Справа № 820/20885/14
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

21 січня 2015 р. № 820/20885/14

Харківський окружний адміністративний суд у складі Головуючого судді - Зінченка А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецбудмонтаж-Україна» до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного Управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецбудмонтаж-Україна», звернувся до суду з адміністративним позовом до Західної ОДПІ м.Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення № від 22.12.2014 року, яким позивачу донараховано податкове зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 2296624,50 грн. (за основним платежем у сумі 1531083,0 грн. та за штрафними санкціями 765541,50 грн.) .

Позивач вважає зазначене податкове повідомлення-рішення неправомірним, необґрунтованим, безпідставним через відсутність доказів порушення підприємством податкового законодавства, а тому просить скасувати його в повному обсязі.

В судове засідання представник позивача не прибув, але надав до суду клопотання, в якому підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, з посиланням на обставини викладені в позовній заяві та розглядати справу за його відсутності.

В судове засідання представник відповідача не прибув, але надав до суду клопотання, в якому проти позову заперечував, вказав, що винесене податкове повідомлення-рішення повністю відповідає вимогам діючого законодавства, а тому є законним та обґрунтованим, у задоволенні позовних вимог просив відмовити та розглядати справу за його відсутності.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищевикладене, суд відповідно до ст. 128 КАС України ухвалив проводити судовий розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю ««Спецбудмонтаж-Україна» взято на податковий облік Західною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного Управління Міндоходів у Харківській області 01.07.2009 р. за № 219.

Судом встановлено, що на підставі направлення від 21.11.2014 №2089, виданого Західною ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок платників податків управління податкового аудиту Бездєтко Вікторією Михайлівною, згідно із п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.78.1.1 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України та наказу від 21.11.2014 №2594 „Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ „Спецбудмонтаж-Україна", виданого Західною ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області проведена позапланова виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецбудмонтаж-Україна" з питання дотримання вимог податкового законодавства за серпень 2014 року.

За результатами перевірки складено акт № №4395/20-33-22-01-07/36457169 від 09.12.2014 року, яким встановлені порушення п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.4 ст.201 Податкового кодексу, які полягають у відсутності факту здійснення Позивачем господарських операцій з придбання будівельно-монтажних послуг та поставки товарно-матеріальних цінностей по взаємовідносинам з ТОВ «Стройтех-Аньянс» (код 39061799) за серпень 2014 року, у зв'язку з чим укладені Позивачем з постачальником товарів (послуг) ТОВ «Стройтех-Альянс» не спричиняють настання правових наслідків у бухгалтерському та податковому обліку.

На підставі вказаного акту перевірки ДПІ винесено податкове повідомлення - рішення № від 22.12.2014 року, яким позивачу донараховано податкове зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 2296624,50 грн. (за основним платежем у сумі 1531083,0 грн. та за штрафними санкціями 765541,50 грн.)

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 01.08.2014 року між ТОВ «Стройтех-Альянс» та ТОВ «Спецбудмонтаж-Україна» укладено договір субпідряду №У-237-14.

Матеріалами справи підтверджено, що до суду надані наступні документи: завірена копія реєстру виданих та отриманих податкових накладних за серпень 2014 року; оборотно-сальдові відомості по рахунку №631, 6442 за серпень 2014 року; завірена копія договору субпідряду №У-237-14 від 01.08.2014 року, укладеного між ТОВ «Стройтех-Альянс» та ТОВ «Спецбудмонтаж-Україна» та первинна документацію до нього: копії податкових накладних №53 від 29.08.2014 року, №54 від 29.08.2014 року; копії довідок про вартість виконаних будівельних робіт за серпень 2014 року (форма КБ-3) та акти виконаних робіт за серпень 2014 (форма КБ-2), які суд приймає як докази виконання вказаних договорів.

01.08.2014 року між ТОВ «Стройтех-Альянс» та ТОВ «Спецбудмонтаж-Україна» укладено договір субпідряду №У-238-14.

Матеріалами справи підтверджено, що до суду надані наступні документи: копії податкових накладних №55 від 29.08.2014 року, №56 від 29.08.2014 року, №57 від 29.08.2014 року, №58 від 29.08.2014 року; копії довідок про вартість виконаних будівельних робіт за серпень 2014 року (форма КБ-3) та акти приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2014 (форма КБ-2), які суд приймає як докази виконання вказаних договорів.

01.08.2014 року між ТОВ «Стройтех-Альянс» та ТОВ «Спецбудмонтаж-Україна» укладено договір субпідряду №У-231-14

До матеріалів справи надано: копії податкових накладних №1 від 29.08.2014 року, №2 від 29.08.2014 року; копії довідок про вартість виконаних будівельних робіт за серпень 2014 року (форма КБ-3) та акти приймання виконаних будівельних робіт №1, №2 за серпень 2014 (форма КБ-2).

