Справа № 2а-3169/10/1370
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2010-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2010 р. № 2а-3169/10/1370

МКВКП Територіальний центр по соціально-трудовій раебілітації
до УПФУ м.Миколаїв
про про скасування рішення ,

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_5,

від відповідача: Проців Г.М., Міськів У.І.

ВСТАНОВИВ:

13 квітня 2010 року на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява МКВКП Територіального центру зайнятості по Соціально-трудовій реабілітації до Управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області про скасування рішення № 237 від 22.12.2009 року на суму 11807, 60 грн. та вимоги № 10 від 06.04.2010 року на суму 8694, 44 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги, підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити.

Представники відповідача проти позову заперечили, з підстав наведених у запереченні (Вих. № 1874/06-12 від 14.05.2010 року) та доповненні до заперечення (Вих.. № 06-22 від 5.07.2010 року), просять у задоволенні позову відмовити.

Суд заслухав пояснення представників сторін, повно, всебічно та об'єктивно оцінив подані докази у їх сукупності та встановив наступне.

Управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області було проведено позапланову перевірку МКВКП «Територіального центру соціальної реабілітації»з питань дотримання вимог законодавства щодо нарахування, обчислення та сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, інших платежів та надання достовірних відомостей до органів Пенсійного фонду, про що складено акт перевірки № 39 від 03.07.2009 року.

Перевіркою встановлено, що облік сум заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески не ведуться в установленому порядку, Центром занижено заробітну плату на яку нараховуються та з якої утримуються страхові внески згідно із відомостями та страховими внесками, відображеними у Розрахунках сум страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за період з квітня 2004 року по травень 2009 року і були подані позивачем до Управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області.

У зв'язку з цим, управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області донараховано страхових внесків на загальну суму 6 961, 44 грн.

Рішенням № 237 від 22.12.2009 р. застосовано фінансову санкцію за донарахування органом пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків в розмірі 11 807,60 грн.

Позивачем подано заперечення до акту перевірки № 39 від 09.07.2009 р. Управлінням Пенсійного фонду України Миколаївському районі Рішенням про результат розгляду заперечення до акту перевірки № 1 від 17.07.2009 року залишено без змін висновок та результати проведення позапланової перевірки.

МКВКП Територіальний центр зайнятості по Соціально-трудовій реабілітації подало скаргу від 27.07.3009 року № 6 про скасування рішення про результати розгляду заперечення. Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області прийнято рішення № 62 від 08.09.2009 року, яким скаргу залишено без задоволення.

Згідно із п. 8.2 Інструкції органи Пенсійного фонду надсилають страхувальнику вимоги, якщо дані документальної перевірки результату діяльності страхувальника свідчать про донарахування сум страхових внесків. Оскільки, Центру донараховано страхові внески, тому управлінням виставлено вимогу про сплату боргу № Ю-49 від 03.07.2009 року на 6 961, 44 грн.

В результаті розгляду заяви Центру від 21.07.2009 р. № 5 в процедурі узгодження вимоги про сплату боргу, управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївському районі рішенням про результат розгляду заяви від 27.07.2009 р. № 1, вимогу про сплату боргу № Ю-49 від 03.07.2009 р. залишено без змін, а заяву страхувальника без задоволення.

Позивач подав скаргу № 7 від 11.08.2009 року до головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про скасування вищезазначеного рішення. Рішення № 67 від 08.09.2009 року скаргу МКВКП Територіального центру зайнятості по Соціально-трудовій реабілітації залишено без задоволення.

Управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області вказало, що у поданих МКВКП Територіального центру зайнятості по Соціально-трудовій реабілітації Розрахунках сум страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за період з січня 2004 року по травень 2009 року лише у звіті за грудень 2006 року зазначено заборговану суму зарплати в сумі 8400,00грн. Так як пред'явлені бухгалтерські документи ведуться не в установленому порядку, - факт невиплати заробітної плати встановити неможливо.

Позивач щодо висновків, зроблених під час перевірки заперечив з тих підстав, що нарахування страхових внесків проводилося за ставкою 4%, а не 33,2 % у зв'язку з тим, що на підприємстві працювало більше інвалідів ніж п'ятдесят відсотків від загальної чисельності працівників.

Крім того, представник позивача звертає увагу суду на те, що відповідачем під час проведення перевірки не взято до уваги сторнування заборгованої заробітної плати ОСОБА_5 за період з 01.01.2006 р. по 28.02.2009 р. на суму 21743,00 грн. Факт сторнування заробітної плати підтверджує Протоколом засновників зборів МКВКП Територіального центру по Соціально-трудовій реабілітації (а.с. 68).

