Справа № 804/14313/13-а
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 грудня 2014 рокусправа № 804/14313/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.

суддів: Іванова С.М. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Дніпродзержинської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2013 року у справі № 804/14313/13-а за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Дніпродзержинської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, третя особа Головне управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 22 липня 2013 року № про застосування до позивача фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 8500,00грн., а також визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області форми "С" від 22 липня 2013 року № та від 24.07.2013 року №. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржувані рішення були прийняті відповідачем на підставі акту від 03 липня 2013 року №163/04/36/23/НОМЕР_1, складеного за результатами фактичної перевірки за дотриманням суб'єктом господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності патентів, ліцензій, свідоцтв, ведення касових операцій, проведеної відносно господарської одиниці - кафе, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. При цьому позивач дійсно орендував кафе на підставі договору суборенди №Р8-24,8. від 01.01.2012р., однак, дію вказаного договору було припинено ще у грудні 2012 року, отже, з цього моменту позивач не здійснював будь-яку господарську діяльність в означеному кафе, в тому числі і в липні 2013 року (на момент проведення перевірки) і жодних порушень, вказаних в акті від 03.07.2013р. №163/04/36/23/НОМЕР_1, не допускав.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2013 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із судовим рішенням, Дніпродзержинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржену постанову та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити. Апелянт зазначає, що під час проведення перевірки кафе, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, було опитано бармена-стажера цього кафе - ОСОБА_2, яка пояснила, що вона працює саме у ФОП ОСОБА_1 При цьому ОСОБА_2 також визнала, що нею під час продажу товару (100гр. горілки "Хлібний Дар" та пляшки пива "Бад" 0,5л.) не було видано касовий чек, так як касовий апарат в кафе відсутній. При цьому, роздрібна торгівля алкогольними напоями в кафе здійснюється без наявності ліцензії, а продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання здійснюється в кафе, як в місці, яке не має статусу суб'єкта господарювання громадського харчування. Торгівельна діяльність здійснюється без торгового патенту. За виявлені порушення до позивача правомірно було застосовано відповідні штрафні санкції.

Сторони, належним чином повідомлені про день, місце і час розгляду апеляційної скарги, доказом чого є повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, у судове засідання не прибули, про причини неприбуття не повідомили.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

У відповідності до статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, Головним управлінням Міндоходів у Дніпропетровській області проведено фактичну перевірку кафе, що розташоване за адресою: просп. Леніна, 59-А у м. Дніпродзержинську з питань дотриманням суб'єктом господарювання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності патентів, ліцензій, свідоцтв. За результатами означеної фактичної перевірки було складено акт від 03.07.2013р. №163/04/36/23/НОМЕР_1, згідно якого зафіксовано порушення приписів п.п.1,2 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", ст.15, ст.15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", ст.267 Податкового кодексу України, що виявилося у проведенні в кафе розрахункових операцій без застосування реєстратора розрахункових операцій на загальну суму 97,00грн.; здійсненні роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії; продажу алкогольних напоїв на розлив для споживання в місці, яке не має статусу суб'єкта господарювання громадського харчування; здійсненні торгівельної діяльності без торгового патенту. В ході перевірки працівниками Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області також було відібрано пояснення у бармена-стажера кафе - ОСОБА_3, яка, відповідно до акту перевірки, була єдиною особою, в присутності якої проведено цю перевірку. На підставі акту перевірки Дніпродзержинською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області винесено податкове повідомлення-рішення форми "С" від 22.07.2013р. №, відповідно до якого до ФОП ОСОБА_1 було застосовано штрафні санкції у розмірі 01,00грн. та податкове повідомлення-рішення форми "С" від 24.07.2013р. №, згідно якого до ФОП ОСОБА_1 за порушення приписів ст.267 Податкового кодексу України застосовано штрафні санкції у розмірі 320,00грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність спірного рішення та прийнятих на підставі акту перевірки податкових повідомлень-рішень.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п.п.1,2 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" передбачено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

При цьому п.1 ч.1 ст.17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" встановлено, що за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначеній у денному звіті, а в разі використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; не роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання: вчинене вперше - 1 гривня.

