Справа № 806/4451/14
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Романченко Є.Ю.
Суддя-доповідач:Жизневська А.В.
УХВАЛА

іменем України

"21" січня 2015 р. Справа № 806/4451/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Жизневської А.В.

суддів: Котік Т.С.

Малахової Н.М.,

при секретарі Єрикаловій О.О. ,

за участю представника Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "18" листопада 2014 р. у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Провіденс Фарм" до Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року позов задоволено. Визнано неправомірним та скасовано податкове повідомлення - рішення Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області (далі-ОДПІ) № від 18.09.2014 року.

Апелянт в апеляційній скарзі просить скасувати вказану постанову та прийняти нову про відмову у задоволені позову.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами проведеної Бердичівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області документальної позапланової виїзної перевірки питань достовірності визначення суми податкового зобов'язання та суми податкового кредиту з податку на додану вартість за червень 2014 року, а також походження, транспортування та зберігання продукції, реалізованої в червні 2014 року товариства з обмеженою відповідальністю "Провіденс Фарм" (далі-Товариство) та на підставі акту перевірки від 28 серпня 2014 року № 1544/22-00/33168078 прийнято податкове повідомлення - рішення № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на 241038,00 грн., з яких за основним платежем - 192830 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 48208 грн.

Згідно вказаних документів Товариство порушило п. 187.1 ст. 187, п. 209.2 ст. 209 Податкового кодексу України, в результаті чого Товариством занижено суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету по податковій декларації з податку на додану вартість (загальна) за червень 2014 року в сумі 192830 грн., п. 186.1 ст. 186, п. 187.1 ст. 187, п. 209.2 ст. 209 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість по податковій декларації з податку на додану вартість (спеціальний режим оподаткування у сфері сільського господарства) на загальну суму 169390 грн. за червень 2014 року.

Судом встановлено, що Товариство має основними видами діяльності "Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур"; "Вирощування інших однорідних і дворічних культур"; "Допоміжна діяльність у рослинництві"; Післяурожайна діяльність"; "Виробництво продуктів борошномельно - крупяної промисловості"; "Вантажний автомобільний транспорт". Воно є платником фіксованого сільськогосподарського податку та є суб'єктом спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість у сфері сільського господарства. Товариство за результатами своєї господарської діяльності складало і подавало до контролюючого органу дві декларації з податку на додану вартість, а саме загальну та скорочену.

За червень 2014 року Товариством подано скорочену декларацію (спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського господарства), в якій відображено суми податку на додану вартість від проведення операцій з реалізації власної сільськогосподарської продукції, що не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається у розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченого (нарахованого) постачальнику на вартість виробничих факторів, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей. Також у цій декларації Товариством відображені операції з придбання товарів, робіт, послуг, які використовувалися в межах господарської діяльності сільськогосподарського підприємства та в подальшому з яких було сформовано податковий кредит з податку на додану вартість. У загальній декларації з ПДВ за червень 2014 року вказані операції позивачем не відображалися.

Пунктом 209.2 статті 209 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України) визначено, що згідно зі спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей. Зазначені суми податку на додану вартість акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на спеціальних рахунках, відкритих в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Судом з'ясовано, що сільськогосподарськими вважаються товари, зазначені у товарних групах 1 - 24, товарних позиціях 4101, 4102, 4103, 4301 згідно з УКТ ЗЕД, та послуги, які отримані в результаті здійснення діяльності, на яку відповідно до пункту 209.17 цієї статті поширюється дія спеціального режиму оподаткування у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства, якщо такі товари вирощуються, відгодовуються, виловлюються або збираються (заготовляються), а послуги надаються, безпосередньо платником податку - суб'єктом спеціального режиму оподаткування (крім придбання таких товарів/послуг у інших осіб), які поставляються зазначеним платником податку - їх виробником (п. 209.7 ст. 209 ПК України).

За приписами пункту 308.4 статті 308 ПК України, дохід сільськогосподарського товаровиробника, отриманий від реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва та продуктів її переробки (крім підакцизних товарів, за винятком виноматеріалів виноградних (коди згідно з УКТ ЗЕД 2204 29 - 2204 30), вироблених на підприємствах первинного виноробства для підприємств вторинного виноробства, які використовують такі виноматеріали для виробництва готової продукції, включає доходи, отримані від: реалізації продукції рослинництва, що вироблена (вирощена) на угіддях, які належать сільськогосподарському товаровиробнику на праві власності або надані йому в користування, а також продукції рибництва, виловленої (зібраної), розведеної, вирощеної у внутрішніх водоймах (озерах, ставках і водосховищах), та продуктів її переробки на власних підприємствах або орендованих виробничих потужностях; реалізації продукції рослинництва на закритому ґрунті та продуктів її переробки на власних підприємствах або орендованих виробничих потужностях.

У відповідності до пункту 209.9 статті 209 ПК України сільськогосподарське підприємство надає покупцю податкову накладну в порядку, встановленому цим розділом.

Досліджуючи представлені докази, суд дійшов висновку про відсутність порушень Товариством, як платником податку, приписів п.187.1 статті 187 ПК України та пп.14.1.266 п.14.1 статті 14 цього Кодексу, за якими в операціях з виконання підрядних будівельних робіт суб'єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку.

При розгляді справи встановлено, що представленими доказами підтверджено укладення Товариством 29 травня 2014 року з приватним акціонерним товариством "Креатив" (Покупець) договору поставки № С13-02979, згідно умов якого Продавець зобов'язався поставити і передати у власність Покупця, а Покупець - прийняти і оплатити насіння соняшнику урожаю 2013 року (надалі - товар) на умовах договору (п. 1.1 договору поставки № С13-02979 від 29.05.2014).

За розділом 3 договору "Терміни і умови поставки. Умови передачі права власності" товар поставляється на умовах EXW (Привила Інкотермс в редакції 2010 року) за адресою "Хлібна база № 73 ДП" (далі - Елеватор). Термін поставки товару - протягом 3 днів після здійснення оплатити Покупцем. Кількість товару визначається згідно кількості, вказаної в складській квитанції на товар. Датою поставки є дата оформлення на ім'я Покупця та отримання Покупцем складської квитанції на товар, що підтверджується трьохстороннім актом прийому - передачі товару, який підписується уповноваженими особами Продавця, Покупця і Елеватора і завіряється печатками. Сторони погодили у пункті 4.1 договору кількість товару - 239,54 тонн, ціну товару за одну тонну - 4830 грн у т.ч. ПДВ, орієнтовну суму договору - 1156978,2 грн, в т.ч. ПДВ. Покупець зобов'язався здійснити оплату товару на 100 передплати від розміру вказаного в п.4.1 цього договору, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця на підставі рахунку - фактури (п. 4.2 вказаного договору).

На виконання зазначеного договору, Товариством виписано на користь ПАТ "Креатив" податкову накладну № 1/2 від 05.06.2014 на загальну суму 1156978,20 грн (у т.ч. ПДВ - 192829,70 грн.) та видаткову накладну №06/06 від 06.06.2014 на реалізацію 239,54 т соняшника по ціні 4025,00 грн. без ПДВ, загальною вартістю - 1156978,20 грн (у т.ч. ПДВ - 192829,70 грн). Оплату проведено у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Товариства, про що свідчить копія платіжного доручення № 4181 від 05.06.2014. Дебіторська або кредиторська заборгованість між ТОВ "Провіденс Фарм" та ПАТ "Креатив" відсутня.

В ході розгляду справи з'ясовано, що Товариством було переоформлено товар на ПАТ "Креатив", це підтверджено складською квитанцією від 06.06.14 № 689 ДП "Хлібна база № 73", товар отримано уповноваженою особою Покупця на підставі довіреності № 3708, виданою ПАТ "Креатив" 06.06.2014.

