Справа № 821/4574/14
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2015-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/4574/14
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Хом'якової В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комсомольського РВ у м. Херсоні Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області, Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) звернулась до суду з адміністративним позовом до Комсомольського районного відділу у м. Херсоні УДМС України у Херсонській області ( далі - Комсомольський РВ у м. Херсоні УДМС України у Херсонській області, відповідач -1), в якому просить визнати протиправною відмову у наданні дозволу на імміграцію рішенням від 19.11.14 № 11/6070 та зобов'язати УДМСУ в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання дозволу на імміграцію в Україну. В позовній заяві зазначено, що оскаржуваним рішенням позивача протиправно позбавлено права на отримання дозволу на імміграцію в Україну, так як в рішенні не вказано конкретних законних підстав для відмови. З свого боку позивачем дотримано всі вимоги чинного законодавства України для отримання дозволу.

Суд залучив до участі в розгляді справи в якості другого відповідача Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області ( далі УДМСУ в Херсонській області , відповідач - 2).

19.12.2014р. позивачем подано до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Комсомольський РВ у м. Херсоні УДМС України у Херсонській області заперечень проти позову не надав, явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Представником Управління Державної міграційної служби України у Херсонській надано суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. Відповідно до наданих заперечень, позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що підставою для прийняття відповідачем -1 рішення про відмову у наданні дозволу на імміграцію слугував лист Управління СБУ України в Херсонській області від 24.10.2014 року про доцільність відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу. Тому вказане рішення про відмову у наданні дозволу на імміграцію є таким, що прийнято відповідачем-1 у порядку та спосіб, що передбачені законодавством.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи положення ст.ст. 122, 128 КАС України, суд розглядає дану справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, встановивши позицію відповідача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

Громадянка Російської Федерації ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в'їхала на територію України з метою постійного проживання в Україні однією сім'єю з чоловіком ОСОБА_4, який є громадянином України, за адресою АДРЕСА_1. ОСОБА_5 30.09.2014р. отримала посвідку на тимчасове проживання за вказаною адресою серія ТП 086900.

07 серпня 2014 року позивач звернулася до Комсомольського РВ у м. Херсоні УДМС України в Херсонській області із заявою про надання дозволу на імміграцію в Україну.

19 листопада 2014року Комсомольським РВ у м. Херсоні УДМС прийнято рішення про відмову позивачу у наданні зазначеного дозволу з посиланням на п. 6 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про імміграцію". Не погоджуючись з даним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з вимогою про його скасування.

Надаючи оцінку обґрунтованості тверджень позивача про протиправність даного рішення суд, вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" №3773-VI від 22 вересня 2011 року, Законом України "Про імміграцію" №2491-ІІІ від 07 червня 2001 року (далі Закон України №2491-ІІІ), Порядком провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1983 від 26 грудня 2002 року.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", іноземці та особи без громадянства в порядку, визначеному законом України про імміграцію, можуть, зокрема, іммігрувати в Україну на постійне проживання.

За ст. 1 Закону № 2491 імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання, а іммігрант - це іноземець чи особа без громадянства, який отримав дозвіл на імміграцію і прибув в Україну на постійне проживання, або, перебуваючи в Україні на законних підставах, отримав дозвіл на імміграцію і залишився в Україні на постійне проживання. Дозвіл на імміграцію надається в межах квоти. Крім того поза квотою імміграцію надається: одному з подружжя, якщо другий з подружжя, з яким він перебуває у шлюбі понад два роки, є громадянином України, дітям і батькам громадян України; особам, які є опікунами чи піклувальниками громадян України, або перебувають під опікою чи піклуванням громадян України; особам, які мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням; особам, імміграція яких становить державний інтерес для України; закордонним українцям, подружжям закордонних українців, їх дітям у разі їх спільного в'їзду та перебування на території України.

Порядок надання дозволу на імміграцію в Україну на постійне проживання та перелік документів, необхідних для отримання такого дозволу визначено ст. 9 Закону № 2491, а підстави для відмови у наданні дозволу на імміграцію вказані в ст. 10 даного закону. Так, дозвіл на імміграцію не надається:

1) особам, засудженим до позбавлення волі на строк більше одного року за вчинення діяння, що відповідно до законів України визнається злочином, якщо судимість не погашена і не знята у встановленому законом порядку;

2) особам, які вчинили злочин проти миру, воєнний злочин або злочин проти людяності та людства, як їх визначено в міжнародному праві, або розшукуються у зв'язку із вчиненням діяння, що відповідно до законів України визнається тяжким злочином, або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, досудове розслідування якого не закінчено;

3) особам, хворим на хронічний алкоголізм, токсикоманію, наркоманію або інфекційні захворювання, перелік яких визначено центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я;

4) особам, які в заявах про надання дозволу на імміграцію зазначили свідомо неправдиві відомості чи подали підроблені документи;

5) особам, яким на підставі закону заборонено в'їзд на територію України;

6) в інших випадках, передбачених законами України.

