Справа № 584/1261/14-а
Суддя: Токарєв С. М.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 584/1261/14-а
Провадження № 2-а/584/1/15
ПОСТАНОВА Іменем України

22.01.2015 року м. Путивль

Путивльський районний суд Сумської області

у складі:головуючого судді Токарєва С.М.

за участю секретаря судового засідання Ковальової К.В.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Шумного В.А.

третіх осіб - ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Путивль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання незаконним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

08.12.2014р. позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Путивльської міської ради, в якій просила зобов'язати відповідача змінити існуючу площу земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває у її користуванні, шляхом зміни меж присадибних земельних ділянок між домоволодіннями по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, з урахуванням обставин зазначених в описовій частині адмінпозову.

На підставі ч. 2 ст. 53 КАС України ухвалою суду до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача було залучено ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які є власниками домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2, оскільки рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов'язки.

До початку судового розгляду справи по суті позивач звернувся до суду з письмовою заявою про зміну позовних вимог, у якій просив визнати незаконним та скасувати рішення 67 сесії 6 скликання Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області від 27.11.2014р. про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 із земель категорії житлової та громадської забудови, площею 0,10 га, кадастровий номер якої :01:006:0061 та земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу, площею 0,01 га, кадастровий номер якої :01:006:0060; скасувати видані на підставі рішення 67 сесії 6 скликання Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області від 27.11.2014р. правовстановлюючі документи на землю; зобов'язати відповідача змінити існуючу площу земельної ділянки позивача шляхом зміни меж присадибних земельних ділянок між домоволодіннями по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 (а.с. 63,64).

Ухвалою Путивльського районного суду від 22.01.2015р. позовну заяву в частині позовних вимог про скасування виданих на підставі рішення 67 сесії 6 скликання Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області від 27.11.2014р. правовстановлюючих документів на землю було залишено без розгляду, у зв'язку з відкликанням позивачем та його представником позовної заяви в частині вказаних вимог.

Свої змінені позовні вимоги позивач ОСОБА_1 обгрунтовувала тим, що протягом двох останніх років між нею та власниками сусіднього домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_2, -ОСОБА_4 та ОСОБА_5 триває спір стосовно суміжного землекористування.

13.10.2014р. позивач звернулася до Путивльської міської ради з проханням змінити існуючу межу між домоволодіннями по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.

Рішенням 65 сесії 6 скликання Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області від 29.10.2014р. ОСОБА_1 було відмовлено у зміні існуючої площі земельної ділянки шляхом зміни меж присадибних земельних ділянок між домоволодіннями по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.

Однак, незважаючи на наявний земельний спір, всупереч вимогам чинного земельного законодавства та ігноруючи вимоги щодо узгодження меж між суміжними землекористувачами, що передбачено в п. 2.8. Інструкції "Про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками", яка затверджена Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010р. за № 376 зі змінами та доповненнями, за відсутності згоди позивача щодо погодження меж земельної ділянки, рішенням 67 сесії 6 скликання Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області від 27.11.2014р. було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 із земель категорії житлової та громадської забудови, площею 0,10 га, кадастровий номер якої :01:006:0061 та земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу, площею 0,01 га, кадастровий номер якої :01:006:0060.

В судовому засіданні позивач та її представник змінені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, та просили їх задовольнити.

Представник відповідача - Путивльської міської ради, в судовому засіданні проти позову заперечував, пославшись на безпідставність заявлених позовних вимог.

Зокрема, представник відповідача зазначав, що на засіданні комісії з розгляду земельних спорів від 16.10.2014р. розглядалося звернення інженера-землевпорядника ОСОБА_7 щодо відмови сумісних землекористувачів від підписання актів приймання-передачі межових знаків, а саме: ОСОБА_8 та позивачем ОСОБА_1

На засіданні вказаної комісії було встановлено, що ОСОБА_7 виготовляється землевпорядна документація на земельні ділянки по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 на замовлення ОСОБА_5

При цьому ОСОБА_8 зазначала, що вона має акт на право власності на свою земельну ділянку і не має претензій стосовно меж із земельною ділянкою ОСОБА_5

ОСОБА_1 зазначила, що нею надіслано заяву на адресу Путивльської міської ради щодо розгляду на сесії питання надання їй земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. У разі позитивного вирішення цього питання існуюча межа між земельними ділянками по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 може істотно змінитися, тому вона заперечувала проти встановлення та закріплення існуючої межі.

