Справа № 420/2439/12 (2а/420/48/12)
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2015-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" січня 2015 р. м. Київ К/800/5812/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:
Головуючого Рецебуринського Ю.Й.,
Суддів Ємельянової В.І.,
Заїки М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Криворізькому районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Криворізькому районі Дніпропетровської області (далі Управління) на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року,
В С Т А Н О В И Л А:
У липні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати неправомірними дії Управління щодо відмови у перерахунку пенсії із заробітної плати у зоні відчуження по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи за період з 1 квітня 1987 року по 10 квітня 1987 року, з 12 квітня 1987 року по 30 квітня 1987 року; зобов`язати Управління призначити, нарахувати і виплачувати пенсію відповідно до статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» та підпункту 4 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із заробітної плати, отриманої за роботу у зоні відчуження з 1 квітня 1987 року по 10 квітня 1987 року, з 12 квітня 1987 року по 30 квітня 1987 року, визначеної виходячи із заробітної плати, отриманої за основним місцем роботи (збереженої заробітної плати), з урахуванням фактично відпрацьованого часу в зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (підвищення до 100 % тарифної ставки, кратності, премії), доплати за вихідні і святкові дні, нарахованої за фактично відпрацьований час, з урахуванням встановленої кратності, з 1 січня 2012 року.
Постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2012 року відмовлено у задоволенні позову.
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нову постанову про часткове задоволення позову. Визнано протиправними дії Управління щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії із заробітної плати у зоні відчуження по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи з 1 квітня 1987 року по 10 квітня 1987 року, з 12 квітня 1987 року по 30 квітня 1987 року. Зобов`язано Управління призначити, нарахувати і виплатити ОСОБА_1 пенсію з 1 лютого 2012 року відповідно до вимог статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» та підпункту 4 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із заробітної плати, отриманої за роботу у зоні відчуження з 1 квітня 1987 року по 10 квітня 1987 року, з 12 квітня 1987 року по 30 квітня 1987 року.
У касаційній скарзі відповідач, просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року та залишити в силі постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2012 року.
Справа вирішується в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами відповідно до статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки відсутні клопотання всіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.
З`ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судами встановлено, що з 12 лютого 1987 року по 10 травня 1987 року ОСОБА_1 у складі військової частини №83212 брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, внаслідок чого був безстроково визнаний інвалідом IIІ групи.
Позивач отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
В січні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії відповідно до підпункту 4 пункту 3 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Відповідно до розпорядження відповідача від 2 лютого 2012 року №130211 позивачу з 1 січня 2012 року нараховується пенсія по інвалідності у розмірі 2098 грн 61 коп., виходячи з положень підпункту 3 пункту 3 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яким передбачено, що у разі, коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше як 12 місяців підряд, заробітна плата для обчислення пенсій обчислюється виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження.
Листом від 4 травня 2012 року №10/281 Управлінням відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні його заяви.
Відповідно до архівної довідки галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 31 липня 2012 року №83771 та довідки Криворізького районного військового комісаріату позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при військовій частині №83212, дислокованої на 2 км північніше с. Оране, Іванківського району, Київської області у період з 12 лютого 1987 року по 11 травня 1987 року, виконуючи ремонтні роботи в зоні №3 «Рудий Ліс» в березні 1987 року - 30 березня 1987 року та 31 березня 1987 року; з 1 квітня 1987 року по 10 квітня 1987 року, з 12 квітня 1987 року по 30 квітня 1987 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач обгрунтовано здійснює нарахування пенсії відповідно до підпункту 3 пункту 3 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки позивач перебував повні календарні місяці у зоні відчуження у березні 1987 року (31 день) та у квітні 1987 року (30 днів).
Задовольняючи позов частково, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивач перебував у зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в березні 1987 року 2 календарні дні та у квітні 1987 року 29 календарних днів, що є меншим повних календарних місяців, тому має право на перерахунок пенсії за підпунктом 4 пункту 3 Порядку.
Згідно з частиною першою статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.
Відповідно до підпункту 4 пункту 3 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986 - 1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.
Таким чином, розмір пенсії по інвалідності ставиться в залежність від заробітку, фактично отриманого особою у період її роботи в зоні відчуження.
Вирішуючи спір, суди не встановили, в якому розмірі позивач фактично отримав заробітну плату за квітень 1987 року та якими первинними документами це підтверджується (розрахунковим листом, табелем обліку робочого часу тощо).
Частиною першою статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно зі статтею 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Криворізькому районі Дніпропетровської області задовольнити частково.
Скасувати постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2012 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю.Й. Рецебуринський

Судді В.І. Ємельянова

М.М. Заїка