Справа № 758/11616/14-а
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Бабенка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області на постанову Подільського районного суду м. Києва від 25 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про скасування рішення та призначення пенсії на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 ( далі - позивач ) звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області ( далі - відповідач ) про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 28.04.2014 р. № 1003 про відмову ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, згідно з п. «д» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з часу набрання постановою законної сили.

Подільський районний суд м. Києва своєю постановою від 25 листопада 2014 року адміністративний позов задовольнив.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову, так як, на думку апелянта, зазначена постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 10.11.1993 р. позивач на підставі наказу № 57 була прийнята на посаду свинарки-оператора Радгоспу «Новосілківський», що підтверджується записами в її трудовій книжці.

24.11.1997 р. Радгосп «Новосілківський» було реорганізовано в колективне сільськогосподарське підприємство «Новосілківський», а потім 22.03.2000 р. - у приватне орендне підприємство «Новосілківське», що підтверджується історичною довідкою від 10.07.2014 р. № 23, виданою КП «Трудовий архів Кагарлицького району Київської області».

01.04.2001 р. ОСОБА_2 була звільнена із займаної посади свинарки-оператора приватного орендного підприємства «Новосілківське», у зв'язку з переводом на державне підприємство «Ферми ДАНАМ», про що в трудовій книжці зроблений відповідний запис.

Період роботи ОСОБА_2 свинаркою-оператором з 10.11.1993 р. по 01.04.2001 р. також підтверджується архівною довідкою від 27.12.2013 р. № 318, а розмір заробітної плати та кількість відпрацьованих людиноднів за цей період - архівними довідками від 27.12.2013 р. № 315 та № 316.

З 01.04.2001 року по теперішній час позивач працює оператором по догляду за свинями в ДП «Ферми ДАНАМ».

Позивач звернулася до ГУ ПФУ в Київській області із заявою про призначення їй пенсії на пільгових умовах, у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

28.04.2014 р. Комісією з питань підтвердження стажу на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника при ГУ ПФУ в Київській області було прийнято рішення № 1003, яким відмовлено ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв'язку з відсутністю документів, підтверджуючих виконання нею норм обслуговування.

Судова колегія встановила, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено наявність у позивача права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, згідно з п. «д» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши виниклі правовідносини, колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення» ( далі - Закон № 1788-ХІІ ), Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсій на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 р. № 18-1 ( далі - Порядок № 18-1 ), Порядком подання та оформлення документів для призначення ( перерахунку ) пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 ( далі - Порядок № 22-1 ), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637 ( далі - Порядок № 637 ).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У п. 3, 4 Порядку № 18-1 закріплено, що підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов'язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної інспекції України з питань праці.

Згідно з п. 4.3 Постанови № 22-1, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

У п. «д» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ закріплено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 62 Закону № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в поряду встановленому Кабінетом Міністрів України.

У відповідності з п. 20 Порядку № 637, у випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, організацій. У довідці має бути вказано період роботи, що зараховується до спеціального стажу роботи, професія або посада, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що правовою підставою для призначення особі пенсії на пільгових умовах на підставі п. «д» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ є одночасна сукупність двох умов: 1) наявність в неї пільгового стажу роботи, зокрема, свинаркою-оператором; 2) встановлення факту виконання нею норм обслуговування.

Таким чином, як було правильно встановлено судом першої інстанції, стаж роботи позивача свинаркою-оператором у спірний період з 10.11.1993 р. по 01.04.2001 р. підтверджується матеріалами справи, а саме: записами у трудовій книжці позивача та архівними довідками від 27.12.2013 р. № 315, 316, 318, а виконання нею норм обслуговування - архівною довідкою від 27.12.2013 р. № 317, в якій вказано середню кількість людиноднів, відпрацьованих позивачем за кожний рік з 1993 року по 2001 рік, із позначкою «встановлений мінімум не зазначено», що надає підстави стверджувати про виконання позивачем роботи понад мінімальні норми.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що представник апелянта в судовому засіданні визнав той факт, що позивач дійсно працювала саме свинаркою-оператором у період з 10.11.1993 р. по 01.04.2001 р., але вважав, що її право на пільгову пенсію, крім цього, має бути підтверджено доказами щодо кількості поголів»я свиней, яких вона обслуговувала у такому спірному періоді. Разом з тим, сам він не зміг пояснити, яким нормативно-правовим актом встановлені такі норми та взагалі яким чином вони мають визначатися у разі, якщо підприємство ліквідовано і взагалі не спростував факт виконання позивачем норм обслуговуванням у спірний період, підтверджений архівною довідкою від 27.12.2013 р. № 317 / а.с. 13 /.

Водночас, колегія суддів відзначає, що ліквідація підприємства не залежить від волевиявлення його працівників, а тому особа не може бути позбавлена права на призначення пенсії на пільгових умовах лише на тій підставі, що підприємство, на якому вона працювала було ліквідовано без створення правонаступника і отримання автентичних відомостей про встановленні на ньому норми обслуговування є неможливим.

Тож, відповідач, відмовляючи у призначенні позивачці пільгової пенсії за спірний період безпідставно вважав, що факт виконання нею норм обслуговування не підтверджений, так як вона не надала документів щодо кількості свиней, яких вона обслуговувала з 10.11.1993 р. по 01.04.2001 р. Отже така відмова відповідача була неправомірною і порушене з боку відповідача право позивачки на призначення їй пільгової пенсії у спірному періоді підлягає судовому захисту.

Крім того, щодо тверджень представника відповідача, наведених в судовому засіданні, що ГУ ПФУ в Київській області взагалі в даному випадку не є належним відповідачем у цій справі, оскільки пенсійна справа позивачки знаходиться у районному відділі за місцем її мешкання , а ГУ ПФУ в Київській області не займається пільговими пенсіями, а лише обслуговує військових пенсіонерів. Проте, такі його доводи колегією суддів до уваги не приймаються, так як вони суперечать вищевикладеним приписам Порядку № 18-1 та взагалі спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що спірне рішення від 28.04.2014 р. № 1003 прийнято саме структурним підрозділом апелянта - Комісією з питань підтвердження стажу на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника при ГУ ПФУ в Київській області, а отже, у відповідності з вимогами ст. 2, 17 КАС України, відповідач є саме тим суб'єктом влади, рішенням якого були порушені права позивача.

Тож, апелянт, який є суб'єктом владних повноважень, діючи всупереч вимогам ч. 2 ст. 71 КАС України, не довів правомірності своїх дій та не переконав судову колегію у своїй правоті.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що, в даному випадку, наявні достатні та необхідні правові підстави для задоволення адміністративного позову, а тому, судом першої інстанції було повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, згідно з вимогами ст. 159 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області підлягає залишенню без задоволення, а постанова Подільського районного суду м. Києва від 25 листопада 2014 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області залишити без задоволення, а постанову Подільського районного суду м. Києва від 25 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст рішення виготовлено 23.01.2015 р.

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Карпушова О.В.

Кобаль М.І.