Відповідно до ст.125 Податкового кодексу України встановлено відповідальність за порушення порядку отримання та використання торгового патенту та передбачено, що суб'єкти господарювання, що проводять торговельну діяльність, здійснюють торгівлю готівковими валютними цінностями, діяльність у сфері розваг та надають платні послуги за здійснення діяльності, передбаченої статтею 267 цього Кодексу, без отримання відповідних торгових патентів або з порушенням порядку використання торгового патенту, передбаченого підпунктами 267.6.4-267.6.6 пункту 267.6 статті 267 цього Кодексу (крім діяльності у сфері розваг), сплачують штраф у подвійному розмірі збору за весь період здійснення такої діяльності, але не менше подвійного його розміру за один місяць.

Частиною 1, 11 ст.15 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" передбачено, що імпорт, експорт і оптова торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами можуть здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензій. Роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Згідно ст.15-3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб'єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб'єктів господарювання громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Відповідно до ч.2 ст.17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" за порушення норм цього Закону до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, за реалізацію алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці на господарській одиниці без отримання статусу громадського харчування - 6800,00грн.; за оптову (включаючи імпорт та експорт) і роздрібну торгівлю спиртом етиловим, коньячним плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензій - 1700,00грн.

Відтак, штрафні санкції за вищеозначені порушення застосовуються саме до суб'єкта господарювання, який здійснює відповідну торгівельну діяльність.

Як вбачається з матеріалів справи, перевірка, за результатами якої було складено акт від 03 липня 2013 року №163/04/36/23/НОМЕР_1, на підставі якого і винесено оскаржувані рішення, була призначена та проведена відносно ФОП ОСОБА_1

Судом першої інстанції встановлено, що ФОП ОСОБА_1 на підставі договору суборенди №Р8-24,8. від 01.01.2012р., укладеного з ПП ОСОБА_4, орендував з метою провадження торгівельної діяльності нежитлове приміщення загальною площею 24,8кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (кафе) (а.с.9-10). Згідно п.2.1 цього Договору строк його дії було встановлено з 01.01.2012р. до 31.03.2013 р., при цьому п.6.2 Договору передбачено можливість його дострокового розірвання за згодою сторін. Дію договору суборенди №Р8-24,8. від 01.01.2012р. було припинено достроково, а саме: 31.12.2012р., що посвідчується актом приймання-передачі нежитлового приміщення на повернення від 31.12.2012р., відповідно до якого ПП ОСОБА_4 прийняв, а ФОП ОСОБА_1 передав нежитлове приміщення загальною площею 24,8кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11). За таких обставин, ФОП ОСОБА_1 з 31.12.2012р. господарську діяльність у вказаному приміщенні кафе не провадив.

З пояснень, наданих відповідачу при перевірці барменом-стажером ОСОБА_2 вбачається, що її особу було встановлена з її слів, жодних документів, що посвідчують її особу надано не було.

Відтак, податковий орган, належним чином не перевірив пояснення бармена-стажера ОСОБА_2 і притягнув до відповідальності позивача за порушення, які ним фактично допущені не були. Протягом 2013 року позивач господарську діяльність не здійснював, податкову звітність подавав із зазначенням, що отриманий ним дохід становить 0,00грн. та 22 липня 2013 року звернувся із заявою про припинення підприємницької діяльності за власним бажанням.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає, що апелянтом, в свою чергу, не було надано доказів на підтвердження вимог апеляційної скарги, тоді як висновки суду першої інстанції є такими, що відповідають вимогам закону і доводами апеляційної скарги не спростовуються.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення не допущено порушень норм матеріального і процесуального права, а викладені в ньому висновки відповідають обставинам справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2013 року по справі №804/14313/13-а - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2013 року у справі № 804/14313/13-а - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України

Головуючий: С.В. Чабаненко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: А.В. Шлай