Судом встановлено, що позивачем реалізація продукції власного виробництва, а саме вирощеного насіння соняшника урожаю 2013 року, загальною вартістю - 1156978,20 грн, з яких ПДВ - 192829,70 грн, було відображено в податковій декларації з податку на додану вартість (спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського господарства) за червень 2014 року. Податок на додану вартість від цієї операції визначено відповідно до п. 209.2 ст. 209 Податкового кодексу України. У рядку 1 декларації з ПДВ "Операції на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою, крім імпорту товарів" податкове зобов'язання визначено у розмірі 192830 грн.

Проте, податковий орган вважає і про це зазначив у акті, що сума податку на додану вартість від вказаної операції не може оподатковуватися відповідно до п.209.2 ст.209 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість по податковій декларації з податку на додану вартість (спеціальний режим оподаткування у сфері сільського господарства) за червень 2014 року на загальну суму 169390 грн. ОДПІ вважає, що грошові кошти, які отримані Товариством від ПАТ "Креатив" як оплата за реалізоване у червні 2014 року насіння соняшника урожаю 2013 року, в сумі 1156978,20 грн, у тому числі ПДВ - 192829,70 грн, мають бути відображені у податковій декларації з податку на додану вартість (загальна) за червень 2014 року. Не відображення цієї операції спричинило заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету по податковій декларації з податку на додану вартість (загальна) за червень 2014 року в сумі 192830 грн. Такі висновки ОДПІ обґрунтовано тим, що фактичної реалізації сільськогосподарських товарів, а саме, насіння соняшника урожаю 2013 року для ПАТ "Креатив" у червні 2014 року не відбулося, зазначена сума коштів, що надійшла на розрахунковий рахунок позивача, не є коштами одержаними від реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва. Так як, згідно "Детальної інформації по платнику ПДВ щодо результатів автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" АС "Податковий блок" по податковому кредиту ТОВ "Провіденс Фарм" за червень 2014 року встановлено розбіжність із сумою податкових зобов'язань, задекларованих СТОВ "АФ Агросвіт" на суму 12888,27 грн. Не відображення у складі податкових зобов'язань за червень 2014 року СТОВ "АФ Агросвіт" сум податку на додану вартість по фінансово - господарських взаємовідносинах з ТОВ "Провіденс Фарм" ставить під сумнів факт надання послуг по автомобільному перевезенню насіння соняшника від складу Товариства до ДП "Хлібна база № 73".

Також ОДПІ зазначено, що у складській квитанції від 06.06.2014 № 689 вказано, що зерновий склад зобов'язується зберігати зерно в строк до 31.05.2014. Дефектність оформлення первинних документів на реалізацію, транспортування та зберігання в місці передачі товару свідчить про відсутність реальності здійснення фактичної поставки насіння соняшника по ланцюгу постачання.

Господарська діяльність, згідно зі пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України, - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно зі частиною першою, другою статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Статтею 1 даного Закону визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно зі підпунктом 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Положення), первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи) (п. 2.2 Положення).

Відтак, суд зробив правильний висновок, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

У відповідності до підпункту 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 ПК України, витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Пунктом 138.1 статті 138 ПК України визначено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно із п. 138.4 ст. 138 ПК України, витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Таким чином, витрати платника податків для визнання їх обґрунтованими, такими, що понесені у зв'язку зі веденням господарської діяльності мають бути здійснені з метою отримання доходу від підприємницької (господарської) діяльності, а не прибутку (позитивної різниці між доходами та витратами).

В ході розгляду справи підтверджено, що 20 листопада 2013 року між ДП "Хлібна база № 73" (надалі - "Зерновий склад") та Товариством (Поклажодавець) укладено договір складського зберігання № 72, за яким Поклажодавець передає, а "Зерновий склад" приймає ячмінь, пшеницю, рапс, соняшник, льон, кукурудзу, сорго, згідно діючих ДСТУ (далі - продукція) забезпечує (при необхідності) очищення і сушіння, зберігання і проводить відпуск продукції Поклажодавцю. У пункті 1.2 наведеного договору складського зберігання передбачено, що продукція передається на зберігання з умовою "до запитання", але не довше ніж до 31.05.2014 року. Відпуск Продукції зі зберігання здійснюється "Зерновим складом" партіями на підставі письмової заяви Поклажодавця, у присутності його представника, за умови остаточного розрахунку за наданий "Зерновий склад" обсяг послуг. Передача продукції зі зберігання оформляється шляхом підписання сторонами акту розрахунку, в якому зазначаються якісні показники продукції, що передається, а також її кількість. (п. 3.5 договору складського зберігання № 72 від 20.11.2013).

