Справа № 826/9252/14
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2015-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Качур І.А. Суддя-доповідач: Епель О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року Справа: № 826/9252/14

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Бабенка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Київ-Авто» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Київ-Авто» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, за участю Прокуратури Печерського району міста Києва про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київ-Авто» ( далі - позивач ) звернулося до суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України ( далі - відповідач ), за участю Прокуратури Печерського району міста Києва про визнання протиправними та скасування наказу від 10.06.2014 р. № 22 про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об'єкта до експлуатації ТОВ «Київ - Авто» та постанов про накладення штрафу від 17.06.2014 р. № 156/14/7126-51/1706/0213 та № 156/14/7126-52/1706/0213.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 жовтня 2014 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену постанову суду та ухвалити нову про задоволення позову в повному обсязі, так як, на думку апелянта, оскаржуване рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судовому засіданні відповідачем було заявлено клопотання про заміну належної сторони, в якому він просив замінити первинного відповідача у справі - Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві на його правонаступника - Державну архітектурно-будівельну інспекцію України.

Колегія суддів задовольнила зазначене клопотання на підставі ст. 55 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідачем на підставі постанови прокуратури Печерського району м. Києва від 29.04.2014 р. про призначення перевірки була проведена позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ТОВ «Київ-Авто» за адресою: вул. Струтинського, 31-37 у Печерському районі м. Києва.

За результатами перевірки відповідачем складено акт від 03.06.2014 р., згідно з яким, перевіркою встановлено факт зазначення замовником будівництва - ТОВ «Київ-Авто» недостовірних даних в декларації про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція нежилих приміщень будівлі на вул. Струтинського, 31-37 у Печерському районі міста Києва» № КВ 87 від 02.09.2013 р., з урахуванням повідомлення про зміну даних у ній, та в декларації про готовність об'єкта до експлуатації «Реконструкція нежитлових приміщень будівлі на вул. Струтинського, 31-37 у Печерському районі міста Києва» № КВ 34 від 15.10.2013 р. в частині зазначення неправдивої інформації щодо містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки та щодо земельної ділянки, яка фактично використана для будівництва капітальної прибудови ( об'єкту нерухомого майна загальною площею 111,9 кв.м ) з боку вул. Струтинського та сходів з лівого боку будівлі, що призвело до зміни конфігурації будівлі та побудови будівлі на земельній ділянці, яка не надана у власність чи користування ТОВ «Київ-Авто», чим порушено вимоги ч. 2 ст. 5, ч. 2 ст. 8, ч. 2, 4, 5 ст. 26, ч. 8 ст. 36, ч. 10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

03.06.2014 р. відповідачем відносно позивача складено протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та 10.06.2014 р. видано наказ № 22 про скасування реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт і про готовність об'єкта до експлуатації.

За наслідком розгляду матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності 17.06.2014 р. відповідачем на підставі ч. 8 ст. 36, ч. 10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 4, 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» були винесені постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності: № 155/14/7/26-52/1706/02/3, якою на ТОВ «Київ-Авто» накладено штраф у сумі 54810,00 грн., та № 614/7/26-52/1706/02/3, якою на позивача накладено штраф у розмірі 43848,00 грн.

Судова колегія встановила, що задовольняючи даний адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що, оскільки, в межах розгляду справи підтверджена недостовірність даних, зазначених позивачем у деклараціях про початок виконання будівельних робіт та про готовність об'єкта до експлуатації, то відповідачем було правомірно прийнято оскаржувані наказ про їх скасування та постанови про накладення на товариство штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законами України «Про регулювання містобудівної діяльності» ( далі - Закон № 3038-VI ), «Про архітектурну діяльність» ( далі - Закон № 687-XIV ), «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» ( далі - Закон № 208/94-ВР ), Переліком об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, затвердженим Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 р. № 109 ( далі - Перелік № 109 ), нормами Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. № 461 ( далі - Порядок № 461 ) та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 р. № 553 ( надалі - Порядок № 553 ).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону № 3038-VI, вимоги містобудівної документації є обов'язковими для виконання всіма суб'єктами містобудування.

У ч. 2 ст. 8 Закону № 3038-VI передбачено, що планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку.

Згідно з ч. 2, 4, 5 ст. 26 Закону № 3038-VI, суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів.

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Ст. 34 Закону № 3038-VI регламентовано, що замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт Державній архітектурно-будівельній інспекції України або її територіальному органу за місцезнаходженням об'єкта будівництва - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; 2) реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до І - III категорій складності; 3) видачі замовнику відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Відповідно до ч. 8 ст. 36 Закону № 3038-VI, відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації несе Замовник.

У п. 2, 18, 19 Порядку № 461 зазначено, що прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до І - III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Замовник ( його уповноважена особа ) подає особисто або надсилає, рекомендованим листом з описом вкладення: до Інспекції два примірники, декларації за відповідною формою.

Замовник відповідно до закону відповідає за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації.

Згідно з ч. 10 ст. 39 Закону № 3038-VI, замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

У п. 25 Переліку № 109 серед об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, зазначена реконструкція житлових та нежитлових приміщень без зміни їх зовнішньої конфігурації, улаштування в існуючих житлових будинках, адміністративно-побутових будівлях підприємств тв. Громадських будівлях вбудованих приміщень громадського призначення.

Згідно зі ст. 10 Закону № 687-XIV, для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Ч. 1, 2 ст. 41 Закону № 3038-VI передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У п. 5, 7 Порядку № 553 закріплено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Інспекціями за територіальним принципом ( у межах областей ) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Підставою для проведення позапланової перевірки є, зокрема, вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Згідно з п. 16, 17 Порядку № 553, за результатами державного архітектурно- будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до ч. 2 ст. 39-1 Закону № 3038-VI, у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

П. 14, 29 Порядку № 461 передбачено, що у разі виявлення Інспекцією недостовірних даних ( встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації ), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню Інспекцією. Інспекція скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного наказу та виключає запис про її реєстрацію з єдиного реєстру протягом п'яти робочих днів з дня виявлення факту подання недостовірних даних, наведених у декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом. Про скасування реєстрації декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня її скасування.

Відповідно до п. 4, 6 ч. 2 ст. 2 Закону № 208/94-ВР, суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, а також наведення недостовірних даних у зазначеній декларації: на об'єктах I категорії складності - у розмірі вісімнадцяти мінімальних заробітних плат; на об'єктах II категорії складності - у розмірі тридцяти шести мінімальних заробітних плат; на об'єктах III категорії складності - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат; експлуатація або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації: об'єктів I категорії складності - у розмірі вісімнадцяти мінімальних заробітних плат; об'єктів II категорії складності - у розмірі сорока п'яти мінімальних заробітних плат; об'єктів III категорії складності - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат; об'єктів IV категорії складності - у розмірі трьохсот сімдесяти мінімальних заробітних плат; об'єктів V категорії складності - у розмірі дев'ятисот мінімальних заробітних плат.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що правовою підставою для здійснення забудови земельної ділянки суб'єктом містобудівної діяльності із наступним використанням об'єкта будівництва є сукупність таких умов: 1) наявність у нього права власності або користування земельною ділянкою, у відповідності зі ст.ст. 8, 26 Закону № 3038-VI; 2) подання органу архітектурно-будівельного контролю та реєстрація ним декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність об'єкта до експлуатації у порядку ст.ст. 26, 34, 39 Закону № 3038-VI та п. 2 Порядку № 461; 3) зазначення в цих деклараціях замовником достовірних даних, зокрема, щодо правових підстав використання ним земельної ділянки, характеру і обсягу будівельних робіт, які будуть на ній виконані та наявність/відсутність обмежень щодо використання цих земель під будівництво.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач у спірних деклараціях визначив характер будівельних робіт, які ним здійснюються, як реконструкцію нежилих приміщень будівлі загальною площею 364,0 кв.м. по вул. Струтинського, 31-37, яка виконується ним у порядку п. 25 Переліку № 109, тобто без зміни їх зовнішньої конфігурації, а також без використання земельної ділянки для будівництва / а.с. 176-188 /.

