Справа № 804/10021/14
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 січня 2015 рокусправа № 804/10021/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Малиш Н.І.

суддів: Баранник Н.П. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічев Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровськ апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 липня 2014 року у справі №804/10021/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецналадка» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 07.07.2014 р.

Позовні вимоги обґрунтовані незгодою з висновками відповідача щодо визначення операції з контрагентами, які не мали товарного характеру, оскільки такі не відповідають фактичним даним та обставинам, а позивач в свою чергу додержання норм податкового законодавства при формування податкового кредиту з ПДВ підтверджує належними первинними документами.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 липня 2014р. позов було задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги прийшов до висновку, що відповідачем не надано доказів які б ставили під сумнів виконання угод між позивачем та контрагентом, а у ході розгляду справи встановлено правомірне формування позивачем податкового кредиту, а тому відсутні правові підстави для зменшення суми від'ємного значення.

Колегія суду погоджується з доводами суду першої інстанції та зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідачем в період з 21.05.2014 по 27.05.2014 проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання податкового законодавства України з податку на додану вартість при документальному підтвердженні господарських відносин придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ БК «Гранд Білдінг» (контрагент-постачальник, ) за лютий 2014 р. та подальшої їх реалізації, реальності та повноти відображення в обліку, за результатами якої складено Акт від 30.05.2014 р. № 3868/04-63-22-03/31573282

Перевіркою встановлено порушення позивачем: пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, ст. 185, п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 200.1, 200.2 ст. 200, п. 201.1, 201.10 ст. 201 ПК України, що призвело до формування позивачем податкового кредиту звітного періоду на підставі податкових накладних, які складені з порушенням встановленого законодавством України порядку та формою і не підтверджені первинними документами (актами, довідками, товарно-транспортними накладними), а також не підтверджені перевіркою ДПІ у Печерському районі м. Києва ГУ Міндоходів у м. Києві ТОВ БК «Гранд Білдінг» (контрагент - постачальник, ), в результаті чого за лютий 2014 позивачем завищено суму податкового кредиту у податковій звітності з ПДВ на загальну суму 149489,75 грн., що призвело до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання і сумою податкового кредиту та суми ПДВ, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на загальну суму 149490 грн.

Висновки відповідача ґрунтуються з посиланням на інформацію ДПІ у Печерському районі м. Києва ГУ Міндоходів у м. Києві та нереальність господарських операцій.

07.07.2014 відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 224235,00 грн., в тому числі за основним платежем - 149490,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 74745,00 грн.

Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ БК «Гранд Білдінг» укладено договір поставки від 30.01.2014 №393 відповідно до якого продавець зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити продукцію в номенклатурі, кількості, строки та на умовах, визначених договором та доданою до нього Специфікацією, що є його невід'ємною частиною.

Факт виконання договору підтверджений договором, рахунками-фактурами, видатковими накладними, податковими накладними, товарно-транспортними накладними, оборотно-сальдові відомості. Оплата за поставлений товар відповідачем не спростовується.

Придбані у ТОВ БК «Гранд Білдінг» товари в подальшому використані у виробництві обладнання (муфт, фітингів, вісей, перехідників, втулок, проушин, пружин, грундбукс, корпусів, тощо) та в подальшому готова продукція реалізована ТОВ «Першотравенський ремонтно-механічний завод», ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля».

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Положеннями пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів (послуг), на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п. 201.6, 201.10 ст. 201 ПК України).

При цьому, слід зазначити, що такі операції мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Виконання договору та отримання товару, оплата товару, підтверджується матеріалами справи.

Таким чином суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що факт здійснення позивачем господарських операцій із зазначеними контрагентами підтверджується належними та достатніми первинними документами бухгалтерського обліку, що є підставою для формування податкового кредиту.

Щодо посилання відповідача на Акт перевірки та інформацію інших податкових органі щодо контрагента позивача, колегія суддів зазначає, що неналежне виконання податкових зобов'язань контрагентами позивача тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цих осіб. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку задовольняючи позовні вимоги, а доводи, які викладені відповідачем в апеляційній скарзі, спростовуються дослідженими по справі доказами, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду, тому колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 липня 2014 року у справі №804/10021/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецналадка» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Відповідно до ст. 254 КАС України ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст рішення складено 23 січня 2015року.

Головуючий: Н.І. Малиш

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: А.А. Щербак