Додатковою угодою до договору складського зберігання № 72 від 20.11.2013, підписаною 30 травня 2014 року сторонами "Зерновий склад" і Поклажодавець, внесено зміни до пункту 1.2 договору, змінивши цифри та слова "до 31.05.2014 р." на цифри та слова "до 30.06.2014 р.". Термін дії додаткової угоди визначено до 30.06.2014.

В підтвердження реальності здійснення фінансово-господарських операцій з вищевказаним контрагентом, позивач надав суду акт прийому - передавання виконаних робіт від 06.06.14 № 213, підписаний ТОВ "Провіденс Фарм" і ДП "Хлібна база № 73" Державного агентства резерву України щодо виконання послуг по зберіганню соняшника нестандартного у кількості 123,394 т на суму 111,05 грн. (без ПДВ), по показниках соняшника нестандартного у кількості 239,544 т на суму 371,29 грн (без ПДВ); по прийманню соняшника нестандартного у кількості 239,544 т на суму 1018,06 грн. (без ПДВ); рахунок від 06.06.14 № 213, виставлений ДП "Хлібна база № 73" за надані послуги на суму 1800,48 грн, у т.ч. ПДВ - 300,08 грн; податкову накладну № 5 від 06.06.2014 на загальну суму 1800,48 грн (у т.ч. ПДВ - 300,08 грн), яка була виписана ДП "Хлібна база № 73" Державного агентства резерву України.

Складською квитанцією на зерно № 689 від 06.06.2014 підтверджено, що зерновий склад ДП "Хлібна база № 73" прийняв на зберігання від ПАТ "Креатив" соняшник нестандартний урожаю 2013 року вагою 239540, яке було переоформлено від ТОВ "Провіденс Фарм".

Також виконання умов зазначеного договору і оплату наданих послуг підтверджено письмовими поясненнями посадових осіб Державного підприємства "Хлібна база № 73" Державного агентства резерву України, наданими під час судового розгляду даної справи.

Судом з'ясовано, що дійсно в складській квитанції на зерно № 689 від 06.06.2014 вказано, що зерновий склад зобов'язується зберігати зерно в строк до 31.05.2014, проте сама собою наявність помилки у оформленні окремого документа не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Крім того, в матеріалах справи наявна додаткова угода від 30.05.2014, у контексті якої на умовах договору № 72 від 20.11.13 продукція передається на зберігання з умовою "до запитання", але не довше ніж до 30.06.2014, надані позивачем копії первинних документів підписані відповідальними посадовими особами та скріплені печатками юридичних осіб, крім того, містять інші відомості та реквізити, наявність яких визнана обов'язковою для первинного документу в розумінні ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

З огляду на викладене, встановлено реальність здійснення спірних господарських операцій між позивачем та його контрагентом, встановлено мету їх подальшого використання в своїй господарській діяльності, оскільки Товариством надані первинні документи, які спростовують висновки податкового органу та посвідчують факт здійснення відповідних господарських правовідносин.

Щодо господарських взаємовідносин з СТОВ "Агрофірма "Агросвіт", то суд встановив, що 03 червня 2014 року між Товариством (надалі - Замовник) та СТОВ "Агрофірма "Агросвіт" (далі - Виконавець) укладено договір на виконання послуг з перевезення вантажів № 1/03/06, за умовами якого Замовник доручає, а Виконавець зобов'язується здійснити перевезення сільськогосподарської продукції. Вартість послуг визначається відповідно до складських рахунків та актів, розрахунки проводяться відповідно до розрахунку і акту виконаних робіт і послуг, наданих Виконавцем Замовнику за наслідками виконаних робіт, на протязі 3-х календарних днів (розділ 3 договору № 1/03/06 від 03.06.2014).

