Справа № 802/4409/14-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2015-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 січня 2015 р. Справа № 802/4409/14-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Слободонюка М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Франчук А.О.

представників позивача: Федорук О.Б., Дякова Л.П., Кучерявої І.П.

представника третьої особи: Зайцева М.М.

у відсутність представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: приватного підприємства "Гурівецьке"

до: відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ "Порше Мобіліті"

про: визнання протиправними дій та скасування постанов

ВСТАНОВИВ:

29.12.2014 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернувся позивач - приватне підприємство "Гурівецьке" з адміністративним позовом до відповідача - відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві про визнання протиправними дій та скасування постанов.

У позовній заяві позивач просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 13.11.2014р. (реєстраційний номер виконавчого провадження 45426310), винесену державним виконавцем Седляр Д.А. відділу Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у місті Києві;

- визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.11.2014р. (реєстраційний номер виконавчого провадження 45426310), винесену державним виконавцем Седляр Д.А. відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у місті Києві;

- визнати протиправною та скасувати постанову про розшук майна боржника від 21.11.2014р. (реєстраційний номер виконавчого провадження 45426310), винесену державним виконавцем Седляр Д.А. відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у місті Києві;

- визнати протиправною та скасувати постанову про доручення проведення опису та арешту майна боржника від 24.12.2014р. (реєстраційний номер виконавчого провадження 45426310), винесену державним виконавцем Седляр Д.А. відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у місті Києві;

- визнати протиправними дії Відповідача щодо відкриття виконавчого провадження за реєстраційним номером 45426310 та вчинення виконавчих дій у межах даного виконавчого провадження поза місцезнаходженням боржника та місцезнаходженням його майна.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13.11.2014 року відділом державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у місті Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на виконання виконавчого напису №1765 від 05.11.2014 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, та надано строк для самостійного виконання до 20.11.2014 року. Цього ж дня, 13.11.2014 року відповідачем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN», номерний знак АВ 8828 ВІ. Встановивши, що транспортний засіб за адресою: м. Київ, вул. О. Бальзака, 57 відсутній, про що складено відповідний Акт від 21.11.2014 року, відповідачем винесено постанову про розшук даного транспортного засобу. У подальшому, 24.12.2014 року відповідачем винесено постанову про доручення проведення опису та арешту майна боржника.

Позивач вважає, що вищезазначені постанови, які винесені в межах виконавчого провадження №45426310 та дії відповідача в межах цього провадження є незаконними та підлягають скасуванню, оскільки виконавче провадження відкрито відділом ДВС Деснянського РУЮ всупереч вимогам ч. 1 ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження" - поза місцезнаходженням боржника та його майна. Крім того, позивач акцентує увагу суду на те, що ухвалою господарського суду Вінницької області від 23.10.2014 року порушено провадження у справі про банкрутство ПП "Гурівецьке", введено процедуру розпорядження майном та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, тому будь-які дії щодо майна боржника мають вчинятись із урахуванням особливостей банкрутства.

У судовому засіданні представники позивача заявлені позовні вимоги підтримали за обставин зазначених у позовній заяві та просили їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, проте 17.01.2015 року через відділ прийому суду надійшли письмові заперечення, в яких державний виконавець просить суд у задоволені позову відмовити повністю.

Представник третьої особи у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, надавши суду відповідні письмові пояснення, у яких зазначив, що виконавче провадження було відкрите та проводиться державним виконавцем у повній відповідності до Закону, а дія мораторію на задоволення вимог кредиторів, запровадженого ухвалою господарського суду Вінницької області від 23.10.2014р. не поширюється на звернення стягнення на заставне майно.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, встановив, що 13.11.2014р. державним виконавцем Седляр Д.А. відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції м. Києва винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на виконання виконавчого напису № 1765 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, виданого 05.11.2014 року, про звернення стягнення на транспортний засіб «VOLKSWAGEN TIGUAN», номерний знак АВ8828ВІ, що належить ПП «Гурівецьке», за рахунок коштів, отриманих від реалізації задовольнити вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» в розмірі 339036,57 грн.