Представник відповідача щодо покликання позивача на сторнування заробітної плати зазначає, що ОСОБА_5 призначено пенсію із врахуванням заробітної плати нарахованої у 2004-2007 роках, тому вказану заробітну плату неможливо сторнувати.

Крім того, відповідачем зроблено запити у інші фонди про надання інформації щодо сторнування заробітної плати позивача. Згідно отриманих відповідей вбачається наступне.

Листом Миколаївського районного центру зайнятості № 1026/04 від 15.04.2010 р. повідомлено відповідача про те, що позивачем при подачі звітності за 2 квартал 2009 року строрновано внесків для застрахованих осіб на суму 13,79 грн., а листом Миколаївської районної виконавчої дирекції Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності № 191 від 12.03.2010 р. повідомлено відповідача про те, що сторнування заробітної плати позивачем за період з 01.01.2004 р. по 31.12.2009 р. не проводилося.

Суд дослідивши надані докази зазначені доводи представника позивача щодо сторнування заробітної плати до уваги не бере, оскільки рішення про сторнування заробітної плати приймалося зборами засновників позивача, а повноваження засновників встановлені Статутом Малого колективного виробничо-комерційного підприємства «Територіального центру по соціальній реабілітації». Згідно п. 4.1 Статуту позивача до компетенції зборів засновників не входить прийняття рішення щодо сторнування нарахованої заробітної плати працівникам за попередні періоди.

Приймаючи рішення Суд виходив з наступного.

Пунктом 1 ст. 4 Закону України «Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»та п. 4.2 Інструкції, передбачено, що для підприємств всеукраїнських громадських організацій інвалідів, де кількість інвалідів становить не менше 50 відсотків від загальної чисельності працюючих, внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування визначаються за ставкою 4 відсотки від суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Відповідно до поданих Центром документів, не вбачається статусу Центру, як всеукраїнської громадської організації інвалідів, тому підстав для сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за ставкою 4 % немає.

Відповідно до "Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України" затвердженого постановою правління Пенсійного фонду Країни 05.11.2009 № 26-1зареєстрованого в Мін'юсті 24.11.2009 №1136/17152), чинним вважається останній електронний або паперовий звіт, поданий страхувальником до закінчення термінів подання звітності, визначених ним Порядком.

Облік застрахованих осіб та персоніфікований облік відомостей про суми заробітної плати (доходу) та страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за періоди до 1 січня 2010 року ведеться із застосуванням постанови правління Пенсійного фонду України від 10.06.2004 року №7-6 "Про порядок формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування" зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.05.2004 за № 1000/9599.

Відповідно до п. 5 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»за донарахування територіальним органом Пенсійного фонду або страхувальником сум своєчасно не обчислених та несплачених страхових внесків накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначених сум за кожний повний або неповний місяць, за який донараховано ці суми.

Управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області прийнято рішення про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків від 22.12.2009 року № 237 в сумі 11 807, 60 грн.

Статтею 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»визначено, що виключно з цим законом регулюються відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, визначається коло осіб, які підлягають державному пенсійному страхуванню, платники страхових внесків, їх права та обов'язки, порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками.

Відповідно до ст. ст. 14, 15, 17 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»МКВКП Територіальний центр зайнятості по Соціально-трудовій реабілітації є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та несе обов'язки з нарахування, обчислення і сплати страхових внесків в установлені строки та в повному обсязі.

Згідно із ч. 6 ст. 18 Закону законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Представником позивача не запечено факту, що ОСОБА_5 нарахування страхових внесків проводилося за ставкою 4%, проте довідки МСЕК про встановлення інвалідності суду не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Що стосується тверджень представника позивача про те, що ним не виплачувалася заробітна плата, а тому у нього немає обов'язку нараховувати та сплачувати внески до пенсійного фонду, Суд зазначає, що відповідно до частини 6 ст. 19 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»та п.п. 5.1.3 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління ПФУ 19.12.2003 р. № 21-1 та зареєстрованої в Мін'юсті України 16.0.2004 року за № 64/8663 страхові внески нараховуються на суми, зазначені в ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також незалежно від того, чи були зазначені суми фактично виплачені після їх нарахування.

Враховуючи вищенаведене, Суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно донараховано позивачу страхових внесків на суму 6961,44 грн. та прийнято спірне рішення № 237 від 22.12.2009 р. про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків, відтак позовні вимоги є необґрунтовані та не підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 7-14, 50, 71, 86, 143, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, визначеному ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови складено та підписано 21 липня 2010 року

Суддя Качур Р.П.