Справа № 2а/0370/4050/12
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2015-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2015р. Справа № 876/2430/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Хобор Р.Б.,

судді Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Володимирі-Волинському та Володимир-Волинському районі Волинської області, м.Володимир-Волинський Волинської області

на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 25.12.2012р. у справі №2а/0370/4050/12

за позовом управління Пенсійного фонду України в м.Володимирі-Волинському та Володимир-Волинському районі Волинської області, м.Володимир-Волинський Волинської області

до ОСОБА_2, м.Володимир-Волинський Волинської області

про стягнення надміру виплачених сум пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

14.12.2012р. позивач: управління Пенсійного фонду України в м.Володимирі-Волинському та Володимир-Волинському районі Волинської області звернувся до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених сум пенсії, просив стягнути з ОСОБА_2 на користь управління Пенсійного фонду України в м.Володимирі-Волинському та Володимир-Волинському районі Волинської області надміру виплачену суму пенсії в розмірі 18954,27грн.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 25.12.2012р. у справі №2а/0370/4050/12 у задоволенні адміністративного позову управління Пенсійного фонду України в м.Володимирі-Волинському та Володимир-Волинському районі Волинської області до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених сум пенсії відмовлено повністю. Рішення суду мотивовано тим, що судом не встановлено факти зловживань з боку пенсіонера, які відповідно до ст.50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" могли б бути визнані підставою для стягнення в судовому порядку надміру виплачених сум пенсії.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, його оскаржив позивач: управління Пенсійного фонду України в м.Володимирі-Волинському та Володимир-Волинському районі Волинської області, який у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на те, що при винесенні даного рішення судом неповністю з'ясовано обставини, які мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задоволити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що ОСОБА_2, особисто звернувшись в управління Пенсійного фонду України в м.Володимирі-Волинському та Володимир-Волинському районі Волинської області для призначення йому пільгової пенсії, подав завідомо неправдиві відомості, внаслідок чого завдано матеріальної шкоди охоронюваних законом інтересам держави в особі органів Пенсійного фонду України на суму 18954,27грн.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до вимог ст.197 КАС України, вважає можливим розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегією суддів апеляційного суду встановлено наступне:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 Волинською обласною державною адміністрацією надано статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС категорії 2 з видачею 17.03.1993р. посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році серії НОМЕР_1 (а.с.57 зворот).

Підставою для видачі посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС були довідки Малого підприємства по газифікації від 18.02.1993р. №54 (а.с.84) про участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у селі Бобер Поліського району Київської області в період з 01.07.1987р. по 30.09.1987р., та №816 (а.с.83 зворот) про виплату відповідачеві підвищеної заробітної плати за роботу у зоні відчуження, що підтверджується листом Головного управління праці, соціальних питань та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Волинської обласної державної адміністрації від 24.02.2012р. №605/5/2-12 (а.с.83).

З довідки Малого підприємства по газифікації від 18.02.1993р. №54 (а.с.84), відповідач працював у Волинському спеціалізованому будівельно-монтажному управлінні по газифікації (Волинське СБМУ) газозварювальником і брав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 30-ти кілометровій зоні Поліського району Київської області з 01.07.1987р. по 30.09.1987р. в селі Бобер.

З довідки Малого підприємства по газифікації від 18.02.1993р. №816 (а.с.83 зворот) вбачається, що за роботу у зоні відчуження відповідач у вересні 1987р. отримував підвищену заробітну плату (із застосуванням коефіцієнта 1,25).

Відповідно до наказу Волинського СБМУ від 06.07.1987р. №106, який було видано на підставі наказу тресту "Івано-Франківськгазкомунбуд" від 04.05.1987р. №73 "Про заходи щодо створення нормальних умов життєдіяльності у населених пунктах Київської області, що прилягають до 30-кілометрової зони Чорнобильської АЕС" та на виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 08.04.1987р. №108, Волинське СБМУ забезпечувало будівництво розподільчих газопроводів і газифікацію квартир в селах Стара Марківка та Шкнева Поліського району Київської області. На виконання будівельно-монтажних робіт зазначених об'єктів направлявся серед інших і відповідач - газозварювальник ОСОБА_2 (а.с.97).

Довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньгазбуд" (ТзОВ "Волиньгазбуд") від 09.09.1998р. №52 стверджується, що ОСОБА_2 працював у Волинському СБМУ і у 1987 році приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 06.07.1987р. по 10.08.1987р. відповідно до наказу Волинського СБМУ №106 від 06.07.1987р.. Волинське СБМУ з 02.01.1992р. реорганізовано в Мале підприємство по газифікації, а з 01.11.1995р. - у ТзОВ "Волиньгазбуд" (а.с.57).

Як встановлено судом першої інстанції, управлінням Пенсійного фонду України в м.Володимирі-Волинському та Володимир-Волинському районі Волинської області здійснювались нарахування та виплата відповідачу пенсії за віком з 07.10.1998р. (дата звернення 18.11.1998р.) - пенсія із зменшенням пенсійного віку як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а в період настання права на пенсію за віком з 07.10.2002р. - додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі, віднесеній до категорії 2 відповідно до ст.ст.49, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Луцькою міжрайонною державною фінансовою інспекцією проведена ревізія окремих питань фінансово-господарської діяльності управління Пенсійного фонду України в м.Володимирі-Волинському та Володимир-Волинському районі Волинської області за період з 01.01.2009р. по 01.12.2011р., за результатами якої складено Акт від 29.02.2012р. №940-13/15 (а.с.38-47).

З Акту ревізії вбачається, що інформація, зазначена у довідках Малого підприємства по газифікації від 18.03.1993р. №54 та №816, які подавалися до Волинської обласної державної адміністрації для встановлення відповідачеві статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, документально не підтверджена. Проведеною зустрічною звіркою в ТзОВ "Волиньгазбуд", яке є правонаступником Малого підприємства по газифікації, а те, в свою чергу, - правонаступником Волинського СБМУ, встановлено, що згідно з наказом тресту "Івано-Франківськгазкомунбуд" від 04.05.1987р. №73 "Про заходи щодо створення нормальних умов життєдіяльності у населених пунктах Київської області, що прилягають до 30-кілометрової зони Чорнобильської АЕС" працівники Волинського СБМУ були задіяні у 1987 році на будівництві розподільчих газопроводів і газифікації квартир в селах Стара Марківка і Шкнева Поліського району Київської області. Перевіркою наданих наказів щодо здійснення виробничої діяльності за 1986-1990рр. даних про відрядження працівників для виконання робіт у зоні відчуження у населених пунктах, що прилягають до 30-ти кілометрової зони Чорнобильської АЕС, керівництвом ТзОВ "Волиньгазбуд" не знайдено і для звірки не надано. Накази або інші документи щодо підтвердження виконання протягом липня-жовтня 1987 року працівниками Волинського СБМУ робіт у селі Бобер Поліського району Київської області (підтверджуючих перебування працівників у зоні відчуження) для звірки не надані (а.с.41 зворот, 42).

Разом з тим, в акті ревізії зазначено, що зустрічною звіркою в ТзОВ "Волиньгазбуд" встановлено із книг обліку заробітної плати за 1987 рік проведення доплати з урахуванням коефіцієнта 1,25 у вересні-жовтні 1987 року працівникам Волинського СБМУ, в тому числі ОСОБА_2, які направлялися на будівництво газопроводу. Протягом липня-серпня 1987 року заробітна плата з урахуванням відповідних коефіцієнтів цим працівникам не нараховувалась (а.с.41 зворот).

Комісія зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України 07.06.2012р. на підставі пред'явлених документів визнала безпідставною видачу ОСОБА_2 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2: не підтверджено факт виконання робіт у зоні відчуження (а.с.10).

07.09.2012р. Волинською обласною державною адміністрацією інформовано виконавчий комітет Володимир-Волинської міської ради про те, що посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильські АЕС підлягає вилученню (а.с.9).

28.11.2012р. на підставі акта ревізії від 29.02.2012р. №940-13/15 до управління Пенсійного фонду України в м.Володимирі-Волинському та Володимир-Волинському районі Волинської області Луцькою міжрайонною державною фінансовою інспекцією надіслано вимогу №730-12/759 про усунення порушень законодавства, виявлених ревізією, та зобов'язано опрацювати матеріали ревізії; пенсійні справи, в тому числі відповідача, привести у відповідність до чинного законодавства; зупинити виплату пенсії, що виплачувалася як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вивести суму зайво виплачених пенсій та вирішити питання про її стягнення (а.с.11).

Як вбачається з довідки управління Пенсійного фонду України в м.Володимирі-Волинському та Володимир-Волинському районі Волинської області від 29.11.2012р. №4755/02-20, на підставі проведеного розрахунку за період з 07.10.1998р. по 30.09.2012р., визначено переплату відповідачу пенсії в сумі 18954,27грн. (а.с.12-22). Крім того, судом першої інстанції встановлено, що виплату пенсії відповідачу зупинено з 01.10.2012р.

Відповідно до вимог ст.ст.9, 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілі від Чорнобильської катастрофи.

Учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно із вимогами ч.ч.1, 4 ст.15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Відповідно до вимог ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС мають право на зменшення пенсійного віку на 5 років: особи, які працювали з 01.07.1986р. по 31.12.1986р. у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987р. - від 10 до 14 календарних днів, у 1988р. - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986р.

Статтею 49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється, якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості.

Частиною 1 ст.50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Статтею 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" надано право органу, що призначає пенсії, вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до вимог ст.64 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", особи, винні в порушенні вимог цього Закону, утаюванні або навмисному перекрученні відомостей про стан радіаційної обстановки або про захворюваність людей, у видачі документів, посвідчень, вчиненні будь-яких інших діянь, що призводять до незаконного одержання громадянами прав і пільг, передбачених цим Законом, несуть матеріальну, адміністративну або кримінальну відповідальність, встановлену законодавством України.

Таким чином, необхідною умовою повернення пенсіонером надміру виплачених сум пенсій є зловживання з його боку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного адміністративного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що жодних зловживань з боку відповідача на момент його звернення у 1998 році до позивача за призначенням пенсії не встановлено, для призначення пенсії відповідачем пред'являлись достовірні документи, які надавались останньому підприємствами у встановленому законом порядку, що не заперечується і самим позивачем, тому відповідач не може нести відповідальність за зміст та достовірність офіційних документів, які видаються органами державної влади, іншими організаціями та установами на виконання їх повноважень.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах справи, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до вимог ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись вимогами ст.ст.160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Володимирі-Волинському та Володимир-Волинському районі Волинської області, м.Володимир-Волинський Волинської області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 25.12.2012р. у справі №2а/0370/4050/12 за позовом управління Пенсійного фонду України в м.Володимирі-Волинському та Володимир-Волинському районі Волинської області, м.Володимир-Волинський Волинської області до ОСОБА_2, м.Володимир-Волинський Волинської області про стягнення надміру виплачених сум пенсії, - залишити без задоволення.

2. Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 25.12.2012р. у справі №2а/0370/4050/12, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя Р.Б. Хобор

Суддя В.П. Сапіга