З огляду на таке комісією було вирішено рекомендувати сесії міської ради розглянути звернення ОСОБА_1 щодо надання земельної ділянки, а також у разі відмови сесією міської ради ОСОБА_1 у зміні існуючої площі земельної ділянки рекомендовано сесії затвердити проект землеустрою земельної ділянки по АДРЕСА_2 без підпису суміжного землекористувача ОСОБА_1 у акті приймання-передачі межових знаків на зберігання.

У подальшому рішенням 65 сесії 6 скликання Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області від 29.10.2014р. ОСОБА_1 було відмовлено у зміні існуючої площі земельної ділянки шляхом зміни меж присадибних земельних ділянок між домоволодіннями по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2. Позивачем зазначене рішення не оскаржувалося.

Крім того, представник відповідача зазначав, що нормами чинного законодавства не передбачено можливості встановлення у примусовому порядку обов'язку суміжного землекористувача щодо надання згоди з погодження меж земельних ділянок.

Треті особи - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позову заперечували, підтримавши позицію відповідача, крім того, зазначали, що ОСОБА_1 неодноразово зверталася до Путивльського районного суду з позовами з приводу спірних питань, пов'язаних із суміжним землекористуванням, у результаті розгляду яких судом було ухвалено ряд рішень, які набрали законної сили та якими було вирішено спірні питання між ними та ОСОБА_1

Суд заслухавши пояснення сторін та третіх осіб, дослідивши матеріали справи встановив наступне.

ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1, що підтверджується фотокопіями договору дарування від 15.05.1969р. за № 678, зареєстрованого в Глухівському БТІ від 11.11.1989р. та договору купівлі-продажу від 18.10.1991р. за № 1757, зареєстрованого в Путивльському БТІ від 04.03.1994р.( а.с.9,10).

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Путивльського районного суду від 05.07.2013р. було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та Путивльської міської ради про відновлення межових знаків між земельними ділянками домоволодінь по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 (а.с.39,40).

Рішенням Путивльського районного суду від 19.12.2013р. було частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа Путивльська міська рада про встановлення земельного сервітуту та встановлено власнику домоволодіння по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 безоплатний строковий земельний сервітут на право проходу (з боку городу) з метою обслуговування і ремонту сараю літера "Б", на відстані 1 (одного) метра від цієї господарської будівлі вздовж її західної стіни, на сусідній земельній ділянці площею 5,4 кв.м., що знаходиться в користуванні власника домоволодіння по АДРЕСА_2 ОСОБА_4 та строк дії вказаного земельного сервітуту визначено до отримання одним із власників домоволодінь АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 державного акту на право власності на присадибну земельну ділянку, а у задоволенні решти вимог було відмовлено (а.с.38).

На підставі рішення Путивльського районного суду від 21.02.2014р. ОСОБА_5 було визнано забудовником домоволодіння по АДРЕСА_2, про що внесено відповідні зміни до будівельного паспорту (а. с. 86).

16.09.2014р. ОСОБА_1 звернулася до Путивльського районного суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа Путивльська міська рада про усунення перешкод у здійсненні права користування нерухомим майном (господарською спорудою).

Свої вимоги обгрунтовувала тим, що є власницею житлового будинку по АДРЕСА_1 у м. Путивль Сумської області, а власником сусіднього домоволодіння по АДРЕСА_2 є ОСОБА_4 Оскільки позивачка не може обслуговувати належний їй сарай "Б", який знаходиться на межі з домоволодінням ОСОБА_4, так як останній не дає можливості користуватися проходом до сараю, вона просила суд усунути у здійсненні права користування належною їй господарською спорудою - сараєм "Б", шляхом перенесення суміжної межі відповідно до встановленої висновком експертного будівельно-технічного дослідження та зобов'язання відповідача прийняти самостійно збудовану хвіртку.

У результаті розгляду вказаної цивільної справи рішенням Путивльського районного суду від 09.10.2014р. у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено (а.с.70,87).

При цьому, вказаним рішенням суду було встановлено наступні обставини.

Зокрема, судом встановлено, що відповідно до дубліката договору дарування від 15 травня 1969 року ОСОБА_9 подарував ОСОБА_1 21/50 частину будинку по АДРЕСА_1.

Згідно з дублікатом договору купівлі-продажу від 18 жовтня 1991 року ОСОБА_1, придбала у ОСОБА_10 та ОСОБА_11 1/5 частину будинку з відповідною частиною надвірних споруд, розташованого по АДРЕСА_1.

Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний будинок АДРЕСА_1, ОСОБА_1 є власницею житлового будинку "А-І" та надвірних споруд: сараю "Б", сараю "б", сараю "б'", сараю "В", сараю "в", погребу "Г", гаражу "Д" та огорожі "№1-2".

