Справа № 1915/17236/12
Суддя: Большакова О.О.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2015 року Справа № 876/3574/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Тернопільського міськрайоного центру зайнятості на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 січня 2013 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Тернопільського міськрайонного центру зайнятості про визнання дій неправомірними, скасування наказу, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

23 жовтня 2012 року ОСОБА_2 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з адміністративним позовом до Тернопільського міськрайонного центру зайнятості про визнання протиправними дій посадових осіб Тернопільського міськрайонного центру зайнятості, скасування наказу Тернопільського міськрайонного центру зайнятості № НТ 120717 від 17 липня 2012 року про зняття ОСОБА_2 з обліку для надання статусу безробітного, зобов'язання надати статусу безробітного та проведення виплат щомісячної допомоги по безробіттю.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 січня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано неправомірними дії Тернопільського міськрайонного центру зайнятості щодо зняття ОСОБА_2 з обліку для надання статусу безробітного. Зобов'язано Тернопільський міськрайонний центр зайнятості надати ОСОБА_2 статус безробітного та провести виплату допомоги по безробіттю. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Із таким судовим рішенням не погодився Тернопільський міськрайонний центр зайнтості, подавши апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати постанову й прийняти нову - про відмову в позові. Апелянт, зокрема, зазначив, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про поважність причин неявки позивача 16 липня 2012 року до Тернопільського міськрайонного центру зайнятості, оскільки довідка прокуратури міста Тернополя щодо перебування позивача у прокуратурі та ознайомлення з матеріалами кримінальної справи не відповідає вимогам чинного законодавства, так як не містить всіх необхідних реквізитів, зокрема, вихідного номеру. Крім того, оскільки ОСОБА_2 ознайомлювався з 10 по 20 липня 2012 року з 10 по 16 годину, він мав можливість відвідати центр зайнятості до 10 або після 16 години, так як робочий час центру зайнятості встановлено з 8 години по 17 годину 15 хвилин. Тому апелянт вважає, що оскільки позивач 16 липня 2012 року не відвідав центр зайнятості без поважних причин, оскаржуваний наказ від 17 липня 2012 року про зняття його з обліку є законним. Також Тернопільський міськрайонний центр зайнятості вважає, що суд першої інстанції розглянув справу з порушенням предметної підсутності, оскільки спір підлягав розгляду окружним адміністративним судом.

ОСОБА_2 подав заперечення на апеляційну скаргу, де зазначив, що оскаржуване судове рішення є законним і обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги - безпідставними.

У судовому засіданні ОСОБА_2 також заперечив щодо задоволення апеляційної скарги та пояснив, що 16 липня 2012 року він з'явився до центру зайнятості зранку. Йому було запропоновано відвідати семінар, але він повідомив спеціаліста про неможливість цього через необхідність явки до прокуратури міста для ознайомлення з матеріалами кримінальної справи на вимогу слідчого.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції дійшов переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 зареєструвався у Тернопільському міськрайонному центру зайнятості в пошуках роботи 9 липня 2012 року.

12 липня 2012 року ОСОБА_2 відвідав центр зайнятості. Наступне відвідування йому було призначено на 16 липня 2012 року.

17 липня 2012 року Тернопільським міськрайонним центром зайнятості було прийнято наказ № НТ 120717, яким позивача було знято з обліку у зв'язку з неявкою до центру зайнятості у визначений день відповідно до абз. 2 п.п. 2 п. 20 Порядку, з 16 липня 2012 року.

Колегія суддів апеляційного суду вважає такий наказ протиправним з таких підстав.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про зайнятість населення» безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу.

Згідно пункту 7 Постанови Кабінету Міністрів України №219 від 14.02.2007 року «Про затвердження Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних» для громадян, зареєстрованих у державній службі зайнятості як таких, що шукають роботу, підбирається протягом семи календарних днів з моменту реєстрації підходяща робота, критерії якої визначені статтею 7 Закону України «Про зайнятість населення».

Якщо громадянин у період пошуку роботи не відвідував центр зайнятості у визначені дні через хворобу або з інших поважних причин, що підтверджується відповідними документами, строк пошуку підходящої роботи продовжується на строк дії поважної причини. У такому разі громадянин повинен звернутися до державної служби зайнятості у день, що настає після видужання чи закінчення дії обставин, зумовлених іншою поважною причиною.

Згідно пункту 10 Постанови КМ України від 14.02.2007 року №219 «Про затвердження Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних» громадяни, зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, і безробітні, зобов'язані виконувати всі рекомендації працівників центру зайнятості, надані у письмовій формі, та відвідувати його в установлений строк.