Цього ж дня, 13.11.2014 року, державним виконавцем за заявою стягувача - ТОВ «Порше Мобіліті» винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN TIGUAN», номерний знак АВ8828ВІ.

21.11.2014 року у зв'язку не встановленням місцезнаходження майна за адресою, зазначеною стягувачем у заяві про відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем винесено постанову про розшук належного ПП «Гурівецьке» автомобіля.

На виконання вказаної постанови 19.12.2014 року працівниками Державтоінспекції на автодорозі Житомир - Могилів-Подільський був затриманий розшукуваний транспортний засіб «VOLKSWAGEN TIGUAN» та доставлений для зберігання на спеціальний майданчик по вул. Київській, 92 в с. Комсомольське Козятинського району Вінницької області. Ураховуючи дані обставини, 24.12.2014 року державним виконавцем відділу ДВС Деснянського РУЮ винесено наступну постанову, якою доручено державному виконавцю відділу ДВС Козятинського міськрайонного управління юстиції провести виконавчі дії щодо опису й арешту затриманого автомобіля та передання його на відповідальне зберігання представнику ДП «Інформаційний центр».

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовано Законом України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999р. (надалі - Закон).

Статтею 1 Закону передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження"). Відповідно до п. 4 ч. 2 цієї статті Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню, зокрема, виконавчі написи нотаріусів.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" - державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Судом встановлено, що 11.11.2014 року до ВДВС Деснянського району м. Києва надійшла заява ТОВ «Порше Мобіліті» про примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, вчиненого 05.11.2014 року за № 1765, про зверненням стягнення на транспортний засіб: легковий автомобіль марки «VOLKSWAGEN TIGUAN», 2011 року виробництва, державний номер АВ8828ВІ, що на праві власності належить ПП "Гурівецьке". У вказаній заяві стягувачем повідомлено відділ ДВС про місцезнаходження транспортного засобу, який є предметом стягнення, за адресою: м. Київ, вул. Бальзака, 57.

Як вбачається із матеріалів справи, за наслідками розгляду отриманої заяви стягувача, 13.11.2014 року державним виконавцем відділу ДВС Деснянського районного управління юстиції м. Києва Седляр Д.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 45426310, якою боржнику надано строк для самостійного виконання до 20.11.2014 року.

В обґрунтування протиправності вказаної постанови і, як наслідок, усіх наступних дій та прийнятих рішень державного виконавця, позивач послався на той факт, що виконавче провадження відкрито не за фактичним місцезнаходженням майна боржника (с. Гурівці Козятинського району Вінницької області), тобто воно не підвідомче відділу ДВС Деснянського районного управління юстиції.

Відтак судом з'ясовано, що визначальною умовою для вирішення даного спору є з'ясування компетенції державного виконавця відділу ДВС Деснянського районного управління юстиції у м. Києві щодо проведення виконавчих дій відносно заставленого майна, яке є предметом стягнення за виконавчим документом.

Питання визначення належного органу державної виконавчої служби регламентовано положеннями статей 20 і 21 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому стаття 20 названого Закону визначає місце виконання рішень, а стаття 21 - встановлює повноваження відділів примусового виконання рішень в питаннях примусового виконання рішень.

Згідно з частиною 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на які поширюється їх функції, належить стягувачу.

Таким чином, як вбачається із зазначеної статті, право вибору місця виконання належить стягувачу в межах вимог ст. 20 цього Закону.

При цьому, як зазначено у ч. 2 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», у заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач вправі зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи, місцезнаходження його майна, тощо).

У судовому засіданні представник ТОВ «Порше Мобіліті» пояснив, що стягувачем була отримана інформація про те, що предмет застави - автомобіль «VOLKSWAGEN TIGUAN» знаходиться в м. Києві по вул. Оноре де Бальзака, 57. Наведені обставини слугували підставою для подання заяви про відкриття виконавчого провадження в відділ ДВС Деснянського районного управління юстиції м. Києва, оскільки автомобіль знаходився на території, на яку поширюється компетенція відповідного відділу ДВС.