Згідно з рішенням №5 від 06 березня 1956 року виданого Виконкомом міської Ради депутатів трудящих м. Путивль відбулась зміна меж земельних ділянок.

Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 05 липня 2013 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_4 про встановлення меж між земельними ділянками. Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 29 серпня 2013 року дане рішення залишено без змін.

Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 19 грудня 2013 року ОСОБА_1 встановлено безплатний строковий земельний сервітутна право проходу (з боку городу) з метою обслуговування і ремонту сараю "Б" на відстані 1 метра від цієї господарської споруди вздовж її західної стіни, на сусідній земельній ділянці площею 5,4кв.м., що знаходяться в користуванні власника домоволодіння по АДРЕСА_2 ОСОБА_4

Відповідно до висновку № 42/14 експертного будівельно-технічного дослідження від 26 серпня 2014 року встановлено, що фактична конфігурація, розміри та площа земельної ділянки ОСОБА_1 не відповідають даним плану земельної ділянки станом на 22 липня 1950 року, через зменшення її у розмірі за рахунок порушення межі зі сторони ділянки АДРЕСА_2. Крім того відстань будівель домоволодіння №31 до межі з земельною ділянкою №33 не відповідає даним технічної інвентаризаційної справи станом на 22 липня 1950 року (а.с.22-27).

Відповідно до акту обстеження меж суміжних земельних ділянок від 27 грудня 2011 року встановлено, що суміжна межа земельних ділянок по АДРЕСА_2 не порушена.

Згідно з листом прокуратури Путивльського району № 92.10.12 від 28 лютого 2012 року ОСОБА_1, повідомлено, що під час проведення контрольних обмірів земельних ділянок по АДРЕСА_2 суміжна межа земельних ділянок не порушена.

Листом Путивльської міської ради № 365 від 07 травня 2012 року ОСОБА_1 повідомлено, що під час контрольних замірів меж земельної ділянки по АДРЕСА_1, встановлено, що вони відповідають затвердженому плану, зареєстрованому на підставі рішення виконкому міської Ради депутатів трудящих №5 від 06 березня 1956 року.

Згідно з листом Путивльської міської ради №1192 від 05 грудня 2013 року ОСОБА_1, повідомлено, що зміна меж земельних ділянок відбулась на підставі рішення Путивльського міськвиконкому № 5 від 06 березня 1956 року, межа земельної ділянки домоволодіння по АДРЕСА_2 не переносилась, а сарай ОСОБА_1 був побудований поруч із земельною ділянкою домоволодіння по АДРЕСА_2, а також те, що підстав для зміни меж земельної ділянки по АДРЕСА_1 немає через відповідність її інвентаризаційній справі.

Відповідно до повідомлення Державної інспекції сільського господарства України про розгляд звернення ОСОБА_1, самовільного заняття земельної ділянки ОСОБА_1 сусідом ОСОБА_4 згідно акту перевірки додержання вимог земельного законодавства від 27 січня 2014 року № 36-1 не виявлено (а.с.42).

Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 05 липня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, Путивльської міської ради про встановлення меж між земельними ділянками встановлено, що межі земельних ділянок сторін у порядку, передбаченому чинним земельним законодавством, не визначались, земля перебуває у власності територіальної громади.

Як вказувала позивачка, відповідач перешкоджає їй в обслуговуванні її господарської споруди - не виконує рішення суду від 19 грудня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про встановлення земельного сервітуту.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що у такий спосіб, як вказала позивачка - шляхом перенесення суміжної межі, її право захисту не підлягає.

Рішенням 57 сесії 6 скликання Путивльської міської ради від 27.03.2014р. ОСОБА_5 було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду по АДРЕСА_2 за рахунок земель громадської та житлової забудови для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу, орієнтованою площею 0,0100 га (а.с.46).

Рішенням 60 сесії 6 скликання Путивльської міської ради від 26.06.2014р. ОСОБА_5 було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по АДРЕСА_2 без зміни цільового призначення категорія "землі громадської та житлової забудови" для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, орієнтованою площею 0,1000 га (а.с.47).

13.10.2014р. ОСОБА_1 звернулася до Путивльської міської ради з заявою, в якій просила вирішити питання щодо вирішення межового спору між нею та ОСОБА_4 та змінити межу між домоволодіннями АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 і привести її у відповідність до встановленого висновку експертного будівельно-технічного дослідження від 26.08.2014р. № 42/14 судового експерта-будівельника ОСОБА_12 (а.с.29).