Пунктом 20 вищевказаного Порядку передбачено, що громадяни, зареєстровані як такі, що шукають роботу, та безробітні, знімаються з обліку у разі неявки у визначений день громадянина, зареєстрованого як такий, що шукає роботу, для надання статусу безробітного та невідвідування центру зайнятості пенсіонером протягом більш як 30 календарних днів без поважних причин після закінчення встановленого строку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 як особа, що шукає роботу, відвідав Тернопільський міськрайонний центр зайнятості 12 липня 2012 року. Йому було призначено наступне відвідування на 16 липня 2012 року.

З доводів відповідача вбачається, що позивач у цей день не з'явився до центру зайнятості без поважних причин.

Однак, такі доводи спростовуються матеріалами справи.

Так, згідно додатку № 1 до персональної картки ОСОБА_2 йому двічі було заплановано відвідування 16 липня 2012 року без зазначення часу. Поряд з одним відвідуванням 16 липня 2012 року наявний підпис ОСОБА_2. Поряд з іншим 16 липня 2012 року такий підпис відсутній та стоїть прочерк.

При цьому у графі «не з'явлення особи» поряд з першим записом та другим записом 16 липня 2012 року відсутні відмітки (а.с. 44).

Як вбачається з переліку ПК у профорієнтаційному заході ОСОБА_2 не взяв участі у семінарі «Техніка пошуку роботи» о 12 годині 16 липня 2012 року (а.с. 63).

Ця обставина визнана і позивачем.

Разом з тим, позивач не взяв участі у семінарі 16 липня 2012 року о 12 годині, оскільки він з 12 липня 2012 року по 20 липня 2012 року з 10 по 16 годину перебував у прокуратурі міста Тернополя, де ознайомлювався з матеріалами кримінальної справи №1673337, що підтверджено довідкою прокуратури м. Тернополя від 20 липня 2012 року (а.с. 55).

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ця обставина об'єктивно перешкоджала позивачу відвідати семінар у центрі зайнятості і є поважною причиною, що зумовила його неявку.

А так, підстав для зняття позивача з обліку не було, а оскаржуваний наказ є протиправним .

Тому позовні вимоги в цій частині слід задовольнити.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що позовні вимоги про зобов'язання центру зайнятості надати позивачу статус безробітного та виплатити допомогу задоволенню не підлягають з таких підстав.

Пунктом 11 цього Порядку встановлено, що Державна служба зайнятості здійснює підбір підходящої роботи для громадян відповідно до вимог статті 7 Закону України «Про зайнятість населення». За відсутності підходящої роботи рішення про надання громадянам статусу безробітних приймається державною службою зайнятості за їх особистою заявою з восьмого дня після реєстрації у центрі зайнятості за місцем проживання як таких, що шукають роботу, і оформляється наказом центру зайнятості, номер і дата якого зазначаються у картці. З наказом про надання чи ненадання статусу безробітного, визначення розміру і строку виплати допомоги по безробіттю чи припинення виплати такої допомоги громадянин повинний ознайомитися та поставити свій підпис в картці обліку прийнятих рішень центру зайнятості.

Тобто, встановлено певну процедуру і передумови надання такого статусу.

Позивач був зареєстрований у центрі зайнятості як такий, що шукає роботу, 9 липня 2012 року, але з 16 липня 2012 року знятий з реєстрації, тобто до закінчення восьмиденного строку.

Тому рішення про надання або відмову у наданні йому статусу безробітного відповідачем не приймалось.

Суд розглядає публічно-правовий спір в межах існуючих правовідносин і не вправі підміняти собою державний орган та приймати рішення замість цього органу в межах його компетенції.

Тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Крім того, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги щодо істотного порушення норм процесуального права при розгляді справи є підставними, оскільки справу було розглянуто Тернопільським міськрайонним судом, в той час як стороною є Тернопільський міськрайонний центр зайнятості - орган державної влади, а тому відповідно до ч. 2 ст. 17 КАС України цей спір підсудний Тернопільському окружному адміністративному суду.

Відповідно до частин другої та третьої статті 159 КАС законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскільки таким вимогам оскаржуване рішення не відповідає, то відповідно до статті 202 КАС України воно підлягає скасуванню, з ухваленням нового - про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Тернопільського міськрайонного центру зайнятості задовольнити, постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 січня 2013 року скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Тернопільського міськрайонного центру зайнятості № НТ 120717 від 17 липня 2012 року про зняття ОСОБА_2 з обліку для надання статусу безробітного.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

В.Я. Макарик

Повний текст виготовлено та підписано 22 січня 2015 року.