Виконання умов згаданого договору, а саме надання послуг по перевезенню вантажів СТОВ "Агрофірма "Агросвіт" соняшнику в кількості 239,780 тонн з пункту навантаження - с. Обухівка, Бердичівського району, Житомирської області до пункту розвантаження - ДП "Хлібна база № 73" с. Павлопілля, Нікопольського району Дніпропетровської області, підтверджено належним чином оформленими: актами надання послуг № 3-05-06 від 05.06.2014 і № 5-05-06 від 06.06.2014; товарно - транспортними накладними; податковими накладними № 45 від 05.06.2014 на загальну суму 55340,80 грн, у т.ч. ПДВ - 9223,47 грн, № 46 від 06.06.2014 на загальну суму 21388,80 грн, у т.ч. ПДВ - 3564,80 грн, та письмовими поясненнями СТОВ "Агрофірма "Агросвіт".

Суми податку на додану вартість по операціях із СТОВ "АФ "Агросвіт" Товариством включено до складу податкового кредиту з податку на додану вартість за липень 2014 року.

Судом з'ясовано, що податкові накладні відповідають вимогам Податкового кодексу України та наказу Міністерства доходів і зборів України від 14 січня 2014 року N 10 "Про затвердження Форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 січня 2014 р. за N 185/24962, містять усі обов'язкові реквізити та видані особою, зареєстрованою як платник податку на додану вартість, на момент їх видачі. Вказані обставини ні в акті перевірки ні представником відповідача під час розгляду справи в суді не заперечувалися.

Єдиною підставою для сумніву у наявності факту надання послуг СТОВ "АФ "Агросвіт" по автомобільному перевезенню насіння соняшника від складу ТОВ "Провіденс Фарм" до ДП "Хлібна база № 67", яку зазначає податковий орган, це не відображення СТОВ "АФ "Агросвіт" у складі податкових зобов'язань за червень 2014 року сум податку на додану вартість по фінансово - господарських взаємовідносинах з Товариством.

Визначаючи індивідуальний характер відповідальності кожного контрагента за свої дії чи бездіяльність, суд вірно послався на приписи ч.2 ст.61 Конституції України та на практику Європейського суду з прав людини, та правильно зазначив, що при вирішенні податкових спорів слід виходити з презумпції добросовісності платників та інших учасників правовідносин у сфері економіки. А податкові органи не вправі тлумачити поняття добросовісності платника як таке, що породжує у останнього додаткові обов'язки, не передбачені чинним законодавством.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що під час судового розгляду позивачем та його контрагентами надана достатня кількість документів на підтвердження реальності здійснення господарських операцій. Зокрема, придбання Товариством послуг по організації перевезення вантажів є необхідною умовою здійснення ним основного виду його господарської діяльності та спрямовані на одержання доходу від реалізації сільськогосподарської продукції ПАТ "Креатив", тобто досягнення ділової мети за спірними господарськими операціями.

ОДПІ не встановлено і не доведено, що відомості, які містяться в наданих позивачем документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, або недійсність яких установлена судом.

Податковим органом, у відповідності до приписів ч.2 ст.71 КАС України, не надано доказів на підтвердження правомірності прийнятого ним рішення та на спростування вищевикладеного.

Судом першої інстанції належним чином з'ясовано обставини справи, надано їм відповідну правову оцінку та прийнято постанову з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "18" листопада 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.В. Жизневська

судді: Т.С. Котік

Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення виготовлено "22" січня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з обмеженою відповідальністю "Провіденс Фарм" вул.Перемоги,2,с.Обухівка,Бердичівський район, Житомирська область,13373

3- відповідачу/відповідачам: Бердичівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області вул.Б.Хмельницького,24-а,м.Бердичів,Житомирська область,13300

4-третій особі: - ,