Справа № 643/15824/14-а
Суддя: П'янова Я.В.
Дата ухвалення: 2015-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 р.Справа № 643/15824/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Зеленського В.В. , Чалого І.С.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова на постанову Московського районного суду м. Харкова від 17.11.2014р. по справі № 643/15824/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова

про визнання протиправною відмову та зобов'язання відповідача вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач), звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (далі - УПФУ в Московському районі, відповідач), в якому просив скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у Московському районі м. Харкова від 03.10.2014 року про відмову в призначенні йому пенсії за вислугу років з моменту звернення і зобов'язати відповідача призначити йому пенсію за вислугу років з моменту звернення за її призначенням.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 17.11.2014 р. адміністративний позов задоволено.

Скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України у Московському районі м. Харкова від 03.10.2014 року про відмову в призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Московському районі м. Харкова призначити пенсію за вислугу років ОСОБА_1 з моменту звернення за її призначенням.

Не погодившись з прийнятою постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що 24 вересня 2014 р. ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років.

Рішенням від 3 жовтня 2014р. відповідач відмовив йому у призначенні пенсії за вислугу років у зв'язку з відсутністю спеціального стажу, оскільки період роботи з 01.09.1989 р. по 31.08.2014 р. (25 років) викладачем в дитячій музичній школі №13 ім. М.Т.Коляди не враховане відповідачем за спеціальний стаж.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на призначення пенсії за вислугу років на підставі п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, передбачено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" гарантовано право громадян на державне пенсійне забезпечення. Право окремих категорій громадян на пенсію за вислугу років визначено ст. 51 зазначеного Закону.

Право на пенсію за вислугу років для працівників освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення передбачено п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. N 909, розділом 1 «Освіта» надано право на пенсію за вислугу років викладачам музичних шкіл.

Пунктом 2 Примітки зазначеної Постанови встановлено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Відповідно до записів трудової книжки позивача в період з 12.01.1981р. по 27.08.1982р. (1 рік 7 міс. 15 днів) останній працював викладачем в Золочівській дитячій музичній школі, а в період роботи з 01.09.1989р. по 31.08.2014р. (25 років) працював викладачем в "Дитячій музичній школі №13 ім. М.Т. Коляди".

З огляду на викладене, стаж роботи позивача на посаді викладача складає 26 років 7 місяців 15 днів, що дає йому право на призначення пенсії за вислугу років на підставі п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

В свою чергу, відповідач, відмовляючи в призначенні пенсії за вислугу років, посилається на те, що на підставі наданих документів, а саме Статуту "Дитячої музичної школи №13 ім. М.Т. Коляди", заклад належить до системи позашкільної освіти, однак у підрозділі "Позашкільні навчальні заклади" розділу 1 "Освіта" Переліку посада викладача не передбачена.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими доводами відповідача з огляду на таке.

Статтею 21 Закону України «Про позашкільну освіту» встановлено, що педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугу років за наявності педагогічного стажу роботи не менше 25 років.

Відповідно до п.6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001р. №433, до таких закладів відносяться початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хорові...)

Постановою Кабінету Міністрів України №963 від 14.06.2000 «Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників» до переліку посад педагогічних працівників включено посади: - викладачів всіх спеціальностей (частина 3).

З огляду на викладене, оскільки на момент звернення ОСОБА_1 до відповідача у нього був наявний необхідний спеціальний стаж роботи, за умови якого виникає право пенсію за вислугою років, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що позивач має право на призначення пенсії за вислугу років на підставі п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а тому його вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують з підстав, наведених вище.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова залишити без задоволення.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 17.11.2014р. по справі № 643/15824/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Пянова Я.В.
Судді Зеленський В.В. Чалий І.С.