Справа № 804/18703/14
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючий суддя Ніколайчук С.В.
при секретарі судового засідання Федуркіній А.В.;
представник позивача Прокопенко В.М., Бондаренко О.О.;
представник відповідача Мельник С.О.;
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Профіль" до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів і зборів у Дніпропетровській області про скасування вимоги, -
12.11.2014 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Профіль" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів і зборів у Дніпропетровській, в якому просить суд визнати податкову вимогу №1129-25 від 01.09.14р. Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Дніпропетровська до Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіль» - безпідставною та скасувати її.
В подальшому розгляд справи відкладено на 09.12.14р.
09.12.14р. представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі просив суд позов задоволити.
Заслухавши представника позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного:
Не погодившись із зазначеною податковою вимогою ТОВ «Профіль» звернулось з позовною заявою до суду про її скасування та зазначив наступне:
04 серпня 2014 р. позивачем було подано, а Банком зареєстровано платіжне доручення № 348 на перерахування коштів на рахунок казначейства у Дніпропетровській області до державного бюджету з призначенням платежу: ПДВ за липень 2014 р. у розмірі 58 000 грн. до УДКСУ в Ленінському районі м. Дніпропетровська.
06 серпня 2014 р. позивачем було подано, а Банком зареєстровано платіжне доручення № 352 на перерахування коштів на рахунок казначейства у Дніпропетровській області до державного бюджету з призначенням платежу: ПДВ за липень 2014 р. у розмірі 50 000 грн. до УДКСУ в Ленінському районі м. Дніпропетровська.
11 серпня 2014 р. позивачем було подано, а Банком зареєстровано платіжне доручення № 355 на перерахування коштів на рахунок казначейства у Дніпропетровській області до державного бюджету з призначенням платежу: ПДВ за серпень 2014 р. у розмірі 126 000 грн. до УДКСУ в Ленінському районі м. Дніпропетровська.
Таким чином, з наведеного вбачається, що позивач мав бажання сплатити авансом наперед податки до бюджету України у сумі 259 000 грн., з яких 234 000 грн. - ПДВ, а 25 000 грн. - передоплата за митне оформлення.
Позивач зазначає, що відділенням банку № 17, з яким від імені останнього і був укладений договір, не було здійснено перерахування коштів у встановлений законом строк до державного бюджету.
Надаючи правову оцінку вищевикладеним відносинам, слід зазначити таке:
Відповідно до п8.1 ст.8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.
Згідно із п.1.12 «Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 №22 банк (філія, відділення), який не може виконати розрахунковий документ на списання/примусове списання коштів з рахунку клієнта банку в установлений законодавствам України термін, якщо немає/недостатньо коштів на своєму кореспондентському рахунку, зобов'язаний: узяти розрахунковий документ платника/стягувача на обліковування за відповідним позабалансовим рахунком; надіслати письмове повідомлення платнику/стягувачу про невиконання його розрахункового документа із зазначенням причини: «Немає/недостатньо коштів на кореспондентському рахунку банку» (додаток 23); ужити заходів для відновлення своєї платоспроможності.
Платник/стягувач, отримавши повідомлення банку, для забезпечення своїх прав щодо розрахунків може вжити заходів відповідно до законодавства України.
Відповідно до п.3.3 «Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 №22 банк отримувача до настання дати валютування, що зазначена в електронному розрахунковому документі, зараховує переказані кошти на відповідний рахунок і не пізніше наступного робочого дня згідно з порядком, передбаченим у договорі, повідомляє отримувача про надходження на його адресу коштів та дату їх валютування. Банк, що обслуговує отримувача зобов'язаний зарахувати кошти на рахунок отримувача на початок операційного дня, який визначений датою валютування.
Якщо дата валютування припадає на неробочий день, то банк отримувача зараховує кошти на його рахунок на початок першого робочого дня, наступного за днем, який визначений датою валютування.
З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до банку зі скаргою №08/28 від 28 серпня 2014р. щодо не проведення платежів по рахунку ТОВ «Профіль».
11.09.14р. ПАТ «АКТАБАНК» надав відповідь листом №3194, в якому повідомив позивача про те,що на даний час не має можливості перерахувати кошти негайно, оскільки постановою Правління НБУ №468/БТ від 07.08.14р. введені тимчасові обмеження щодо діяльності ПАТ «АКТАБАНК», а також, що на даний період часу існують періодичні технічні неполадки в системі переказу коштів, тому Банк отримує платіжні доручення, але не в змозі їх виконати.
Згідно з пунктом третім частини першої, частини третьої статті 9 Закону України «Про систему оподаткування» платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни. Обов'язок юридичної особи щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) припиняється із сплатою податку, збору (обов'язкового платежу) або його скасуванням або списанням податкової заборгованості відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Однак ані цей Закон, ані Закон України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" не розкривають зміст поняття "сплата обов'язкового платежу" і не визначають момент, з якого обов'язковий платіж вважається сплаченим.