Водночас, як було правильно встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами справи, а саме: технічним паспортом / а.с. 82 /, планами цокольного та першого поверхів / а.с. 85-86 /, та не заперечується самим апелянтом в доводах його апеляційної скарги, ТОВ «Київ-Авто» фактично було змінено конфігурацію нежилих приміщень будівлі загальною площею 364,0 кв.м. по вул. Струтинського, 31-37 та добудовано до неї капітальну прибудову загальною площею 111,9 кв.м. з боку вул. Струтинського і сходи з лівого боку будівлі на земельній ділянці, яка не належить позивачу ані на праві власності, ані на праві користування, чим порушено вимоги ч. 2 ст. 5, ч. 2 ст. 8, ч. 2, 4, 5 ст. 26, ч. 8 ст. 36, ч. 10 ст. 39 Закону № 3038-VI.

Більш того, суд апеляційної інстанції зазначає, що рішенням Господарського суду м. Києва від 27.03.2008 р., яке було ухвалено до звернення ТОВ «Київ-Авто» зі спірними деклараціями, за позивачем визнано право власності лише на частку у нерухомому майні в м. Києві по вул. Струтинського, 31-37 розміром 264,30 кв.м.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідач, приймаючи оскаржувані наказ та постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, зокрема, ч. 8 ст. 36, ч. 10 ст. 39, ч. 2 ст. 39-1 Закону № 3038-VI, п. 4, 6 ч. 2 ст. 2 Закону № 208/94-ВР і п.п. 14, 29 Порядку № 461, а тому, в даному випадку, відсутні жодні правові підстави для визнання їх протиправними та скасування.

Посилання позивача в його апеляційній скарзі на те, що строк перевірки достовірності даних, зазначених суб'єктом містобудівної діяльності в деклараціях про початок виконання будівельних робіт та готовність об'єкта до експлуатації, не може перевищувати трьох місяців з дня їх подання, колегія суддів вважає безпідставними і такими, що не узгоджуються з нормами чинного законодавства, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, позапланова перевірка спірного об'єкта будівництва ТОВ «Київ-Авто» була проведена відповідачем на підставі вимоги органів прокуратури / а.с. 10-15 /, а відповідно до п. 7 Порядку № 553, однією з підстав для проведення Інспекцією позапланової перевірки є вимога правоохоронних органів, без обмеження періоду її проведення.

Доводи апелянта стосовно того, що відповідач не наділений повноваженням для скасування реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт та готовність об'єкта до експлуатації, колегія суддів також вважає не обґрунтованими і такими, що суперечать ст. 39-1 Закону № 3038-VI та п.п. 14, 29 Порядку № 461, в яких чітко визначено обов'язок Інспекції скасовувати реєстрацію зазначених декларацій шляхом видачі відповідного наказу в разі виявлення в них недостовірних даних.

Судова колегія також зазначає, що подані апелянтом до суду у ході апеляційного провадження копії договору оренди нерухомого майна ( трьох підвальних підсобних приміщень площею 108,0 кв.м. ) від 27.02.2003 р. б/н із доданим до нього актом приймання-передачі цього майна / а.с. 157-162 / не спростовують правомірності оскаржуваного наказу та постанов, винесених відповідачем, оскільки, відповідно до п. 10 цього договору, строк його дії закінчився 27.02.2006 р., тобто майже за сім років до моменту подання ТОВ «Київ-Авто» відповідачу декларації про початок виконання будівельних робіт. З інших документів, наданих апелянтом суду апеляційної інстанції, а саме: чергового кадастрового плану та реєстру земельних ділянок / а.с. 164-166 / взагалі не вбачається виникнення та/або наявність у ТОВ «Київ-Авто» будь-яких прав на земельні ділянки в м. Києві по вул. Струтинського, 31-37 та/або на об'єктами нерухомого майна, що на них розташовані.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності жодних правових підстав для задоволення цього адміністративного позову та приходить до висновку, що суд першої інстанції повно та правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, з дотриманням вимог ст. 159 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, судова колегія вважає, що апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Київ-Авто» підлягає залишенню без задоволення, а постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 жовтня 2014 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Київ-Авто» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст рішення виготовлений 19.01.2015 р.

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Карпушова О.В.

Кобаль М.І.