Справа № 320/13289/14-а
Суддя: КучеренкоВ В. В.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 21.01.2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«21» січня 2015 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Кучеренко В.В.

при секретарі - Левандовській О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі справу, відкриту за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу ДПС ВДАЇ з обслуговування м. Мелітополя про скасування постанови від 17.12.2014 року серія ПС № 280944,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії ПС № 280944 від 17.12.2014 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у сумі 340 гривень, зазначивши, що вказаною постановою він притягнений до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., за те, що він керуючи автомобілем ВАЗ-21081, д/н НОМЕР_1, в м. Мелітополі, повертаючи праворуч з проспекту 50-річчя Перемоги на вул. Гризодубової, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.22 (поворот праворуч заборонено).

Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги, викладені у позові, підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач - інспектор взводу ДПС ВДАЇ з обслуговування м. Мелітополя, Зінченко І.В., в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що 17.12.2014 року він ніс службу по нагляду за дорожнім рухом біля перехрестя пр. 50-річчя Перемоги та вул. Гризодубової у м. Мелітополі за порушення вимог забороняю чого знаку 3.22 (поворот праворуч заборонено). Він склав на громадянина ОСОБА_1 адміністративний протокол АП1 № 798764 та постанову про адміністративне правопорушення, відповідно до якого на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 340 гривень. Рішення про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу оголошено на місці події. Таким чином, він вважає, що посилання позивача на безпідставні дії з боку працівника Державтоінспекції ні чим не підтверджені та є намаганням уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Суд, вислухавши доводи позивача та відповідача, дослідивши інші матеріали справи, вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основних свобод кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з ст. 13 Європейської конвенції з прав людини та основних свобод кожна людина, права і свободи якої викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний спосіб захисту у відповідному національному органі незалежно від того, що порушення було вчинене особами, які діяли в офіційній якості.

У відповідності зі ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність, Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Стаття 55 Конституції України вказує, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною першою ст. 2 КАС України, передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних повноважень управлінської функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами частини 2 статті 19 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання позивача.

У відповідності до вимог ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до вимог ч.1 ст.71 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з вимогами ч. 2 зазначеної статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

17.12.2014 року інспектором взводу ДПС ВДАЇ з обслуговування м. Мелітополя, Зінченко І.В., відносно ОСОБА_1 складено постанову про адміністративне правопорушення, згідно якого 17.12.2014 року о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_1, керуючи автомобілем ВАЗ-21081, д/н НОМЕР_1, в м. Мелітополі, повертаючи праворуч з проспекту 50-річчя Перемоги на вул. Гризодубової, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.22 (поворот праворуч заборонено)/а.с.7/. У зв'язку з правопорушенням на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 340 гривень.

Підставою для винесення вказаної постанови є протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 798764.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена - до вищестоящого органу (вищестоящій посадовій особі) або до районного, міського районного в місті, міського або міськрайонного суду, в порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом 10 днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до вимог ст. 162 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єкта владних повноважень.

Згідно зі ст. 33 КУпАП при визначенні виду і міри адміністративного стягнення, повинно бути враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступень його провини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 293 КУпАП, орган, (посадова особа), при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність та обґрунтованість винесеної постанови та може змінити міру стягнення в рамках, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, але, щоб стягнення не було посилене.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності скоєного адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважена вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

На підставі викладеного, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеня його провини, пом'якшуючих обставин у справі, а також того, що скоєне ОСОБА_1 правопорушення не потягло настання будь-яких негативних наслідків, суд приходить до висновку, що правопорушник усвідомив протиправність своєї поведінки і є всі підстави вважати, що він не буде більш допускати такої поведінки, тому вважає можливим в даному випадку досягти виховних та попереджувальних заходів без застосування до нього заходів адміністративного впливу, звільнивши ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності передбаченої ст. 122 ч. 1 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 9, 55 Конституції України, п. 1 ст.6, ст. 13 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, ст.ст. 2, 6, 17, ч.2 ст. 19, 69, 71, 162, 171-2, 283, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 22, 33, 122 ч. 1, 251, 279-280, 286, 289, 293 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу ДПС ВДАЇ з обслуговування м. Мелітополя про скасування постанови від 17.12.2014 року серія ПС № 280944 - задовольнити частково.

Змінити постанову по справі про адміністративне правопорушення інспектора взводу ДПС ВДАЇ з обслуговування м. Мелітополя, Зінченко Ігоря Володимировича, від 17.12.2014 року серії ПС2 № 280944, звільнивши ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 122 ч. 1 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В.Кучеренко