Справа № 9101/104808/2012
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2013-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 липня 2013 рокусправа № 2а/0470/4534/12

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Проценко О.А.

суддів: Туркіної Л.П. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Дніпропетровську

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2012р. у справі № 2а/0470/4534/12

за позовом Публічного акціонерного товариства "Комбінат "Придніпровський"

до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Дніпропетровську

про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство "Комбінат "Придніпровський" (далі по тексту - позивач) звернулося до адміністративного суду з позовом про:

- визнання протиправними дій Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Дніпропетровську Державної податкової служби (далі по тексту - відповідач, податковий орган, СДПІ по роботі з ВПП у м.Дніпропетровську) щодо визнання у акті №7/08-03/2-01528186 від 06.01.2012 року правочинів, вчинених позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Самара-Агро Плюс" за період з 01.05.2011 року по 31.05.2011 року, нікчемними;

- визнання протиправними дій відповідача, які полягають у викладенні в акті №7/08-03/2-01528186 від 06.01.2012 року протиправних висновків про безтоварність та нікчемність фінансово-господарських операцій, вчинених між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Самара-Агро Плюс" за період з 01.05.2011 року по 31.05.2011 року;

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 30 січня 2012 року відповідача, яким позивачу донараховано податок на додану вартість у сумі 689174 грн. і штраф - 1 грн.

Позивач обґрунтував свої позовні вимоги нормами Податкового кодексу, та зазначив, що господарські операції між ПАТ "Комбінат "Придніпровський" та ТОВ "Самара-Агро Плюс" відбувались в межах правочину, який повністю відповідає вимогам законодавства, означені господарські взаємовідносини мали реальний характер, операції - товарні, первинні бухгалтерські документи оформлені належним чином.

Постановою суду першої інстанції позов задоволено. При цьому суд зазначив, що висновки акту перевірки відповідача не відповідають дійсним подіям, суперечать наявним у ПАТ "Комбінат "Придніпровський" документам та нормам чинного законодавства.

Не погодившись з висновками суду першої інстанції, відповідач оскаржує постанову суду в апеляційному порядку. Апелянт вважає судове рішення незаконним, просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову. На обґрунтування апеляційних вимог зазначається, що приймаючи постанову, суд першої інстанції не встановив та не дослідив належним чином фактичні обставини, невірно застосував норми матеріального права. Відповідач стверджує, що між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Самара-Агро Плюс" фактичні операції не здійснювалися, а сформовані по нереальним операціям документи слід вважати юридично дефектними.

Позивач заперечує проти задоволення апеляційної скарги, судове рішення вважає законним та обґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, Акціонерне товариство відкритого типу Акціонерна компанія "Комбінат "Придніпровський" зареєстроване рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 22.12.95 свідоцтво № 01528186, реєстраційний №11252-АТ. Зміни та доповнення до статуту №1, №2, №3 зареєстровані розпорядженнями Дніпропетровського міськвиконкому від 07.02.97р. № 93-р, від 09.10.1998р. № 1023-р., від 26.05.03р. відповідно (а.с.52-84, Т.1).

Згідно протоколу №20 від 29.04.04р. загальних зборів акціонерів прийнято рішення про зміну назви АТВТ АК "Комбінат "Придніпровський" в ВАТ АК "Комбінат "Придніпровський". Нова редакція статуту ВАТ АК "Комбінат "Придніпровський" зареєстрована 08.09.04р. №001702.

З урахуванням змін, зареєстрованих виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради (зміна найменування) ПАТ "Комбінат "Придніпровський" було перереєстровано 07.12.10р. №2004702 і зміни внесено до статуту у новій редакції, затвердженого позачерговими загальними зборами акціонерів, протокол №б/н від 30.11.10р.

Код ПАТ "Комбінат "Придніпровський" за . Місцезнаходження ПАТ "Комбінат "Придніпровський" відповідно до установчих документів: 49051, м.Дніпропетровськ, вул. Журналістів,15.

Підприємство взято на податковий облік до ДПІ в Індустріальному районі м.Дніпропетровська 15.01.96 № 1541. У зв'язку із зарахуванням платника податків до категорії великих платників податків підприємство з 14.07.2000 за №148-28-124 знаходиться на обліку в СДПІ по роботі з ВПП у м.Дніпропетровську.

В грудні 2011р. податковим здійснено позапланову виїзну перевірку Публічного акціонерного товариства "Комбінат "Придніпровський" з питання дотримання вимог податкового законодавства України, правильності, повноти та сплати податків до бюджету при фінансово-господарських відносинах з ТОВ "Самара-Агро Плюс" за період з 01.05.2011 по 31.05.2011.

