Справа № 759/17263/14-а
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

22 січня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л.М.,

Вівдчиченко Т.Р.

розглянувши в порядку письмового провадження на апеляційну скаргу позивача - Цведіані Таріела Одександровича на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 06 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом Цведіані Таріела Одександровича до управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 06 листопада 2014 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

На вказану постанову позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати і винести нову - про задоволення позовних вимог.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач, станом на момент розгляду справи, постійно проживає на території США.

Звернення позивача щодо нарахування та призначення пенсії за віком - відповідачем залишено без задоволення.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають:

- громадяни України, які застраховані згідно з цим Законом та досягли встановленого цим законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсій страховий стаж, а в разу смерті цих осіб - члени їх сімей, та інші особи, передбачені Законом:

- іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, мають право на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг із системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування нарівні з громадянами України на умовах та в порядку передбачених цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Як на підставу для задоволення своїх вимог, в апеляційній скарзі позивач посилається на те, що рішенням Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» був визнаний таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

З огляду на те, що вказану норму права було визнано неконституційною, позивач вважає, що, проживаючи за межами України, має право на призначення пенсії та виплату пенсії.

Як було вірно встановлено судом першої інстанції, положення п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» стосуються пенсійного забезпечення осіб, яким було призначено пенсію в Україні до виїзду на постійне проживання за її межі. У зв'язку з цим визнання неконституційною вказаної норми права не впливає на правовідносини, що виникли у зв'язку зі зверненням позивача за призначенням пенсії.

Відповідно до п. 2.9 Постанови Правління Пенсійного фонду України « 22-1 від 25 листопада 2005 року «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 № 5492-VI, документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України:

а) паспорт громадянина України; б) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; в) дипломатичний паспорт України; г) службовий паспорт України; ґ) посвідчення особи моряка; д) посвідчення члена екіпажу; е) посвідчення особи на повернення в Україну; є) тимчасове посвідчення громадянина України.

Позивачем було подано паспорт громадянина СРСР для виїзду за кордон, строк дії якого закінчився 16 червня 1999 року.

У ч. 9 ст. 16 вказаного закону закріплено, що у разі закінчення строку дії документа або смерті особи її документи у порядку і строки, визначені законодавством України, здаються уповноваженому суб'єкту, що видав такий документ, а якщо така особа проживає (проживала) за кордоном - ЗДУ.

Інших документів, що посвідчують особу позивачем не надано.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

На підставі викладеного, враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, керуючись ст. ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову районного суду м. Києва від 06 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Л.М. Гром,

Т.Р. Вівдиченко

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Гром Л.М.

Міщук М.С.