Справа № 333/5499/14-а(2-а/333/126/14)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2015 р. справа № 333/5499/14-а(2-а/333/126/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чередниченко В.Є.,

суддів: Коршуна А.О., Панченко О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 серпня 2014 року в адміністративній справі № 333/5499/14-а(2-а/333/126/14) за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 09 липня 2014 року звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо не включення в розрахунок пенсії позивача середньомісячної сум матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання, сум індексації заробітної плати та сум компенсації за невикористану відпустку, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування;

- зобов'язати відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії державного службовця починаючи з 17 травня 2011 року з урахуванням у складі заробітної плати сум матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання, сум індексації заробітної плати та сум компенсації за невикористану відпустку, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та керуючись статтею 37 Закону України «Про державну службу» з урахуванням 80 % від суми заробітної плати з моменту переходу на пенсію призначену позивачу як державному службовцю.

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 серпня 2014 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача про відмову у перерахуванні пенсії ОСОБА_1 як державному службовцю на підставі довідки про складові заробітної плати №5017/04 від 19 червня 2014 року, виданою Управлінням Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя. Зобов'язано відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії (враховуючи раніше виплачені суми) державного службовця, починаючи з 01 липня 2014 року, з урахуванням складових заробітної плати, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зазначених у довідці про складові заробітної плати № 5017/04 від 19 червня 2014 року, виданою Управлінням Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанова мотивована тим, що відповідач діяв не в межах та не у спосіб визначний Конституцією та законами України, оскільки отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Крім того вказує на те, що вимоги позивача про проведення перерахунку з дати призначення пенсії не ґрунтуються на законі та оскільки підлягають задоволенню починаючи з 01 липня 2014 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що частиною 2 статті 33 Закону України «Про державну службу» визначено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок, при цьому включення в заробітну плату будь-яких інших виплат як складових частин заробітної плати законодавством не передбачено, у зв'язку з чим для перерахунку пенсії немає законних підстав. Крім того відповідач в доводах апеляційної скарги вказує на те, що Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 відсотків суми їх заробітної плати.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивачеві 17 травня 2011 року була призначена пенсія.

19.06.2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки про складові заробітної плати вих. № 5017/04 від 19.06.2014 року виданої управлінням Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя (а.с.12).

Однак листом №119/Є-9 від 01.07.2014 року відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії, посилаючись при цьому статтю 33 Закону України «Про державну службу» якою визначено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок, проте матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та матеріальна допомога на оздоровлення до щорічної відпустки, грошова винагорода, компенсація за невикористану відпустку, індексація заробітної плати державного службовця та суми компенсації за невикористану відпустку не передбачені як складові частини заробітної плати (а.с.9).

Відмова відповідача у здійсненні перерахунку та виплати позивачу пенсії з урахуванням виплат на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування є предметом спору переданого на вирішення суду.

Суд апеляційної інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 37 Закону України "Про державну службу" пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата -це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України "Про державну службу" передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Враховуючи, що в цих спірних відносинах перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії-стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та стаття 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції зробив вірний висновок про те, що суми на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак які не включаються до складу заробітної плати державного службовця, враховується при обчисленні розміру пенсії позивача.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними посилання відповідача в доводах апеляційної скарги на положення Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» яким передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 відсотків суми їх заробітної плати, оскільки предметом спору у цій справі є перерахунок пенсії, а не її призначення.

Між тим, суд першої інстанції при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, в порушення ч.1 ст. 94 КАС України, безпідставно дійшов висновку про необхідність стягнення судових витрат шляхом їх безспірного списання з рахунку суб'єкта владних повноважень - відповідача.

Враховуючи те, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку та правильно по суті вирішив справу, але із помилковим застосуванням норм процесуального права, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції змінити шляхом викладення абзацу п'ятого її резолютивної частини в новій редакції, в іншій частині постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 198, статтями 205, 207 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя - залишити без задоволення.

Постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 серпня 2014 року в адміністративній справі № 333/5499/14-а(2-а/333/126/14) - змінити, виклавши абзац п'ятий її резолютивної частини в наступній редакції.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко