проведено камеральну перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб позивачем за період з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року, за результатами якої складено акт №4/17-01/НОМЕР_1 від 03.08.2011.

Перевіркою встановлено порушення позивачем пп.4.3.18 п.4.3 ст.4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», що, на думку податкового органу, полягає у несплаті позивачем податку з доходів фізичних осіб при відчуженні ним земельної ділянки сільськогосподарського призначення у 5% розмірі від вартості продажу такої земельної ділянки, тобто у розмірі 399000 грн., що дорівнює 5% вартості проданої позивачем земельної ділянки за ціною 7980000 грн.

На підставі зазначеного акту фіскальним органом прийнято податкове повідомлення-рішення № 815 від 03.08.2011 року, яким за порушення пп.4.3.18 п.4.3 ст.4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку з фізичних осіб від продажу нерухомого майна у розмірі 399000 грн.

Пунктом 1.6 ст. 1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» встановлено, що загальний оподатковуваний дохід - це будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню згідно з цим Законом, нарахований (виплачений) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які підлягають кінцевому оподаткуванню при їх нарахуванні (виплаті); доходів, які підлягають оподаткуванню у складі загального річного оподатковуваного доходу; доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Законом.

Загальний місячний оподатковуваний дохід дорівнює сумі оподатковуваних доходів, виплачених (нарахованих) протягом такого звітного податкового місяця.

Загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, отриманих (нарахованих) протягом такого звітного податкового року.

Згідно ч. 3 ст. 116 Земельного кодексу України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Положення ст. 118 Земельного кодексу України визначає порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Пунктом «б» ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 гектара.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам, у тому числі, для ведення особистого селянського господарства.

Згідно ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Частиною 1 ст. 126 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

З матеріалів справи вбачається, що розпорядженням Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області від 22 грудня 2010 року № 551 передано у власність позивачу земельну ділянку площею 1,0 га сіножатей, розташовану на території Ольшаницької сільської ради Рокитнянського району Київської області, для ведення особистого селянського господарства. На підставі вказаного Розпорядження позивачу було видано Державний акт серії ЯЛ №422489 на право власності на земельну ділянку площею 1,0 га, яка розташована за адресою: Київська область, Рокитнянський район, Ольшаницька сільська рада, з цільовим призначенням -для ведення особистого селянського господарства.

Разом з цим, згідно із витягом з бази автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру серія ААА №302998 від 29 грудня 2010 року вбачається, що кадастровий номер переданої у власність позивачу земельної ділянки :07:023:0027 та вона відноситься до сільськогосподарських угідь, площа ділянки 1,0 га, цільове використання землі для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби.

Згідно з витягом із звіту про експертну грошову оцінку вищезгаданої земельної ділянки від 28 грудня 2010 року: категорія земель, до якої належить земельна ділянка, землі сільськогосподарського призначення, функціональне призначення за проектом відведення - ведення особистого селянського господарства.

Згідно з повідомленням Управління Держкомзему у Рокитнянському районі Київської області від 28 грудня 2010 року вищезгадана земельна ділянка виділена не в процесі розпаювання земель колективної власності, а надана на загальних підставах в процесі безплатної приватизації, згідно вищезгаданого розпорядження Рокитнянської райдержадміністрації із земель запасу на території Ольшаницької сільської ради.

Згідно ст.121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектара.

Відповідно до п.п.а-в ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, серед іншого, на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування.

У відповідності до ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, одержання земельних ділянок із земель державної та комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим кодексом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений ст.118 ЗК України.

Судами попередніх інстанцій вірно встановлено, що при посвідченні договору купівлі-продажу від 22 грудня 2010 року, укладеного між позивачем та ТОВ «Компанія з управління активами «АРТ-КАПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, який в силу п.11.3 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»діяв в якості податкового агента, встановив, що оскільки відчужувана позивачем земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення та право власності позивача на неї набуте в процесі приватизації згідно норм земельного законодавства, податок на доходи фізичних осіб при відчуженні даної земельної ділянки сплаті не підлягає в силу положень пп.4.3.18 п.4.3 ст.4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб». На фізичну особу, яка відчужувала земельну ділянку, не може бути покладено податковий обов'язок щодо сплати податку, сплата якого при нотаріальному посвідченні не була забезпечена податковим агентом, яким в даному випадку є нотаріус. Якщо нотаріус посвідчив договір з відчуження земельної ділянки без сплати податку стороною договору та при цьому доходи від такої операції згідно Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»включаються до об'єкту оподаткування, обов'язок щодо сплати відповідних податкових зобов'язань покладається на нотаріуса - податкового агента, а фізична особа, яка здійснювала відчуження земельної ділянки в силу наведених вище норм Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»звільняється від обов'язку погашення такої суми податкових зобов'язань або податкового боргу.

Колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що спірна земельна ділянка належить до земель сільськогосподарського призначення, набута позивачем в процесі приватизації, а тому операція з продажу такої земельної ділянки та доходи, отримані від її продажу, в силу пп.4.3.18 п.4.3 ст.4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»не включаються до складу оподатковуваного доходу, внаслідок чого у позивача не виникало податкового обов'язку щодо сплати податкових зобов'язань при нотаріальному посвідченні угоди, а у нотаріуса обов'язку забезпечувати їх розрахунок та вимагати їх сплати при посвідченні договору.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм процесуального та матеріального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновок суду не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Враховуючи вищевикладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про те, що касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.02.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2012 у справі № 2а-901/12/2670 слід відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 2201, 221, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва відхилити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.02.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2012 у справі № 2а-901/12/2670залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-2392 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий М.О. Федоров
Судді Л.І. Бившева
С.Е. Острович