За результатами перевірки складено акт №7/08-03/2-01528186 від 06.01.2012 року "Про результати позапланової виїзної перевірки ПАТ "Комбінат "Придніпровський" (код за ) з питань відображення в податковому та бухгалтерському обліку господарських операцій по взаємовідносинах з ТОВ "Самара-Агро Плюс" (код за ) за період з 01.05.11 по 31.05.11р.».

В акті перевірки зазначається про порушення позивачем:

1. п. 187.1 ст. 187 Податкового Кодексу України, а саме:

- занижено податкове зобов"язання в податковій декларації за травень 2011р. на суму 4788 грн.

- занижено податкове зобов"язання в податковій декларації за вересень 2011р. на суму 4788 грн.

2. п.198.3, п.198.6 ст. 198 податкового кодексу України завищено податковий кредит в податкових деклараціях за травень 2011 року в сумі 689174 грн.

3. п. 137.10 ст. 137, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України в результаті чого, занижено податок на прибуток за ІІ квартал на загальну суму 1530851 грн.

Висновки податкового органу ґрунтуються на тому, що правочини (угоди) між ПАТ "Комбінат "Придніпровський" та ТОВ "Самара-Агро Плюс" є нікчемними та не створюють юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з їх недійсністю.

На підставі акту перевірки відповідачем відносно позивача винесено податкове повідомлення-рішення від 30 січня 2012 року № з визначення суми зобов'язання з податку на додану вартість на 689174 грн. та застосовано штраф в розмірі 1 грн. (а.с.35, Т.1).

За результатами адміністративне оскарження позивачем вказаного податкового повідомлення-рішення скарги позивача залишені без задоволення.

Аналіз матеріалів справи та норм права, які регулюють спірні правовідносини, показав наступне.

Згідно з п.20.1.4 п.20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПКУ) зазначено, що органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п. 75.1.2 ст.75 ПКУ документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до вимог п. 78.4 ст. 78 ПКУ про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Згідно з пунктами 4, 5, 6 розділу І Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом ДПА України № 984 від 22.12.2010 року (далі - Порядок № 984), акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства, факти виявлених порушень викладаються в акті чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовано в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

За кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, та зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення (пункт 5.2 розділу II Порядку № 984).

У п.54.3. ст. 54 Податкового кодексу України визначенні випадки, коли контролюючий орган самостійно визначає суму податкових зобов'язань платника податків.

Так, контролюючий орган самостійно визначає суму податкових зобов'язань платника податків у разі, коли:

- платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію (пп.54.3.1 п.54.3 ст.54 ПКУ);

- дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках (пп.54.3.2 п.54.3 ст.54 ПКУ);

- згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган (пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПКУ);

- рішенням суду, що набрало законної сили, особу визнано винною в ухиленні від сплати податків (пп.54.3.4 п.54.3 ст.54 ПКУ);

- дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом (пп.54.3.5 п.54.3 ст.54 ПКУ);

- результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов'язань, визначених платником податків у митних деклараціях (пп.54.3.6 п.54.3 ст.54 ПКУ).

Відповідно до ч.І статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Стаття 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначає, що господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від. 16.07.1999р. № 996-XIV визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 198.3. ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, що встановленою пунктом 193.1. статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду.

Згідно з п. 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11. статті 201 цього Кодексу).

Положенням п. 201.10. статті 201 Податкового кодексу України визначено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відноситься до податкового кредиту.

Відповідно до статті 215 Цивільного Кодексу України від 16.01.2003 № 435 (далі - ЦК України) підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин) - у цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно із статтею 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 203 ЦК України передбачено загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину. Зокрема зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановлений законом, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частино 1 статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із частиною 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Умовою для визнання недійсним правочину, який суперечить інтересам держави та суспільства, є встановлення умислу в діях осіб, що уклали такий правочин. При цьому носіями протиправного умислу юридичних осіб-сторін такого правочину є посадові особи цих юридичних осіб.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" від 15.05.2003 № 755-IV, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Матеріали справи підтверджують, що протягом травня 2011р. ПАТ "Комбінат Придніпровський" здійснював господарські операції з ТОВ "Самара-Агро Плюс" (), з отримання за договором №23 від 01.11.2011р. молока у травні 2011р. та транспортно-експедиційних послуг за договором №188 від 26.03.2011р. Отримане молоко було оприбутковано ПАТ "Комбінат Придніпровський", відображено в бухгалтерському обліку, оформлено відповідними первинними документами обліку. Розрахунок з ТОВ "Самара-Агро Плюс" за отримане молоко було проведено в безготівковій формі через банківські установи, сума ПДВ за отримане в травні 2011р. молоко та транспортні послуги склала 689174 грн. з урахуванням виправлення помилок.

В Акті міститься посилання на Акт перевірки Новомосковської ОДПІ від 25.07.2011р. №15419/7/23-231, де вказується, що 87% податкового кредиту ТОВ "Самара-Агро Плюс" () за квітень-травень 2011р. сформовано за рахунок ТОВ ТД "Нові Системи" ().

