Справа № 162/2481/14-а
Суддя: Глинянчук В. Д.
Дата ухвалення: 2015-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 162/2481/14-а
Провадження № 2-а/162/656/2015
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року селище Любешів.

Любешівський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Глинянчука В.Д., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

встановив:

Позивач просить визнати бездіяльність відповідача протиправною, зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області у межах строку звернення до адміністративного суду по 02 серпня 2014 року нарахувати та виплатити недоплачені додаткову пенсії, доплату до пенсії відповідно до статей 39, 51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон № 796-ХІІ). Звернути постанову до негайного виконання.

Свої вимоги мотивує тим, що вона має статус особи, яка потерпіла від наслідків Чорнобильської катастрофи 3 категорії, є непрацюючим пенсіонером, проживає у зоні радіоактивного забруднення. Вважає, що відповідач нараховував та виплачував їй пенсію у визначеному Кабінетом Міністрів України заниженому розмірі.

Ухвалою від 24 грудня 2014 року відкрито скорочене провадження у справі. У встановлений законодавством строк відповідачем не подано заперечення проти позову.

Аналізом законодавства, поданих позивачем доказів встановлено наступне.

ОСОБА_1 віднесена до 3 категорії осіб, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи, і постійно проживає в селі Бірки Любешівського району Волинської області, є пенсіонером по віку.

У зв'язку з відсутністю заперечень проти позову, на підставі частини 2 статті 71 КАС України суд визнає доведеними інші обставини, які викладені у позовній заяві та які мають значення для справи, а саме: що Семенюк є непрацюючим пенсіонером; у період, який є предметом судового розгляду, вона отримувала встановлені статтями 39, 51 Закону № 796-ХІІ пенсійні виплати у розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 106 від 23 липня 1991 року, розпорядженням Кабінету Міністрів України № 17 від 12 січня 1993 року, село Бірки Любешівського району Волинської області віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

Закон № 796-ХІІ визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 49 Закону № 796-ХІІ передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Статтями 39, 51 Закону № 796-ХІІ в редакції від 06 червня 1996 року встановлювалось, що пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні гарантованого добровільного відселення підвищуються на дві мінімальні заробітні плати. Особам, віднесеним до категорії 3, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком.

Законом України "Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України" статті 39, 51 Закону № 796-ХІІ викладено в новій редакції, яка рішенням Конституційного Суду України № 10рп-/2008 від 22 травня 2008 року визнана неконституційною.

Отже, відповідно до статті 152 Конституції України статті 39, 51 Закону № 796-ХІІ у період спірних правовідносин діяли в редакції від 06 червня 1996 року.

Разом з тим, відповідно до Законів № 4282-VI від 22 грудня 2011 року, № 5515-VI від 06 грудня 2012 року норми і положення статей 39, 51 Закону № 796-ХІІ у 2012 та 2013 роках застосовувалися у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України.

Рішенням Конституційного Суду України № 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року цю законодавчу практику визнано такою, що відповідає Конституції України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року з наступними змінами порівняно з статтями 39, 51 Закону № 796-ХІІ у редакції від 06 червня 1996 року визначено нижчі розміри пенсійних виплат.

Однак, Кабінету Міністрів України надавалось право встановлення розміру соціальних виплат особам, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, Законами № 4282-VI від 22 грудня 2011 року, № 5515-VI від 06 грудня 2012 року виключно на 2012 та 2013 роки. Починаючи з 01 січня 2014 року, відповідної законодавчої норми не було. Вказане положення прийнято Законом України № 1622-VII від 31 липня 2014 року і набрало чинності 03 серпня 2014 року.

Відповідно до визначених у Конституції України принципів правової визначеності, ієрархічності дії нормативно-правових актів закони України мають вищу юридичну силу перед підзаконними актами, якими зокрема є постанови Кабінету Міністрів України.

Таким чином, суд вважає необхідним захистити права та інтереси позивача шляхом зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії, доплати до пенсії, відповідно до вимог статей 39, 51 Закону № 796-ХІІ. При цьому вказує, що при розрахунку додаткової пенсії, слід керуватись положеннями частини 1 статті 28 Закону № 1058-IV, адже іншого механізму визначення мінімального розміру пенсії за віком законодавством не встановлено.

Суд розцінює як стилістичну помилку позивача її вимогу про визнання бездіяльності відповідача протиправною. Адже в цьому випадку мали місце дії (відповідачем здійснювались пенсійні виплати у заниженому розмірі). Зазначене, проте, не впливає на суть спірних правовідносин.

Право позивача підлягає поновленню в межах визначеного статтею 99 КАС України строку з врахуванням дати здачі позову до суду.

В силу положень пункту 1 частини 1 статті 256 КАС України вимога позивача про негайне виконання рішення суду підлягає до часткового задоволення: у межах суми стягнення за один місяць.

Розподіл судових витрат між сторонами слід здійснити за правилами статті 94 КАС України.

Керуючись статтями 6, 11, 94, 158-163, 183-2 КАС України, суд

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області щодо невиплати ОСОБА_1 у період з 23 червня 2014 року по 02 серпня 2014 року підвищення до пенсії, додаткової пенсії у розмірах відповідно до статей 39, 51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області у період з 23 червня по 02 серпня 2014 року включно здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 відповідно до статті 39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на радіоактивно забрудненій території у зоні гарантованого добровільного відселення, з врахуванням виплачених їй сум.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області у період з 23 червня по 02 серпня 2014 року включно здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 відповідно до статті 51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю як потерпілій від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії, у розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком. Перерахунок та виплату додаткової пенсії здійснити, виходячи з положень частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з врахуванням виплачених їй сум.

Постанову у межах суми стягнення за один місяць звернути до негайного виконання.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України в користь ОСОБА_1 73 (сімдесят три) гривні 08 копійок судових витрат шляхом їх безспірного списання Головним управлінням Державної казначейської служби у Волинській області у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань за зобов'язаннями управління Пенсійного фонду України у Любешівському районі Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або з набранням законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії через Любешівський районний суд. Копія апеляційного скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя В.Д. Глинянчук