Справа № 815/6334/14
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2015-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6334/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2015 року

09год50хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

Розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Безпека підприємництва та бізнесу" про накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна позовна заява Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області, в якій позивач просить суд накласти арешт на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку та належать ТОВ "Безпека підприємництва та бізнесу", а саме: ФАБ "ПІВДЕННИЙ" м. Одеса, р/р 5101, МФО 328964 для погашення податкового боргу з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі - 1481, 31 грн.

Відповідач заперечення на позов не надав, у судові засідання не з'явився, незважаючи на те, що про дату, час та місце судового засідання повідомлявся шляхом направлення на адресу підприємства, зазначену у витягу з ЄДР юридичних та фізичних осіб-підприємців, судових повісток.

Відповідно до ч. 11 ст. 35 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, в заяві від 10.12.2014р. просив розглянути справу за відсутності представника податкового органу.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ТОВ "Безпека підприємництва та бізнесу" перебуває на обліку платника податків у ДПІ у Суворовському районі м.Одеси 29.06.2006 року за №00.

Підпунктом 16.1.3, 16.1.4 п.16.1 ст.16 Кодексу визначено, що платник податків зобов'язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

П.п.20.1.19 п.20.1 ст.20 Кодексу передбачено, що контролюючі органи мають право: застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Підпунктом 14.1.175 п.14.1 - ст.14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

ТОВ "Безпека підприємництва та бізнесу" має податковий борг перед бюджетом по податку на додану вартість у сумі 1482, 00 грн.

Відповідачеві була надіслана податкова вимога №31-15 від 07.08.2013 року, яка була ним отримана 09.08.2013р.

Відповідно до п.п.20.1.33 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Суд зазначає, що підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, визначені пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються з однакових підстав, але розрізняються процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів)

Зазначене випливає із системного тлумачення правових норм, які містяться у статті 94 Податкового кодексу України. Ці норми регулюють як правовідносини, що виникають при накладенні адміністративного арешту майна, так і арешту коштів платника податків, причому зміст правового регулювання викладається в єдиному контексті.

Додаткові випадки накладення арешту на кошти платника податків, крім тих, що визначені статтею 94 цього Кодексу, визначені п.п. 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України.

Наведена законодавча норма встановлює одночасно як право податкового органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі.

Відсутність підстав для застосування арешту коштів платника податків, передбачених підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, серед підстав для застосування адміністративного арешту, що входять до переліку, встановленого пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України (сформульованого як вичерпний), не може розглядатися як перешкода для застосування арешту коштів на рахунках платника податків у відповідних випадках.

Наведене пояснюється тим, що норма підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України є імперативною і обов'язковою до виконання, зміст її є самостійним, чітким і зрозумілим. Норми підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 та пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України не заперечують за змістом одна одну, оскільки регулюють різні правовідносини. Так, норми пункту 94.2 Податкового кодексу України визначають загальні підстави для застосування арешту як майна, так і коштів платника податків. Натомість підпункт 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України регулює інше коло суспільних відносин, а саме питання накладення арешту виключно на кошти платника податків та інші цінності, що знаходяться у банках, причому в специфічній ситуації за відсутності достатнього для погашення податкового боргу майна.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що позивачем з метою встановлення наявності активів у відповідача направлені запити до державних органів реєстрації, в результаті чого отримано довідки, а саме: довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в якій зазначено, що станом на 15.07.2014 року відомості про нерухоме майно ТОВ «Безпека підприємництва та бізнесу» у реєстрі відсутні; 05.02.14 року на адресу УДАІ УМВС України в Одеській області направлено запит з проханням надати інформацію про наявність на обліку ДАІ транспортних засобів, що перебувають у власності ТОВ «Безпека підприємництва та бізнесу». Відповідно до листа відділення РЕР ДАІ з обслуговування м. Одеси № 2 підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Одеській області за ТОВ «Безпека підприємництва та бізнесу» транспортні засоби не зареєстровані; 20.02.2014 року на адресу ГУ Держземагентства в Одеській області направлено запит про надання інформації про наявність земельних ділянок та документів, що посвідчують право власності або користування земельною ділянкою ТОВ «Безпека підприємництва та бізнесу». На вищезазначений запит надано відповідь від 06.03.2014 року, в якій зазначено, що інформація про наявність земельних ділянок та документів, що посвідчують право власності або користування земельною ділянкою ТОВ «Безпека підприємництва та бізнесу», відсутня.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що у відповідача відсутнє майно для погашення податкового боргу в сумі 1481, 31 грн.