01.08.2014 року між ТОВ «Стройтех-Альянс» та ТОВ «Спецбудмонтаж-Україна» укладено договір субпідряду №У-239-14 .

До матеріалів справи надано: копії податкових накладних №59 від 29.08.2014 року, №60 від 29.08.2014 року, №61 від 29.08.2014 року, №62 від 29.08.2014 року, №63 від 29.08.2014 року, №64 від 29.08.2014 року, №65 від 29.08.2014 року, №66 від 29.08.2014 року, №67 від 29.08.2014 року, №68 від 29.08.2014 року, №69 від 29.08.2014 року, №79 від 29.08.2014 року, №71 від 29.08.2014 року, №72 від 29.08.2014 року, №73 від 29.08.2014 року, №74 від 29.08.2014 року; копії довідок про вартість виконаних будівельних робіт за серпень 2014 року (форма КБ-3) та акти приймання виконаних будівельних робіт №1, №2, №3,№4, №5,№6, №7,№8,№9, №10, №11, №12, №13, №14, №15, №16, за серпень 2014 (форма КБ-2).

01.08.2014 року між ТОВ «Стройтех-Альянс» та ТОВ «Спецбудмонтаж-Україна» укладено договір субпідряду №У-234-14.

До матеріалів справи надано: копії податкових накладних №49 від 29.08.2014 року, №50 від 29.08.2014 року, №51 від 29.08.2014 року, №52 від 29.08.2014 року; копії довідок про вартість виконаних будівельних робіт за серпень 2014 року (форма КБ-3) та акти приймання виконаних будівельних робіт №1, №2, №3, 4 за серпень 2014 (форма КБ-2).

01.08.2014 року між ТОВ «Стройтех-Альянс» та ТОВ «Спецбудмонтаж-Україна» укладено договір субпідряду №У-233-14.

До матеріалів справи надано: копії податкових накладних №4 від 29.08.2014 року, №5 від 29.08.2014 року, №6 від 29.08.2014 року, №7 від 29.08.2014 року, №8 від 29.08.2014 року, №9 від 29.08.2014 року,; №10 від 29.08.2014 року, №11 від 29.08.2014 року, №12 від 29.08.2014 року, №13 від 29.08.2014 року, №14 від 29.08.2014 року, №15 від 29.08.2014 року, №16 від 29.08.2014 року, №17 від 29.08.2014 року, №18 від 29.08.2014 року, №19 від 29.08.2014 року, №20 від 29.08.2014 року, №21 від 29.08.2014 року,; №22 від 29.08.2014 року, №23 від 29.08.2014 року, №24 від 29.08.2014 року, №25 від 29.08.2014 року, №26 від 29.08.2014 року, №27 від 29.08.2014 року, №28 від 29.08.2014 року, №29 від 29.08.2014 року, №30 від 29.08.2014 року,; №31 від 29.08.2014 року, №32 від 29.08.2014 року, №33 від 29.08.2014 року, №34 від 29.08.2014 року, №35 від 29.08.2014 року, №36 від 29.08.2014 року, №37 від 29.08.2014 року, №38 від 29.08.2014 року, №39 від 29.08.2014 року, №40 від 29.08.2014 року, №41 від 29.08.2014 року, №42 від 29.08.2014 року, №43 від 29.08.2014 року,; №44 від 29.08.2014 року, №45 від 29.08.2014 року, №46 від 29.08.2014 року, №47 від 29.08.2014 року, №48 від 29.08.2014 року, №36 від 29.08.2014 року; копії довідок про вартість виконаних будівельних робіт за серпень 2014 року (форма КБ-3) та акти приймання виконаних будівельних робіт №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7, №8,№9, №10,№11,№12,№13,№14,№15.№16,№17,№18,№19,№20,№21,№22,№23,№24,№25,№26,№27,№28,№29,№30,№31,№32,№33,№34,№35,№36,№37,№38,№39,№40,№41,№42,№43,№44, №45 за серпень 2014 (форма КБ-2).

01.08.2014 року між ТОВ «Стройтех-Альянс» та ТОВ «Спецбудмонтаж-Україна» укладено договір субпідряду №У-232-14

До матеріалів справи надано: копії податкових накладних №3 від 29.08.2014 року; копії довідки про вартість виконаних будівельних робіт за серпень 2014 року (форма КБ-3) та акти приймання виконаних будівельних робіт №1 за серпень 2014 (форма КБ-2);

01.08.2014 року між ТОВ «Стройтех-Альянс» та ТОВ «Спецбудмонтаж-Україна» укладено договір субпідряду №У-240-14.

Матеріалами справи підтверджено, що до матеріалів справи позивачем надано: копії податкових накладних №75 від 29.08.2014 року, №76 від 29.08.2014 року, №77 від 29.08.2014 року, №78 від 29.08.2014 року, №79 від 29.08.2014 року, №80 від 29.08.2014 року,; №81 від 29.08.2014 року, №82 від 29.08.2014 року, №83 від 29.08.2014 року, №84 від 29.08.2014 року, №85 від 29.08.2014 року, №86 від 29.08.2014 року,; копії довідок про вартість виконаних будівельних робіт за серпень 2014 року (форма КБ-3) та акти приймання виконаних будівельних робіт №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7, №8,№9, №10, №11, №12 за серпень 2014 (форма КБ-2).