Із цього приводу суд вважає за необхідне відмітити, що Закон України «Про виконавче провадження» не зобов'язує стягувача при зверненні із письмовою заявою про відкриття виконавчого провадження надавати додаткові докази на підтвердження тих відомостей, які ним зазначені у заяві та які можуть сприяти примусовому виконанню рішення (зокрема доказів фактичного місцезнаходження майна боржника).

У даному випадку стягувач, надавши належним чином оформлений виконавчий документ та зазначивши у поданій заяві від 11.11.2014р. додаткові відомості про фактичне місцезнаходження транспортного засобу в м. Києві по вул. Оноре де Бальзака, 57, скористався своїм правом на вибір місця виконання саме за місцем знаходження майна - відділом ДВС Деснянського РУЮ м. Києва, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 20 Закону. Розглядаючи дану норму в системному зв'язку із приписами, що містяться в частинах 4 та 5 статті ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» суд приходить до висновку, що перевірку інформації щодо наявності майна боржника, відомості про яке надано стягувачем, можливо здійснити лише у межах виконавчого провадження, для чого таке необхідно відкрити на підставі заяви стягувача та виконавчого документа.

Згідно частини 1 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Тобто імперативність вказаної норми полягає в обов'язку державного виконавця відкрити виконавче провадження у випадку належності виконавчого документа та дотримання інших вимог встановлених Законом.

Враховуючи те, що виконавчий напис нотаріуса від 05.11.2014 року № 1765 про звернення стягнення на заставлене майно - «VOLKSWAGEN TIGUAN», номерний знак АВ8828ВІ, відповідав всім вимогам, які до нього ставляться Законом та поданий до виконання за вибором стягувача за місцем знаходження майна боржника, про що ТОВ «Порше Мобіліті» зазначено у поданій заяві від 11.11.2014р., тому в державного виконавця відділу ДВС Деснянського районного управління юстиції м. Києва не було підстав не відкривати виконавче провадження.

Враховуючи вищевикладене, оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження № 45426310 від 13.11.2014 року прийнята у межах вимог законодавства, а обставини, які б свідчили про протиправність дій відповідача щодо її прийняття, - відсутні.

Що ж стосується вимог позивача про визнання протиправними та скасування постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.11.2014 року, про розшук майна від 21.11.2014 року та постанови про доручення проведення опису та арешту майна від 24.12.2014 року, то суд зважає на таке.

Пунктом 5 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Положеннями ч. 1 та 2 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що для забезпечення реального виконання рішення застосовується арешт майна боржника, який може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Тобто, вказаною нормою визначено правову природу арешту майна боржника, а саме як засобу для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч. 3. ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» у заяві про відкриття виконавчого провадження щодо виконання рішення про майнове стягнення стягувач має право просити державного виконавця накласти арешт на майно та кошти боржника та оголосити заборону на його відчуження. Дана норма кореспондується із частиною 2 ст. 25 зазначеного Закону, де також визначено, що за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Із матеріалів справи слідує, що стягувачем при пред'явленні в відділ ДВС Деснянського районного управління юстиції виконавчого напису нотаріуса від 05.11.2014р. № 1765, у поданій заяві від 11.11.2014р. висловлювалося прохання про накладення арешту на предмет стягнення.

Враховуючи дану заяву стягувача та з метою забезпечення реального виконання виконавчого напису нотаріуса державним виконавцем відділу ДВС Деснянського РУЮ Седляр Д.А. одночасно з відкриттям виконавчого провадження 13.11.2014 року винесена постанова якою накладено арешт на транспортний засіб «VOLKSWAGEN TIGUAN», номерний знак АВ8828ВІ, що належить боржнику ПП «Гурівецьке», у межах суми звернення стягнення - 339036,57 грн. та оголошено заборону на його відчуження. Вказане рішення державного виконавця узгоджується із змістом ч. 1 та 2 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження", а тому є правомірним.

