Справа № 823/3926/14
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2015-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2015 року справа № 823/3926/14
м. Черкаси
10 год. 25 хв.
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Паламара П.Г.,

при секретарі Овсієнко О.І.,

за участю позивача ОСОБА_1 особисто, представника позивача Драча М.В. за довіреністю, представників відповідача Давиденка К.А., Мальованого Р.В. - за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання недійсним рішення та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) 22 грудня 2014 року звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з питань розгляду матеріалів про визнання учасників бойових дій від 28.11.2014 про відмову у встановленні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 ;

- зобов`язати комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 з питань розгляду матеріалів про визнання учасників бойових дій прийняти рішення щодо встановлення статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 ;

- зобов`язати відповідача видати позивачу посвідчення учасника бойових дій.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням відповідача від 28.11.2014(протокол №11) йому відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій, з тих підстав, що згідно запису в алфавітній книзі призовників 1960 р.н. по Канівському районному військовому комісаріаті на військову службу у 1978 році був призваний ОСОБА_1 , а не ОСОБА_1 та згідно архівної довідки Центрального прикордонного архіву ФСБ РФ від 07.10.2013 №21/59/д-8088 у військовій частині НОМЕР_1 , в тому числі на території Республіки Афганістан проходив військову службу ОСОБА_1 .

В судовому засіданні позивач та представник позивача наполягали на своїх вимогах та просили суд задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач надав суду заперечення на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позову зазначивши, що комісія з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій, рішення про відмову у наданні статусу учасника бойових дій, прийнято відповідно до вимог діючого законодавства у зв`язку з розбіжностями у документах про проходження військової служби та паспортних даних позивача.

Представники відповідача позовних вимог не визнали та просили суд відмовити у їх задоволенні.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, судом встановлено наступне.

У жовтні 2014 року позивач звернувся до комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій з заявою про визнання його учасником бойових дій.

28 листопада 2014 року на засіданні комісії Черкаського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій відповідачем були повторно розглянуті документи позивача.

На розгляд комісії позивачем надані документи, а саме: військовий квиток НОМЕР_2 , копія паспорта НОМЕР_3 , посвідчення учасника бойових дій НОМЕР_4 , копія свідоцтва про народження НОМЕР_5 , довідка ЦПА ФСБ РФ від 17.10.2013 № 21/59/Д-8088.

Відповідачем прийнято рішення відмовити позивачу у наданні статусу учасника бойових дій, у зв`язку з тим, що відповідно до архівної довідки Центрального прикордонного архіву ФСБ РФ від 07.10.2013 №21/59/Д-8088 та військового квитка серії НОМЕР_6 виданого 04.05.1978 на ім`я ОСОБА_1 , у військовій частині НОМЕР_1 , в тому числі на території Республіки Афганістан, проходив військову службу ОСОБА_1 . Крім того, відповідно до алфавітної книги призовників 1960 року народження по Канівському районному військовому комісаріаті у 1978 році на військову службу був призваний ОСОБА_1 .

Комісії обласних військових комісаріатів з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій повинні діяти відповідно до вимог Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, постанов Кабінету Міністрів України № 63 від 08.02.1994 Про організаційні заходи щодо застосування Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, № 302 від 12.05.1994 Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, № 16 від 13.01.1995 року Про застосування пункту 2 статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, наказу Міністра оборони України № 158 від08.04.2009 року Про затвердження Положення про комісії з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України та Інструкції про порядок видачі посвідчень учасника бойових дій, нагрудних знаків Ветеран війни-учасник бойових дійта листів талонів на право одержання проїзних квитків з 50-відсотковою знижкою їх вартості у Збройних Силах України.

Частинами 8 - 10 Положення про комісії з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України та Інструкції про порядок видачі посвідчень учасника бойових дій, нагрудних знаків Ветеран війни-учасник бойових дій та листів талонів на право одержання проїзних квитків з 50-відсотковою знижкою їх вартості у Збройних Силах Українипередбачено, що комісії зобов`язані: приймати до розгляду заяви громадян про визнання їх учасниками бойових дій відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту; реєструвати заяви у спеціальній книзі обліку; інформувати заявника про прийняття заяви до розгляду і дату засідання Комісії; робити запити до відповідних архівних установ, про що повідомляти заявника; розглядати заяви громадян, що надійшли до Комісій, у тримісячний термін; заслуховувати пояснення громадян, які подали заяви, свідків, представників організацій, установ та громадських організацій ветеранів, досліджувати інші докази; у разі відмови в задоволенні вимог, викладених у заяві, рішення доводити до відома громадянина в письмовій формі, а також роз`яснювати порядок оскарження прийнятого рішення.

Комісії приймають рішення щодо визнання громадян учасниками бойових дій на підставі документів, а саме довідок відповідного періоду, підписаних і завірених печаткою; партизанського квитка; посвідчення учасника підпілля; посвідчення до знака За разминирование; грамот, фотографій (оригіналів); газетних матеріалів того періоду, який потребує підтвердження; історичних довідок, документів та інших архівних матеріалів; документів потрібного періоду, де зазначені прізвище, ім`я та по батькові заявника; партійних документів, які підтверджують службу чи роботу заявника у відповідний період; інших документів, на підставі яких можливо зробити достовірний висновок про участь у бойових діях або розмінуванні (траленні бойових мін) ; акта на виконання робіт із розчистки місцевості (територіальних і нейтральних вод) від вибухонебезпечних речовин (бойових мін).

За відсутності через незалежні від заявника причини, необхідних документів, які підтверджують його право на отримання статусу учасника бойових дій, дозволяється брати до уваги показання свідків (не менше двох), які в період, що потребує підтвердження, проходили військову службу чи працювали разом із заявником та яких визнано учасниками бойових дій.

У архівній довідці Центрального прикордонного архіву ФСБ РФ від 07.10.2013 №21/59/Д-8088 зазначено, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 знаходився на території Республіки Афганістан з 21 січня 1980 року по 03 червня 1980 року.

Факт проходження строкової військової служби підтверджується витягом з алфавітної книги призовників 1960 року народження по ІНФОРМАЦІЯ_2 , де зазначено, що у 1978 році на військову службу був призваний ОСОБА_1 .

Будь яких інших документів на розгляд Комісії позивачем не надавалось.

Нормою п.1, 8 ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи (вчинені) прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування,суд прийшов до висновку, що в позовній заяві наведені обставини, які не підтверджуються достатніми доказами та свідчать про необґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до вимог частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні та належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 9, 69-71, 86, 94, 97, 122, ст. ст. 158-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку, передбаченому ст. ст. 185 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя П.Г. Паламар