Рішенням 65 сесії 6 скликання Путивльської міської ради від 29.10.2014р. ОСОБА_1 було відмовлено у зміні існуючої площі земельної ділянки шляхом зміни меж присадибних земельних ділянок між домоволодіннями по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 (а.с.30).

Із копії протоколу засідання комісії з розгляду земельних спорів Путивльської міської ради від 16.10.2014р. вбачається, що на вказаному засіданні розглядалося звернення інженера-землевпорядника ОСОБА_7 щодо відмови сумісних землекористувачів від підписання актів приймання-передачі межових знаків, а саме: ОСОБА_8 та позивачем ОСОБА_1 (а.с.60,79).

Зокрема, на засіданні вказаної комісії було встановлено, що ОСОБА_7 виготовляється землевпорядна документація на земельні ділянки по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 на замовлення ОСОБА_5

При цьому користувач суміжної земельної ділянки ОСОБА_8 зазначала, що вона має акт на право власності на свою земельну ділянку і не має претензій стосовно меж із земельною ділянкою ОСОБА_5

ОСОБА_1 зазначила, що нею надіслано заяву на адресу Путивльської міської ради щодо розгляду на сесії питання надання їй земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. У разі позитивного вирішення цього питання існуюча межа між земельними ділянками по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 може істотно змінитися, тому вона заперечувала проти встановлення та закріплення існуючої межі.

З огляду на таке комісією було вирішено рекомендувати сесії міської ради розглянути звернення ОСОБА_1 щодо надання земельної ділянки, а також у разі відмови сесією міської ради ОСОБА_1 у зміні існуючої площі земельної ділянки рекомендовано сесії затвердити проект землеустрою земельної ділянки по АДРЕСА_2 без підпису суміжного землекористувача ОСОБА_1 у акті приймання-передачі межових знаків на зберігання.

Крім того, судом встановлено, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7, яким розроблявся проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_5, на адресу ОСОБА_1 направлялося повідомлення від 02.10.2014р. № 26 (а.с.81), в якому остання повідомлялася про те, що 14.10.2014р. о 11-00 год. будуть проводитися роботи із встановлення, закріплення межовими знаками меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_2.

Також ОСОБА_1 було роз'яснено, що у випадку її нез'явлення закріплення межовими знаками меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, про що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання, відповідно до п. 3.12 "Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками", що затверджена наказом Державним комітетом України із земельних ресурсів України від 18.05.2010р. № 376.

Копію вказаного повідомлення було отримано ОСОБА_1 07.10.2014р., що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.82), а також не заперечувалось позивачем ОСОБА_1 у судовому засіданні.

Як пояснила суду ОСОБА_1 14.10.2014р. вона була присутня під час проведення робіт із встановлення, закріплення межовими знаками меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_2, проте від підписання акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 14.10.2014р. (а.с.80) вона відмовилася, у зв'язку з наявністю межового спору між нею та ОСОБА_4

Рішенням 67 сесії 6 скликання Путивльської міської ради від 27.11.2014р. було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_5, кадастровий номер :01:006:0060, в АДРЕСА_3 із земель категорії житлової та громадської забудови для будівництва індивідуального гаражу (Код КВЦПЗ - 02.05), який розроблений фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7, а також надано у власність ОСОБА_5 земельну ділянку, кадастровий номер :01:006:0060 в АДРЕСА_3 із земель категорії житлової та громадської забудови для будівництва індивідуального гаражу (Код КВЦПЗ - 02.05), площею 0,0100 га (а.с.48).

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 грунтуються на тому, що Путивльська міська рада, знаючи про існуючий земельний спір, прийняла оскаржуване рішення, яке суперечить нормам чинного земельного законодавства, і ігноруючи вимоги щодо узгодження меж між суміжними землекористувачами, про що передбачено в п. 2.8. "Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками", що затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів України від 18.05.2010р. № 376.

Відповідно до п. 2.8. вказаної Інструкції до переліку документів, які має включати технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), входить акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками.

Відповідно до п. 3.12. цієї ж Інструкції закріплення межовими знакам меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез'явлення якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень міських рад належить право розпоряджатися землями територіальних громад та передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

В силу положень ст.ст. 40, 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в містах - не більше 0,10 гектара та для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на таке, суд приходить до висновку про те, що приймаючи оскаржуване рішення та вчиняючи оскаржувані дії, Путивльська міська рада, як орган місцевого самоврядування, діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та чинним законодавством України.

Керуючись ст. ст. 11,86,158-163,167,186, 254 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі, за безпідставністю вимог.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Путивльський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанову у повному обсязі складено 26.01.2014 року.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя

Путивльського районного суду С.М.Токарєв