Також судом встановлено, що 01.08.2014 року між ТОВ «Стройтех-Альянс» та ТОВ «Спецбудмонтаж-Україна» укладено договір купівлі продажу №39, виконання якого підтверджується копіями податкових накладних №99-148 від 01.08.2014 року; копіями видаткових накладних та товарно-транспортних накладних, які надані до справи у якості доказів.

Враховуючи вище перелічені документи, суд приходить до висновку, що зазначені договіри, укладені між позивачем та його контрагентами мали на меті настання реальних правових наслідків, що обумовлені ними, оскільки товари (роботи, послуги) були передані, оплата проведена.

Суд вказує, що відповідно до приписів ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх ввезенні на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України;

в)отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та у разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Також, згідно з п. 198.3 ст. 198 ПКУ податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст.39 цього кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 ст.193, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п. 198.6 ПКУ не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п.201.11 ст.201 цього Кодексу).

Суд також вказує, що відповідно до п.1.ст.201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Крім того, згідно з п.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14 жовтня 1997 року,товарно-транспортна документація - це комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу. Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно - матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та заліку виконаної роботи. Під терміном замовник слід розуміти вантажовідправника або вантажоодержувача, який уклав з перевізником договір про перевезення вантажів. При цьому, вантажовідправник - це будь-яка фізична або юридична особа, яка подає перевізнику вантаж для перевезення.

Відповідно до п.п.11.5, 11.7 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14 жовтня 1997 року, товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом і при необхідності печаткою (штампом). Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається перевізнику.

Відповідачем в акті перевірки було зазначено всі товарно-транспортні накладні на перевезення вантажів автомобільним транспортом згідно яких здійснювалось перевезення і їх наявність не оспорювалась сторонами.

Відповідно до п.201.8 ст. 201 Податкового кодексу України, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку , що сума податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включена до податкового кредиту відповідного періоду, дані відповідають додаткам 5 до податкових декларацій з податку на додану вартість, а тому і включення до складу податкового кредиту зазначеної суми ПДВ є правомірним та законним, тобто висновок ДПІ в акті перевірки не відповідає дійсності.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 124 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Угода між позивачем та його контрагентом за період перевірки була укладена у відповідності до норм чинного законодавства та є такою, що відповідає всім вимогам, що встановлюються до даного виду договорів доки зворотне не буде доведено в суді. Тому підстав для висновків щодо нікчемності або недійсності договору не було.

Чинне законодавство України встановлює принцип презумпції правомірності правочину, згідно якого, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Тобто чинне законодавство встановлює, що визнання правочинів недійсним - це виключна прерогатива суду, а не органів державної влади.

Жодним законом України не передбачено право органу державної податкової служби визнавати нікчемними дані, зазначені платником податку у податкових деклараціях. Пунктом 11 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» встановлено, що органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними.

За таких обставин, суд не може погодитися з висновком податкового органу, викладеним у акті перевірки відносно нікчемності укладених правочинів, оскільки в силу статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або, якщо він не визнаний судом недійсним. Будь-яких рішень суду, щодо визнання недійними правочинів, податковим органом не зазначено.

Цивільне право говорить, що зміст правочину становлять права та обов'язки про набуття, зміну або припинення яких учасники правочину домовилися. Як на невідповідність змісту правочинів (договорів підряду), укладених позивачем його контрагентом, в Акті перевірки, складеного ДПІ, стверджується про порушення публічного порядку з посиланням на ст. 228 Цивільного кодексу України, згідно з якою «правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним».

Суд зазначає, що статтею 1 розділу 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Також суд звертає увагу на те, що чинним законодавством України на сторону цивільно-правової угоди, яка є платником податків, не покладено обов'язку перевірки відповідності законодавству установчих документів постачальників товару та дотримання ними вимог податкового законодавства.

Навіть якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Суд вваж є за необхідним вказати, що чинне податкове законодавство не ставить в залежність право позивача на формування податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентом податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Таким чином, суд приходить до висновку про неправомірність донарахування податку на додану вартість та застосування штрафної ( фінансової) санкції.

Суд вказує, що відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятих ним податкових повідомлень-рішень.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі, а заперечення відповідача суд відхиляє як безпідставні і такі, що суперечать діючому законодавству та фактичним обставинам справи.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 160-163, 167, 254 КАС України , суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецбудмонтаж-Україна» до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного Управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Західної об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного Управління Міндоходів у Харківській області № від 22.12.2014 року.

Стягнути з державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецбудмонтаж-Україна» сплачений судовий збір в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Суддя А.В. Зінченко