В Акті також вказується, що згідно Акту позапланової невиїзної перевірки від 07.07.2011р. №1649/23-3/32804346 ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ТОВ ТД "Нові Системи" () підприємство ТОВ ТД "Нові Системи" відсутнє за місцезнаходженням, новий директор ТОВ податкову звітність не підписував та не надавав. Таким чином, не підтверджено взаємовідносини між ТОВ "Самара-Агро Плюс" та ТОВ ТД "Нові Системи" з питання формування податкового кредиту з ПДВ за квітень-травень 2011р., у ТОВ ТД "Нові Системи" встановлено відсутність матеріально- технічних ресурсів та достатнього персоналу для здійснення операцій з постачання молока. Таким чином не підтверджується постачання молока від ТОВ ТД "Нові Системи" до ТОВ "Самара-Агро Плюс".

На думку податкового органу, це в свою чергу, тягне нікчемність правочинів між ТОВ "Самара-Агро Плюс" та ПАТ "Комбінат Придніпровський". З вищезазначеного податковий орган дійшов висновку, що по операціях отримання молока від ТОВ "Самара-Агро Плюс" ПАТ "Комбінат Придніпровський" безпідставно віднесено до податкового кредиту суми ПДВ, сплачені ТОВ "Самара-Агро Плюс" в складі розрахунків за молоко протягом травня 2011р. у сумі 689174 грн.

Відповідач робить висновок, що отримання молока від ТОВ "Самара-Агро Плюс" ПАТ "Комбінат Придніпровський" документально не підтверджено.

Проте, як свідчать матеріали справи, на момент здійснення правовідносин підприємство-контрагент позивача ТОВ "Самара-Агро Плюс" був зареєстрований як юридична особа та платник податків, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 29.05.2012 (серія АА № 307432), код ЄДРПОУ - 37259341.

Надаючи оцінку даним обставинам, суд першої інстанції у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» використовує позицію Європейського суду, викладену в рішенні Європейського суду з прав людини від 22.01.2009 у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03), де зазначено, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ, який нараховується у ланцюгу поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки до отримувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

В цьому сенсі слід також застосувати ст. 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність має індивідуальний характер, тому підприємство ПАТ "Комбінат "Придніпровський" не може нести відповідальність за порушення чинного законодавства третіми особами.

Таким чином, в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 30 січня 2012 року висновки суду є обґрунтованими та законними.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо оцінки висновків податкового органу за результатами перевірки, визначеними в акті від 06.01.2012р. №7/08-03/2-01528186. Проте, акт перевірки як і інформація, яка міститься в ньому, не є рішенням владної особи, яке може бути оскаржене в судовому порядку.

Акт є лише доказом, який на рівні з іншими доказами, оцінюється судом на предмет достовірності та допустимості.

Таким чином, заявивши вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо визначення в акті перевірки від 06.01.2012р. №7/08-03/2-01528186 протиправних висновків про безтоварність та нікчемність фінансово-господарських операцій, вчинених між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Самара-Агро Плюс" за період з 01.05.2011 року по 31.05.2011 року, позивач обрав невірний спосіб захисту порушеного права. Зазначені вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи, що судом вищевказане не враховано, в цій частині задоволених позовних вимог постанову суду слід скасувати, відмовивши позивачу в задоволенні даних позовних вимог.

З урахуванням вищезазначеного, апеляційну скаргу відповідача слід задовольнити частково, скасувавши постанову суду в частині позовних вимог щодо визнання протиправними дій відповідача стосовно визначення в акті перевірки від 06.01.2012р. №7/08-03/2-01528186 висновків про нікчемність правочинів та фінансово-господарських операцій, вчинених позивачем з Товариством з обмеженою відповідальністю «Самара-Агро Плюс» за період з 01.05.2011р. по 31.05.2011р. В задоволенні цієї частини позовних вимог слід відмовити. Рішення суду в іншій частині є законним.

Керуючись ст.ст.195,196,198,202,205,207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Дніпропетровську на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2012р. у справі №2а/0470/4534/12 задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2012р. у справі №2а/0470/4534/12 скасувати в частині позовних вимог щодо визнання протиправними дій відповідача стосовно визначення в акті перевірки від 06.01.2012р. №7/08-03/2-01528186 висновків про нікчемність правочинів та фінансово-господарських операцій, вчинених позивачем з Товариством з обмеженою відповідальністю «Самара-Агро Плюс» за період з 01.05.2011р. по 31.05.2011р. В задоволенні цієї частини позовних вимог відмовити.

В іншій частині постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2012р. у справі №2а/0470/4534/12 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України та може бути оскаржена згідно зі ст.212 КАС України.

Головуючий: О.А. Проценко

Суддя: Л.П. Туркіна

Суддя: А.В. Шлай