Справа № 806/5807/14
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2015-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2015 року Житомир справа № 806/5807/14

категорія 10.1

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Романченко Є.Ю., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Баранівському районі Житомирської області до Управління праці та соціального захисту населення Баранівської районної державної адміністрації про стягнення 680,00 грн,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що рішеннями начальника управління Пенсійного фонду України в Баранівському районі Житомирської області №№ 4, 5, 6 і 7 від 08.05.2014 до Управління праці та соціального захисту населення Баранівської районної державної адміністрації за подання недостовірних відомостей, що використовуються у системі персоніфікованого обліку та іншої звітності, передбаченої законодавством за 2007 рік, 2008 рік, 2009 рік та січень 2010 року застосовані фінансові санкції в загальному розмірі 680, 00 грн. На час звернення до суду вказана сума в добровільному порядку відповідачем не сплачена, рішення від 08.05.2014 за №№ 4-7 судом не скасовані. Позивач вважає, що її несплата завдає шкоди інтересах держави, а тому просить стягнути борг у сумі 680,00 грн з відповідача в судовому порядку.

Відповідно до ст. 183-2 КАС України, справа належить розгляду в порядку скороченого провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.

Управління праці та соціального захисту населення Баранівської районної державної адміністрації зареєстровано як платник збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в Управлінні Пенсійного фонду України в Баранівському районі Житомирської області.

Відповідно до статей 14 та 15 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (у редакції до 01.01.2011, далі - Закон), відповідач є страхувальником і, відповідно, платником страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Згідно зі частиною 4 статті 20 Закону, страхувальники зобов'язані подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом.

Відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 106 Закону, за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою або подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку та іншої звітності, передбаченої законодавством, до територіальних органів Пенсійного фонду накладається штраф у розмірі 10 відсотків суми страхових внесків, які були сплачені або підлягали сплаті за відповідний звітний період, за кожний повний або неповний місяць затримки подання відомостей, звітності, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а в разі повторного протягом року такого порушення - у розмірі 20 відсотків зазначених сум та не менше 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується (ч.15 ст. 106 Закону).

Абзацом 6 пункту 7 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року № 2464-VI, який набрав чинності з 01.01.2011 року, визначено, що на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Матеріалами справи підтверджено, що рішеннями Управління Пенсійного фонду України в Баранівському районі Житомирської області від 08.05.2014 № 4, № 5, № 6 і № 7 до Управління праці та соціального захисту населення Баранівської районної державної адміністрації за недостовірне подання відомостей, що використовуються у системі персоніфікованого обліку та іншої звітності, передбаченої законодавством, за 2007 рік, 2008 рік, 2009 рік і січень 2010 року застосовано фінансові санкції у розмірі 170, 00 грн кожним, разом - 680,00 грн.

Рішення отримані відповідачем 13.05.2014, про що свідчить копія повідомлення про вручення поштового відправлення, наявна у матеріалах справи.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, Управління праці та соціального захисту населення Баранівської районної державної адміністрації звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до начальника управління Пенсійного фонду України у Баранівському районі Житомирської області Войтка Олександра Васильовича про їх скасування. Проте ухвалою суду від 24 червня 2014 року (справа № 806/2430/14) позовну заяву Управління праці та соціального захисту населення Баранівської районної державної адміністрації до начальника управління Пенсійного фонду України у Баранівському районі Житомирської області Войтка Олександра Васильовича про скасування рішень № 4, № 5, № 6, № 7 від 08.05.2014 р. повернуто позивачу.

Ухвала суду набрала законної сили, відтак рішення контролюючого органу від 08.05.2014 є чинними, а нараховані ними суми фінансових санкцій підлягають сплаті.

Суд критично оцінює посилання відповідача у письмових запереченнях на те, що позов Управління Пенсійного фонду України в Баранівському районі Житомирської області про стягнення заборгованості задоволенню не підлягає, так як висновки перевірки про наявність порушень є безпідставними, а рішення про застосування фінансових санкцій - протиправними, зважаючи на таке.

Частиною першою статті 138 КАС України визначено, що предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та з урахуванням того, що вимогою заявленого позову є стягнення заборгованості зі сплати фінансових санкцій, застосованих рішеннями від 08.05.2014, то предметом доказування у даній справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими законом пов'язує можливість стягнення боргу у судовому порядку, встановлення факту узгодженості заборгованості, наявності боргу, його сплати у добровільному порядку тощо.

При цьому питання правомірності прийняття рішень, якими до страхувальника застосуванні фінансові санкції за подання недостовірних відомостей, що використовуються у системі персоніфікованого обліку та іншої звітності, передбаченої законодавством, не охоплюється предметом даного позову, оскільки рішення суб'єкта владних повноважень застосування фінансових санкцій не є предметом позову у даній справі, а отже суд не має процесуальних повноважень, у межах розгляду даної справи, здійснювати їх правовий аналіз.

Як було вже відмічено судом відповідач скористався своїм правом на звернення до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Баранівському районі Житомирської області про скасування рішень № 4, № 5, № 6, № 7 від 08.05.2014, втім його позовну заяву було повернуто до відкриття провадження у адміністративній справі.

Доказів повторного звернення відповідача до суду з новим позовом до суду про скасування рішень Управління Пенсійного фонду України в Баранівському районі Житомирської області № 4, № 5, № 6, № 7 від 08.05.2014 суду надано не було.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити.

Керуючись статтями 86, 158-163, 167, 183 - 2, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Баранівської районної державної адміністрації на користь Управління Пенсійного фонду України в Баранівському районі Житомирської області заборгованість у сумі 680,00 грн.

Постанова суду, прийнята в порядку скороченого провадження, виконується негайно, та крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Є.Ю. Романченко