Відповідно до пункту 1.24 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні" переказ грошей - це рух певної суми грошей з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому в готівковій формі. Ініціатором переказу у розумінні пункту 1.15 цієї ж статті Закону вважається особа, яка на законних підставах ініціює переказ грошей шляхом формування та подання відповідного документа на переказ або використання спеціального платіжного засобу.
Згідно з пунктом 22.4 статті 22 зазначеного Закону ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання. При цьому банк має забезпечити фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання.
Що ж до проведення самого переказу грошей, то це є обов'язковою функцією, яку має виконувати платіжна система (пункт 1.29 статті 1 Закону "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні"). Відповідальність банків при здійсненні переказу визначається положеннями статті 32 зазначеного Закону, якою, зокрема, передбачено право отримувача на відшкодування банком, що обслуговує платника, шкоди, заподіяної йому внаслідок порушення цим банком строків виконання документа на переказ.
Приписи пункту 22.4 статті 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні" кореспондуються з положеннями підпункту 16.5.2 пункту 16.5 статті 16 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", відповідно до якого днем подачі до установ банків платіжного доручення за всіма видами податкових платежів вважається день його реєстрації.
Слід зазначити, що саме з поданням платником податків платіжного доручення до банку Закон України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" пов'язує настання певних правових наслідків. Так, відповідно до підпункту 16.3.1 пункту 16.3 статті 16 цього Закону нарахування пені на суму податкового боргу закінчується у день прийняття банком, що обслуговує платника податків, платіжного доручення на сплату суми податкового боргу. Оскільки момент закінчення нарахування пені визначено датою подачі платіжного документа до банку, то є підстави для висновку, що саме з цим моментом, а не з датою фактичного зарахування суми до бюджету, наведена норма пов'язує погашення (сплату) податкового боргу платником податків.
Не спростовується цей висновок і положеннями частини п'ятої статті 50 Бюджетного кодексу України, відповідно до якої податки, збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими в дохід державного бюджету з моменту зарахування на єдиний казначейський рахунок державного бюджету. Адже, по-перше, цим Кодексом регулюються бюджетні відносини, тоді як платник податків не є безпосередньо суб'єктом бюджетних відносин і несе відповідні зобов'язання щодо платежів до бюджету та до державних цільових фондів на підставі норм законодавства про оподаткування. По-друге, наведена норма Бюджетного кодексу України визначає момент саме зарахування відповідних сум до бюджету, і зміст цієї норми не дає підстав для ототожнення термінів "зарахування" і "сплата" податків, зборів (обов'язкових платежів).
З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що подання позивачем до установи банку платіжних доручень на перерахування податку на додану вартість обов'язок щодо сплати податкових зобов'язань у цих сумах припинився, а тому облік контролюючим органом суми податкового боргу підприємства у картці особового рахунку платника є незаконним та, як наслідок, безпідставно прийнято Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів і зборів у Дніпропетровській області податкову вимогу №1129-25 від 01.09.14р.
Окрім того, п.6, п.7 ст.129 ПК України визначено, що за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку такий банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.
Не вважається порушенням строку перерахування податків, зборів, платежів з вини банку порушення, вчинене внаслідок регулювання Національним банком України економічних нормативів такого банку, що призводить до нестачі вільного залишку коштів на такому кореспондентському рахунку.
Якщо у майбутньому банк або його правонаступники відновлюють платоспроможність, відлік строку зарахування податків, зборів та інших платежів розпочинається з моменту такого відновлення.
У зв'язку з цим, орган доходів і зборів не застосовує до суб'єкта господарювання штрафні санкції у випадку порушення термінів сплати або не перерахування податків, зборів, платежів з вини банку.
Таким чином, виконання платником податкового обов'язку по перерахуванню в бюджет суми податкового зобов'язання пов'язане з моментом подання в банк платіжного доручення на перерахування відповідних сум податкових зобов'язань, а у разі несвоєчасного надходження до державного бюджету грошових коштів не з вини платника податку, останній звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів.
Відповідно до положень ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав належних доказів та не довів обґрунтованості визначення податкового зобов'язання та правомірності прийняття податкової вимоги №1129-25 від 01.09.14р., в свою чергу позивач, про що свідчать матеріали справи, належним чином виконав свої зобов'язання та сплатив у визначені законодавством України строки зазначені ним у декларації податкові зобов'язання з податку на додану вартість за липень 2014р, тому у суду є підстави вважати незаконною, безпідставною та такою, що підлягає скасуванню оскаржувана податкова вимога №1129-25 від 01.09.14р. Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Дніпропетровська.
Згідно з ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з державного бюджету України.
Керуючись ст.ст. 158-163, 254 КАС України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Профіль" до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів і зборів у Дніпропетровській області про скасування вимоги, - задоволити.
Визнати безпідставною та скасувати податкову вимогу №1129-25 від 01.09.14р. Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Дніпропетровська до Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіль».
Стягнути з державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Профіль" судові витрати в сумі 73грн.08коп. (сімдесят три грн. 08коп.) сплаченого згідно платіжного доручення від 10.11.2014р. за №151.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання копії постанови, виготовленої у повному обсязі.

Повний текст постанови складено 12 грудня 2014 року

Суддя С.В. Ніколайчук