З метою реалізації положень Закону № 2491 Кабінетом Міністрів України 26 грудня 2002 року прийнято постанову № 1983, якою затверджено Порядок провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію й поданнями про його скасування і виконання прийнятих рішень (далі - Порядок). Цей Порядок визначає процедуру провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію в Україну іноземцям та особам без громадянства, поданням про його скасування та виконання прийнятих рішень, а також повноваження центральних органів виконавчої влади України, підпорядкованих їм органів, які забезпечують виконання законодавства про імміграцію.

Порядок подання заяви про отримання дозволу на імміграцію, перелік необхідних документів та порядок їх розгляду, крім ст. 9 Закону № 2491, визначені пунктами 11-14, за якими територіальні органи і підрозділи після отримання документів від зазначених у пунктах 12 і 13 цього Порядку органів перевіряють у місячний термін правильність їх оформлення, з'ясовують у межах своєї компетенції питання щодо наявності чи відсутності підстав для відмови у наданні дозволу на імміграцію, передбачених статтею 10 Закону України "Про імміграцію", надсилають відповідні запити до регіональних органів СБУ, Робочого апарату Укрбюро Інтерполу та Держприкордонслужби. Регіональні органи СБУ, Робочий апарат Укрбюро Інтерполу та Держприкордонслужба проводять у межах своєї компетенції у місячний термін після надходження таких запитів перевірку з метою виявлення осіб, яким дозвіл на імміграцію не надається. Про результати перевірки інформується орган, який зробив запит.

Як вбачається з наданих заперечень, підставою для відмови у наданні позивачу дозволу на імміграцію є п. 6 ст. 10 Закону України "Про імміграцію".

Судом досліджено лист Управління Служби безпеки України в Херсонській області від 24 жовтня 2014 року № 22/9-3671, з якого вбачається, що з метою недопущення загрози засадам національної безпеки України (використання державними правоохоронними органами Російської Федерації власних громадян, попередньо легалізованих на території України, для проведення протиправної діяльності на території України), та враховуючи військову агресію з боку суміжної держави, керуючись п. 6 ст. 10 Закону № 2491, Служба безпеки України вважає за доцільне відмовити громадянці РФ ОСОБА_1 у наданні дозволу на імміграцію.

Суд зауважує, що в листі Управління СБУ в Херсонській області не наведено жодних фактів, які б свідчили про наявність підстав вважати позивача особою, що вчиняє або є припущення щодо вчинення нею протиправної діяльності на території України, яка б загрожувала національній безпеці. Вказаний лист ґрунтується на інформації щодо існування загрози для національної безпеки загалом, зважаючи на суспільно-політичну ситуацію в південному регіоні України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги.

Відповідачем не надано суду належних доказів існування інших обставин, що передбачені ст. 10 Закону № 2491, які б надали Комосомльському РВ у м. Херсоні УДМС підстави для відмови в наданні дозволу на імміграцію, окрім зазначеного листа УСБУ в Херсонській області, який має рекомендаційний характер. Суд вважає, що відповідач-1 повинен був оцінити обґрунтованість доводів СБУ щодо недоцільності надання позивачу статусу іммігранта, а не вважати даний лист беззаперечним доказом для такої відмови.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди перевіряють чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Слід зазначити, що виявлення невідповідності діяльності суб'єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених у ч. 3 ст. 2 КАС України критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову за умови, що встановлено порушення прав, свобод та інтересів позивача.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває в офіційному шлюбі з громадянином України ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим 30.06.2012р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні, проживає у м. Херсоні та зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, ніякого відношенню до політики або правоохоронних органів Росії не має.

Враховуючи викладене, суд вважає, що приймаючи спірне рішення, перший відповідач не надав належної оцінки наявності законних підстав для відмови в наданні позивачу дозволу на імміграції, тобто діяв необґрунтовано та протиправно, чим порушив права позивача на залишення в Україні для постійного проживання. При цьому, суд вважає за необхідне зобов'язати першого відповідача вжити заходів щодо усунення порушень законодавства і зобов'язати Комсомольський РВ у м. Херсоні УДМС повторно розглянути звернення ОСОБА_1 про надання дозволу на імміграцію в Україну.

По відношенню до другого відповідача суд відмовляє в позові. Доводи другого відповідача про те, що Комсомольський РВ у м. Херсоні УДМС не є юридичною особою, тому не може бути належним відповідачем у справі, суд не приймає, оскільки відповідачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідно до ст. 3 КАСУ статус юридичної особи при цьому не є обов'язковим.

Керуючись ст.ст. 128, 158-163, 167 КАС України, суд, -

постановив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення № 11/6070 від 19.11.14 начальника Комсомольського РВ у м. Херсоні Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області у наданні дозволу на імміграцію ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянки Російської Федерації.

Зобов'язати Комсомольський РВ у м. Херсоні Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області повторно розглянути по суті заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на імміграцію в Україну.

Відмовити в задоволенні позову щодо Управління Державної міграційної служби України у Херсонській області.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 3.1.3