Справа № 820/18949/14
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2015-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2015 р. № 820/18949/14

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Котеньов О.Г., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом Красноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Красноградська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість перед бюджетом зі сплати єдиного податку у сумі 2369,14 грн.

Згідно ч.4 ст.183-2 КАС України, суддя розглядає вказану справу у порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Ухвалу суду про відкриття скороченого провадження у даній справі разом з інформацією про процесуальні права та обов'язки на адресу відповідача, зазначену у Спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, направлено судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який повернувся на адресу суду з відміткою відділення поштового зв'язку «за закінченням терміну зберігання» від 05.01.2015 року.

Керуючись приписами ч.7 ст.9 КАС України, суд застосовує ч. 11 ст. 35 КАС України, якою регламентовано, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

За таких обставин суд вважає, що відповідача належним чином повідомлено про розгляд даної справи в порядку скороченого провадження.

Відповідач не скористався правом, наданим ч. 3 ст. 183-2 КАС України, та у строки, визначені законом, не надав до канцелярії суду заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, зазначає наступне.

Відповідно до Спеціального витягу від 25.11.2014 р. з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 16.03.2014 року, відомості про перебування у процесі припинення підприємницької діяльності, банкрутства, про припинення підприємницької діяльності відсутні; місце проживання: 63343, АДРЕСА_1 (а.с.12-13).

Довідкою Красноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області №274 від 11.11.2014 року підтверджено, що відповідач перебуває на податковому обліку за №3864 з 22.03.2007 року (а.с.5).

У результаті перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, згідно акту №289/17/НОМЕР_1, відповідачем встановлено, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 порушено вимоги законодавства з виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, оскільки проводив роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії чим порушив норми абз.5 ч.2 ст.17 Закону України "Про регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", на підставі вищезазначеного Красноградською об'єднаною державною податковою інспекцію Головного управління Міндоходів у Харківській області винесені рішення про застосування фінансових санкцій № 000630/17/НОМЕР_1 від 02.08.2012 року на суму - 1700 грн. (а.с.6), доказів оскарження якого відповідачем не надано.

При перевірці відповідачем не було надано контролюючому органу первинних документів з питань обчислення та сплати податків, у зв'язку з чим Красноградською об'єднаною державною податковою інспекцію Головного управління Міндоходів у Харківській області було винесено податкове-повідомлення рішення № від 27.07.2012 року на суму 885 грн., доказів оскарження якого відповідачем не надано.

На підтвердження наявності у відповідача податкового боргу позивачем надано до суду наступні документи :

- копія корінця податкової вимоги від 31.05.2013 року №153-19 з доказами про направлення та вручення відповідачу (а.с.9);

- копія рішення про застосування фінансових санкцій №000630/17/НОМЕР_1 від 02.08.2012 року з доказами про направлення та вручення відповідачу (а.с.6);

- копія податкового повідомленя-рішення № від 27.07.2012 року з доказами про направлення та вручення відповідачу (а.с.7);

- облікову картку платника податків ОСОБА_1 (а.с.8).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з таких положень норм права.

Порядком застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 2 червня 2003 р. N 790, визначено, що:

- фінансові санкції застосовуються за порушення, передбачені статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (п.2);

- підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, акт перевірки додержання суб'єктом підприємницької діяльності встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства (п. 5);

- рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (Департамент контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПС, його регіональні управління та їх територіальні підрозділи, Мінекономрозвитку), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, ДПС, Держстату, Держспоживінспекції відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством. Порядок і строки розгляду матеріалів, які є підставою для застосування фінансових санкцій, та прийняття рішення щодо їх застосування встановлюються зазначеними органами відповідно до їх компетенції (п. 6).

Відповідно до положень п. 56.15. ст. 56 ПК України, суми грошових зобов'язань, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях, які оскаржуються платником податків, вважаються неузгодженими. Відповідно, у разі неоскарження податкових повідомлень-рішень , визначені у них суми грошових зобов'язань вважаються узгодженими та такими, що підлягають сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення (п.57.3 ст. 57 ПК України).

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу.

Відповідно до п.59.5 ст.59 ПК України, у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Статтею 95 ПК України визначено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності. Право керівника державної податкової служби щодо стягнення до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у судовому порядку передбачене п. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 ПК України. Відповідно до п. 2 ст. 87 Податкового кодексу України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до пп. е) п. 176.1. ст. 176 Податкового кодексу України платники податку зобов'язані: своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов'язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих органом державної податкової служби, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає наступне.

У зв'язку з наявністю у відповідача непогашеної узгодженої суми податкового зобов'язання позивачем було винесено податкову вимогу від 31.05.2013 року №153-19. З моменту направлення зазначеної податкової вимоги податковий борг існував, не припиняючись, у зв'язку з чим вказана податкова вимога не втратила юридичної сили.

Спірна сума заборгованості та безперервність податкового боргу відповідача підтверджується також наявною в матеріалах справи роздруківкою картки особового рахунку, яка за правилами ст.70 КАС України є належним та допустимим доказом невиконаного податкового обов'язку з боку відповідача.

Суд зазначає, що відповідач доказів оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення та рішення про застосування фінансових санкцій, як і інших будь-яких доказів або доводів щодо спростування вимог позивача суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позивачем надано докази наявності заборгованості відповідача перед бюджетом.

Податкові зобов'язання відповідача виникли з моменту узгодження суми податкових зобов'язань за податковим повідомленням-рішенням № від 27.07.2012 року в порядку, передбаченим чинним законодавством, та не погашені на момент розгляду справи.

Доказів протилежного відповідачем не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позивачем надано докази наявності заборгованості відповідача перед бюджетом, належним чином здійснено заходи для стягнення податкового боргу з відповідача, які передбачені Податковим кодексом України, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України у справах, у яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Згідно з положеннями ч.1 ст.256 КАС України постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження, виконуються негайно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 160-163, 167, 183-2, 186, 254, 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Красноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, код НОМЕР_1 (63343, АДРЕСА_1) заборгованість перед бюджетом зі сплати єдиного податку у сумі 2369,14 грн. (дві тисячі триста шістдесят дев'ять гривень чотирнадцять копійок): з податку на доходи фізосіб шо сплачують податкові агенти на р/р №0308, банк отримувача УДКСУ у Красноградському районі Харківської області код 37886402 МФО 851011; з адміністративних штрафів, інших санкцій на р/р №300, банк отримувача УДКСУ у Красноградському районі Харківської області код 37886402 МФО 851011.

Постанова, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною та підлягає негайному виконанню. Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги у порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя Котеньов О.Г.