Справа № 148/2157/13-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 148/2157/13-а Головуючий у 1-й інстанції: Береговий О. Ю.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

21 січня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Білоуса О.В. Совгири Д. І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області на ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 05 квітня 2013 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області про поновлення строку на пред"явлення виконавчого листа ,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2013 року Позивач звернувся до Тульчинського районного суду Вінницької області із заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районні про перерахунок пенсії.

Ухвалою Тульчинського районного суду від 05 квітня 2013 року заяву Позивача задоволено.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені заяви про поновлення пропущеного строку для пред"явлення виконавчого листа Позивача відмовити.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою Тульчинського районного суду Вінницької області від 13 квітня 2011 року визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Тульчинському районі щодо відмови в перерахунку підвищення пенсії ОСОБА_2 як потерпілому від наслідків катастрофи на ЧАЕС 1-ої категорії та інваліду 3-ої групи та зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Тульчинському районні Вінницької області нарахувати та виплатити Позивачу як потерпілому від наслідків катастрофи на ЧАЕС 1-ої категорії та інваліду 3-ої групи в розмірі шість мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 54 ЗУ " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" та 50% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 50 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 01 серпня 2010 року, з урахуванням раніше виплачених сум, стягнувши заборгованість за минулий час.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2014 року, апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Тульчинському районні Вінницької області частково задоволено, а постанову Тульчинського районного суду Вінницької від 13 квітня 2011 року - змінено.

Постанова Тульчинського районного суду Вінницької області від 13 квітня 2011 року була піддана до негайного виконання, у період з квітня по вересень 2011 року Відповідач добровільно виконував постанову суду, тому ОСОБА_2 не звертався до суду за виконавчим листом.

12.03.2013 року Тульчинським районим судом Вінницької області виписано виконавчий лист, в якому зазначено, що судове рішення набрало законної сили 13.04.2011 року та строк пред'явлення останнього до виконання 13.04.2012 року.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що заява про поновлення строку для пред'явлення до виконання виконавчого листа обґрунтована.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.258 КАС України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

Відповідно до вимог ч.1 ст.261 КАС України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону України " Про виконавче провадження", стягувач, який пропустив строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Згідно ч.2 та ч.3 ст.14 КАС України, ст.124 Конституції України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Виконання судових рішень - це заключна стадія судового процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту чи відновлення порушених прав.

Як вбачається з матеріалів справи та заяви про поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання, заявником були зазначені причини пропуску строку, які свідчать про спрямованість дій на виконання судового рішення, яке набрало законної сили і тому вказані причини не можуть бути визнані не поважними.

Натомість з матеріалів справи не встановлено жодних дій, які б свідчили про намагання Відповідача добровільно виконати судове рішення.

В свою чергу відмова суду в поновленні строку для пред'явлення до виконання виконавчого листа призведе до того, що вказане судове рішення не буде виконане, що суперечить основним принципам національного законодавства України та практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до положень статей 8,9 КАС України є його складовою.

Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 7 травня 2002 року у справі "Бурдов проти Росії": по-перше, нагадав, що п.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини (Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод 1950 р.) надано кожному право звертатися до суду у разі будь - якого спору про його цивільні права ("право на суд"), одним із аспектів якого є право на доступ до правосуддя, що являє право порушувати позовне провадження у судах з питань цивільно-правового характеру; проте таке право було б ілюзорним, якби правова система держави-учасника Європейської конвенції припускала, щоб судове рішення, яке набрало чинності та є обов'язковим до виконання, залишалося б недіючим; по-друге, визнав немислимим, що п.1 ст.6 Конвенції, детально визначаючи процесуальні гарантії сторін на справедливий розгляд справи, не передбачав би захисту процесу виконання судових рішень; по-третє, наголосив, що виконання судового рішення, ухваленого будь-яким судом, повинно розглядатись як складова "судового розгляду".

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки рішення суду є обов`язковим для виконання, а тому вважає за можливе і необхідне поновити заявнику цей строк.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак ухвалу Тульчинського районного суду від 05 квітня 2013 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області залишити без задоволення, а ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 05 квітня 2013 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Курко О. П.

Судді Білоус О.В.

Совгира Д. І.