До теперішнього часу податковий борг відповідачем не погашено, докази зворотнього в справі відсутні.

Відповідно до п.10.1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року №22, виконання банком арешту коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, здійснюється за постановою державного виконавця чи рішенням суду (у тому числі ухвалою, постановою, наказом, виконавчим листом суду) про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, установленому законом.

Банк приймає до виконання постанову державного виконавця та/або рішення суду, які доставлені до банку самостійно державним виконавцем, слідчим, представником суду, органу державної податкової служби або які надійшли рекомендованим або цінним листом, відправником якого є суд, державний виконавець, слідчий, орган державної податкової служби.

Пунктом 10.2 Інструкції передбачено, що арешт за постановою державного виконавця або за рішенням суду (далі - документ про арешт коштів) накладається на кошти, що обліковуються за рахунками, відкритими клієнтами в банку, відповідно до нормативно-правових актів Національного банку, що регулюють порядок відкриття та використання рахунків.

Також, п.10.3 вказаної Інструкції визначено, що арешт на підставі документа про арешт коштів може бути накладений на всі кошти, що є на всіх рахунках клієнта банку, без зазначення конкретної суми, або на суму, що конкретно визначена в цьому документі. Якщо в документі про арешт коштів не зазначений конкретний номер рахунку клієнта, на кошти якого накладений арешт, але обумовлено, що арешт накладено на кошти, що є на всіх рахунках, то для забезпечення суми, визначеної цим документом, арешт залежно від наявної суми накладається на кошти, що обліковуються на всіх рахунках клієнта, які відкриті в банку, або на кошти на одному/кількох рахунку/ах.

Пункт 10.6 Інструкції вказує, що залежно від наявності/відсутності коштів на рахунку клієнта, на кошти якого накладено арешт, банк здійснює такі дії: якщо на рахунку є кошти в сумі, що визначена документом про арешт коштів, то банк арештовує їх на цьому рахунку та продовжує виконання операцій за рахунком клієнта. Документ про арешт коштів банк обліковує на відповідному позабалансовому рахунку; якщо на рахунку клієнта недостатньо визначеної документом про арешт коштів суми коштів, то банк арештовує на цьому рахунку наявну суму коштів, обліковує цей документ на відповідному позабалансовому рахунку і не пізніше ніж наступного робочого дня письмово повідомляє орган, який надіслав документ про арешт коштів, про недостатність коштів для його виконання; якщо на рахунку клієнта немає коштів для забезпечення виконання документа про арешт коштів, то банк обліковує його на відповідному позабалансовому рахунку і не пізніше ніж наступного робочого дня письмово повідомляє орган, який надіслав документ про арешт коштів, про відсутність коштів для його виконання.

Отже, у ДПІ у Суворовському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області є всі законні підстави для звернення до суду з позовом про накладення арешту на кошти та інші цінності платника податків, що знаходяться в банку боржника, в якого відсутнє майно.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про накладення арешту на кошти та інші цінності Товариства з обмеженою відповідальністю "Безпека підприємництва та бізнесу" на задоволення вимог позивача як законних та правомірних, документально і нормативно обґрунтованих.

Керуючись ч.6 ст.128, ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Безпека підприємництва та бізнесу" про накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, задовольнити.

Накласти арешт на кошти та інші цінності Товариства з обмеженою відповідальністю "Безпека підприємництва та бізнесу" (65069, м. Одеса, вул. Капітана Кузнєцова, 108, кв. 70, код ЄДРОПУ 34505545), які знаходяться в банку та належать ТОВ " Безпека підприємництва та бізнесу " для погашення податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 1481(одна тисяча чотириста вісімдесят одна)грн. 31коп., а саме: ФАБ «ПІВДЕННИЙ» м.Одеса, р/р 5101, МФО 328964.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя М.М. Аракелян

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Безпека підприємництва та бізнесу" про накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, задовольнити.

Накласти арешт на кошти та інші цінності Товариства з обмеженою відповідальністю "Безпека підприємництва та бізнесу" (65069, м. Одеса, вул. Капітана Кузнєцова, 108, кв. 70, код ЄДРОПУ 34505545), які знаходяться в банку та належать ТОВ " Безпека підприємництва та бізнесу " для погашення податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 1481(одна тисяча чотириста вісімдесят одна)грн. 31коп., а саме: ФАБ «ПІВДЕННИЙ» м.Одеса, р/р 5101, МФО 328964.