В процесі здійснення виконавчого провадження з метою перевірки фактичних відомостей зазначених стягувачем про місце знаходження належного ПП «Гурівецьке» автомобіля, державним виконавцем здійснено вихід за адресою: вул. Оноре де Бальзака, 57, м. Київ та з'ясовано, що за цією адресою транспортний засіб відповідача відсутній, про що складено акт державного виконавця від 21.11.2014р.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами внутрішніх справ.

Таким чином з метою встановлення місцезнаходження майна боржника, на яке звернуто стягнення, державним виконавцем Седляр Д.А. 21.11.2014 року винесено постанову про розшук транспортного засобу «VOLKSWAGEN TIGUAN», номерний знак АВ8828ВІ, яка направлена до виконання в УДАІ м. Києва.

У ході виконання вказаної постанови 19.12.2014 року працівниками Державтоінспекції на автодорозі Житомир - Могилів-Подільський був затриманий розшукуваний транспортний засіб «VOLKSWAGEN TIGUAN» та доставлений для зберігання на спеціальний майданчик по вул. Київській, 92 в с. Комсомольське Козятинського району Вінницької області.

Згідно з ч. 4 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» у разі необхідності перевірки інформації щодо наявності боржника чи його майна або його місця роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець може своєю мотивованою постановою, затвердженою начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований, доручити проведення перевірки вказаної інформації відповідному відділу державної виконавчої служби. Державний виконавець відділу державної виконавчої служби, якому доручено проведення перевірки зазначеної інформації, у разі виявлення майна боржника повинен здійснити його опис та арешт. Виконавчі дії за дорученням проводяться у строк не пізніше десяти робочих днів з моменту надходження до відділу державної виконавчої служби відповідної постанови державного виконавця в межах виконавчого провадження, у якому винесено цю постанову. За результатами проведених дій складається акт, що направляється державному виконавцю, який виніс постанову.

Тобто, встановивши, що розшукуване майно боржника перебуває на території Козятинського району Вінницької області, на яку не поширюється компетенція державного виконавця відділу ДВС Деснянського районного управління юстиції м. Києва, останній керуючись згаданою вище нормою Закону прийняв постанову від 24.12.2014 року, якою доручив державному виконавцю відділу ДВС Козятинського міськрайонного управління юстиції провести виконавчі дії щодо опису й арешту затриманого автомобіля та передання його на відповідальне зберігання представнику ДП «Інформаційний центр».

За таких обставин підстав для скасування прийнятих державним виконавцем постанов від 21.11.2014 року про розшук майна боржника та від 24.12.2014р. про доручення проведення опису та арешту майна боржника суд не знаходить.

Відносно тверджень позивача про те, що при здійсненні виконавчих дій відповідачем не враховано факту порушення провадження у справі про банкрутство ПП «Гурівецьке» та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, суд зазначає таке.

Так, дійсно, із матеріалів справи слідує, що ухвалою господарського суду Вінницької області від 23.10.2014 року порушено провадження у справі № 902/637/14 про банкрутство приватного підприємства «Гурівецьке» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Згідно ч. 3 ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах.

Враховуючи те, що належний ПП «Гурівецьке» транспортний засіб «VOLKSWAGEN TIGUAN», номерний знак АВ8828ВІ, є заставленим майном, тому дія мораторію згідно ухвали господарського суду Вінницької області від 23.10.2014р. на нього не поширюється.

Крім того, наявність у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області зведеного виконавчого провадження № 42821857 з виконання виконавчих документів про стягнення з ПП «Гурівецьке» на користь юридичних осіб заборгованості, яке у даний час зупинено (а.с. 30), не є перешкодою у відкритті виконавчого провадження та вчиненні виконавчих дій пов'язаних зі звернення стягнення на заставлене майно боржника, так як п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" щодо обов'язкового зупинення виконавчого провадження до даного випадку не застосовується.

Відповідно до ст. 11 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі ст. 86 КАС України оцінює докази які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А відтак, надавши правову оцінку всім обставинам справи, які знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, суд приходить до висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

З урахуванням положень статті 94 КАС України судові витрати понесені позивачем відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 181, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені позову приватного підприємства "Гурівецьке" відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович