Справа № 375/1882/14-а
Суддя: Нечепоренко Л. М.
Дата ухвалення: 2015-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 375/1882/14-а Провадження № 2-а/375/1/15
П О С Т А Н О В А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2015 року Рокитнянський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Нечепоренка Л.М., при секретарі Киричок В.В., за участю представника відповідача - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Рокитне адміністративний позов ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Запрудянської сільської ради про визнання незаконним рішення сільської ради,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся із вказаним позовом посилаючись на те, що його матері - ОСОБА_3 Запрудянська сільська рада своїм рішенням від 15.12.2006 надала право приватизувати земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення селянського господарства відповідно 0,25 га та 0,35 га, розташованих біля належного їй будинку в .АДРЕСА_1. У 2008 році вказаний будинок мати подарувала йому і за його заявою сільська рада надала йому право для приватизації вказаних земельних ділянок в тих не розмірах. Але потім без його згоди рішенням від 13.08.13 сільська рада прийняла рішення про передачу йому у власність 0,25 га під будівництво і 0,25 га для ведення селянського господарства замість 0,35 га, як було вказано у рішенні раніше. Вважає вказане рішення незаконним і просить його скасувати.

В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі та пояснив, що рішеннями сільської ради у 2006 році та у 2009 році біли прийняті рішення про передачу у власність матері, а потім йому 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення селянського господарства 0,35 га, розташованих біля будинку в с.АДРЕСА_1. Але у вересні 2014 року він довідався про інше рішення - від 13.08.13 про виділення йому відповідно по 0,25 га. Він не може виготовити технічну документацію, так як земельні ділянки зменшено і мається спір. Вважає рішення від 13.08.13 незаконним та просить зобов»язати постановити нове рішення, в якому вказати площі земельних ділянок відповідно 0.25 га та 0,35 га.

Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що він неодноразово виїздив для вирішення земельного спору між позивачем та третьою особою - ОСОБА_4, земельні ділянки яких розташовані поруч. Вказані земельні ділянки раніше належали одній особі, яка поділила земельну ділянку вздовж між дітьми і стало дві - вул.Комсомольска,46 та 48. По будинкових книжках за земельною ділянкою позивача рахувалося 0,50 га, що і було виявлено при обмірах. Тому надати більшу площу не було можливості, так як сусідня земльна ділянка була вже приватизована.

Третя особа - ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала позов свого сина та пояснила, що їй надавала сільська рада для приватизації відповідно 0,25 га та 0,35 га, а коли син подав заяву для передачі йому у власність земельних ділянок за тими ж площами, йому виділили менше - по 0,25 га, що вважає невірним, так як сусід самовільно зайняв належну їй частину земельної ділянки і тому в неї вийшло менше.

Третя особа - ОСОБА_4 позов не підтримав та пояснив, що його батько виділив йому частину земельної ділянки по вул.Комсомольській,48 в з.Запруддя, яку він приватизував і вийшло загалом 0,37 га. На вказаній землі розташований житловий будинок і тому він вважає вимоги позивача незаконними, так як в того при обмірах виявлено всього 0,50 га.

Заслухавши сторони, третіх осіб, дослідивши докази по справі? суд вважає, що підстав для задоволення позову немає.

В судовому засіданні встановлено, що за заявою третьої особи - ОСОБА_3 у 2006 році Запрудянською сільською радою були передані їй у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування належного їй на той час житлового будинку та ведення селянського господарства відповідно 0,25 га та 0,35 га, розташованих в .АДРЕСА_1.

У 2008 році вказаний будинок ОСОБА_3 подарувала позивачу і за його заявою сільська рада надала право для приватизації вказаних земельних ділянок за тими ж площами. Спочатку рішенням від 07.10.09 було передано земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення селянського господарства відповідно 0,25 га та 0,35 га, а після обміру займаних позивачем земельних ділянок рішенням від 13.08.13 сільська рада прийняла рішення про передачу йому у власність 0,25 га під будівництво і 0,25 га для ведення селянського господарства. Підставою цього стало фактична площа земельних ділянок, які раніше виділялися по записам у господарських книжках. Крім того, сусід - ОСОБА_4 у 2009 році також подав заяву на приватизацію і 8 грудня 2014 отримав свідоцтва про право власності на земельні ділянки біля житлового будинку по вул.Комсомольскій,48.

Суд вважає, що земельна ділянка? яка була передана у власність позивачу для ведення селянського господарства, до цього була у користуванні іншої особи і тому порушення прав позивача при цьому не вбачається, так як істинні розміри та площа даної земельної ділянки були встановлені після обміру земельної ділянки. Те, що площа земельної ділянки не співпадає із вказаним у рішенні сільської ради за 2009 рік не вказує на те, що з боку відповідача були допущені якісь порушення закону при постановленні рішення, який позивач просить визнати недійсним, так як, на думку суду, позивачем не доведена недійсність даного рішення.

У поясненні голови Запрудянської сільської ради слушно вказано, що площа та розміри земельної ділянки, яка була в користуванні ОСОБА_3 - матері позивача, можуть не співпадати з розмірами та площею земельної ділянки, наданої позивачу для приватизації, так як це не є обов»язком сільської ради надати іншій особі у власність земельну ділянку в тому самому обсязі, яка була в користуванні іншої особи без визначення її меж та розмірів технічними засобами.

У відповідності до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної діляник виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Ст.126 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Тому суд вважає, що підстав для задоволення позову немає, так як позивачем не доведено порушення його прав щодо володіння, користування чи розпорядження земельною ділянкою при прийнятті рішення Запрудянською сільською радою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, так як у рішенні сільської ради про надання дозволу для виготовлення технічної документації вказана орієнтовна площа земельної ділянки, яка передається у власність і її площа та розміри не пов»язана із користуванням попереднім землекористувачем.

В даному випадку позивач може оспорювати до суду порушене його право відносно приватизованої земельної ділянки після отримання державного акту, а не право іншої особи, яка раніше користувалася даною земельною ділянкою.

Погрішності в рішенні сесії від 13.08.13 про надання дозволу позивачу для виготовлення технічної документації, на які вказує в позові позивач, не впливають на його виконання і тому суд рішення з цих питань не приймає.

Керуючись ст.ст.125. 126, 155, 158 ЗК України ст.ст. 6, 9, 11, 17, 18, 71, 99, 136, 158, 159, 161, 162 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Запрудянської сільської ради про визнання незаконним рішення сесії сільської ради.

Постанова в повному обсязі виготовлена 19.01.15.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Рокитнянський районний суд в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя