Справа № 816/3537/14
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року м. Полтава Справа № 816/3537/14

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Дубовик О.І.,

представника позивача - Бондаревської Л.М.,

представників відповідача - Решетнік М.В., Одинцової А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Еста Велл Сервісез Україна" до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області про скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

05 вересня 2014 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Еста Велл Сервісез Україна" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області про скасування податкового повідомлення - рішення № від 16.05.2014.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на безпідставність висновків перевіряючих про заниження підприємством податку на прибуток за ІV квартал 2012 року на суму 769006,00 грн. Витрати по проведених промислово-геофізичних роботах в загальній сумі 320859,00 грн відображені підприємством в податковій декларації з податку на прибуток підприємства за ІV квартал 2012 року (р. 05.1 "Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)"), оскільки останньому не було відомо, в якому звітному періоді буде отриманий та чи взагалі буде отриманий дохід від виконання угоди, укладеної з ТОВ "Голден Дерік". Отже, у зв'язку з неможливістю прямо пов'язати витрати в сумі 320859,00 грн з доходом певного періоду, оскільки такий дохід можливо і не буде ніколи отриманий, а якщо і буде, то буде він отриманий на підставі виконання судового рішення, а не угоди, укладеної з ТОВ "Голден Дерік", підприємством правомірно відображено ці витрати у звітному періоді, в якому вони були здійснені. З аналогічних підстав підприємством в податковій декларації з податку на прибуток підприємства за ІV квартал 2012 року (р.06.4 "Інші витрати звичайної діяльності та інші операційні витрати") були відображені витрати в загальній сумі 2461844,00 грн по оренді бурової установки ТZJ 40 на свердловині №1 Токарської площі.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що витрати по проведених промислово-геофізичних роботах та витрати по оренді бурового обладнання у нерезидента безпосередньо пов'язані з виконанням бурових робіт на свердловині №1 Токарської площі, а отже формують собівартість таких робіт, і можуть бути визнані витратами тільки того звітного періоду, в якому будуть визнані доходи від реалізації робіт ТОВ "Голден Дерік". Будь-які доходи від виконання угоди від 29.07.2011 №2907/11-001, укладеної з ТОВ "Голден Дерік", у бухгалтерському та податковому обліку ТОВ "Еста Велл Сервісез Україна" відсутні, а відтак останнім неправомірно віднесено до складу витрат податкової декларації з податку на прибуток підприємства за ІV квартал 2012 року вартість робіт (послуг) щодо яких підприємством не визнано та не задекларовано доходи. Таким чином, за результатами перевірки встановлено заниження позивачем податку на прибуток, що підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за ІV квартал 2012 року, на суму 769006,00 грн, у зв'язку з чим правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення № від 16.05.2014.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що у період з 17.03.2014 по 11.04.2014, з продовженням терміну перевірки з 14.04.2014 по 28.04.2014 (наказ ДПІ у м. Полтаві №865 від 14.04.2014), ДПІ у м.Полтаві проведено планову виїзну документальну перевірку ТОВ "Еста Велл Сервісез Україна" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012 по 31.12.2013.

За результатами перевірки складено акт №2762/16-01-22-01-09/37439837 від 30.04.2014, в якому, зокрема, зафіксовано порушення ТОВ "Еста Велл Сервісез Україна" п.14.1.228 п.14.1 ст.14, пп.138.1.1 п.138.1, п.138.4 та п.138.8 ст.138 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток за ІV квартал 2012 року, що підлягає нарахуванню і сплаті в бюджет на загальну суму 769006,00 грн (том 1 а.с. 8-98).

На підставі даного акту перевірки ДПІ у м. Полтаві винесено податкове повідомлення-рішення № від 16.05.2014, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 961257,50 грн, в тому числі 769005,00 грн - за основним платежем, 192251,50 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (том 1 а.с. 109).

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд виходить з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, між ТОВ "Сейв Вел ЛТД" (з 08.08.2012 товариство змінило назву на ТОВ "Еста Велл Сервісез Україна") /підрядник/ та ТОВ "Голден Деррік" /оператор/ укладено угоду від 29.07.2011 №2907/11-001 щодо надання послуг буріння свердловин (том 1 а.с. 119-143), виходячи з того, що оператор бажає виконати бурові роботи для розробки вуглеводнів в Україні, і бажає укласти цю Угоду з підрядником з метою виконання цих робіт, а підрядник бажає надати буровий верстат разом з буровим та іншим відповідним обладнанням і персоналом, як все це детально викладено в додатках до цієї Угоди з метою виконання бурових робіт для оператора. Об'єкт робіт - свердловина №1 Токарської площі (с. Райгородка, Сватівський район, Луганська область).

В ході виконання вказаної угоди позивачем залучено інших суб'єктів господарської діяльності, якими на свердловині №1 Токарської площі виконані роботи (послуги), в тому числі ТОВ "Укрспецгеологія".

Так, ТОВ "Укрспецгеологія" на виконання умов договору від 02.11.2011 №02-11-2011, укладеного з ТОВ "Сейв Вел ЛТД", виконані промислово-геофізичні роботи (геофізичні дослідження, газогідродинамічні та прострілювально-вибухові роботи) у свердловині №1 Токарської площі (том 1 а.с. 153-160).

Витрати на оплату виконаних ТОВ "Укрспецгеологія" промислово-геофізичних робіт згідно актів прийому-передачі товарів (робіт, послуг) від 27.07.2012 №31 на суму 155193,29 грн, крім того ПДВ 31038,66 грн, та від 02.08.2012 №32 на суму 165666,04 грн, крім того ПДВ 33133,21 грн (том 1 а.с. 162, 164), відображені ТОВ "Еста Велл Сервісез Україна" в податковій декларації з податку на прибуток підприємства за ІV квартал 2012 року по р. 05.1 "Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)" в загальній сумі 320859,00 грн.

В бухгалтерському обліку вказані витрати відображені наступними проводками:

Дт 92 "Адміністративні витрати" - Кт 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками";

Дт 79 "Фінансові результати" - Кт 92 "Адміністративні витрати".

Оплата за вказані послуги підприємством не проведена. Станом на 31.12.2013 по рахунку 631 рахується кредиторська заборгованість в сумі 385031,20 грн.

Окрім цього, судом встановлено, що для виконання робіт з буріння на свердловині №1 Токарської площі використовувалася бурова установка ТZJ 40, отримана на умовах оренди в тимчасове користування відповідно до зовнішньоекономічного контракту від 05.04.2011 №SW/EG-0411, укладеного між компанією "EstaGroupAG" (Швейцарія) /орендодавець/ та ТОВ "Сейв Вел ЛТД" /орендар/ (том 1 а.с. 166-210).

Витрати в загальній сумі 3341074,00 грн по оренді бурової установки ТZJ 40 на свердловині №1 Токарської площі згідно актів приймання-передачі виконаних послуг від 03.10.2012 №310/2012-01 на суму 879230,00 грн (еквівалент 110000 дол. США, вартість роботи бурової установки ТZJ 40 глибиною буріння до 4000 м протягом 20 днів) /том 1 а.с. 211/ та від 10.10.2012 №1010/2012-01 на суму 2461844 грн (еквівалент 314750 дол. США, вартість роботи бурової установки ТZJ 40 глибиною буріння до 4000 м протягом 56 днів з 29.04.2012 по 23.06.2012 та вартість простою обладнання 1,78 доби з 24.06.2012 по 26.06.2012) /том 1 а.с. 212/, відображені ТОВ "Еста Велл Сервісез Україна" в податковій декларації з податку на прибуток підприємства за ІV квартал 2012 року по р.06.4 "Інші витрати звичайної діяльності та інші операційні витрати".

В бухгалтерському обліку вказані витрати відображені наступними проводками:

Дт 91 "Загальновиробничі витрати" - Кт 632 "Розрахунки з іноземними постачальниками";

Кт 91 "Загальновиробничі витрати" - Дт 23 "Виробництво";

Кт "Виробництво" - Дт 90 "Собівартість реалізації";

Дт 79 "Фінансові результати" - Кт 90 "Собівартість реалізації".

Оплата за вказані послуги підприємством проведена частково в сумі 1397426,35 грн. Станом на 31.12.2013 по рахунку 632 рахується кредиторська заборгованість в сумі 1997690,49 грн.

Однак, доходи від виконання угоди від 29.07.2011 №2907/11-001, укладеної з ТОВ "Голден Дерік" у бухгалтерському та податковому обліку підприємства відсутні.

Відповідно до пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент існування спірних правовідносин, далі - ПК України) витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Склад витрат та порядок їх визнання для цілей визначення оподатковуваного прибутку підприємств врегульовано статтею 138 ПК України.

Витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, згідно з п. 138.1 ст.138 ПК України складаються із:

- витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті:

- інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;

- крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 ПК України витрати операційної діяльності включають, зокрема, собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

У відповідності до пп. 14.1.228 п.14.1 ст.14 ПК України собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг для цілей розділу III цього Кодексу - витрати, що прямо пов'язані з виробництвом та/або придбанням реалізованих протягом звітного податкового періоду товарів, виконаних робіт, наданих послуг, які визначаються відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, що застосовуються в частині, яка не суперечить положенням цього розділу.

Згідно з п. 138.4 ст.138 ПК України витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Згідно з п.7 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248 (в редакції, чинній на момент існування спірних правовідносин) витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов'язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Пунктом 138.8 ст.138 ПК України встановлено, що собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме:

- прямих матеріальних витрат;

- прямих витрат на оплату праці;

- амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг;

- загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку;

- вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг;

- інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

Аналіз наведених правових норм у взаємозв'язку з встановленими в ході проведеної перевірки та підтвердженими судовим розглядом фактичними обставинами справи, дає підстави для висновку, що витрати по проведених промислово-геофізичних роботах та витрати по оренді бурового обладнання у нерезидента прямо і безпосередньо пов'язані з виконанням бурових робіт на свердловині №1 Токарської площі, а отже формують собівартість таких робіт, і можуть бути визнані витратами тільки того звітного періоду, в якому будуть визнані доходи від реалізації робіт ТОВ "Голден Дерік". До моменту отримання/визнання доходу (підписання актів приймання-передачі замовником - ТОВ "Голден Дерік" або визнання їх судом) такі витрати продовжують обліковуватись на бухгалтерському рахунку 23 "Виробництво" і не підлягають списанню в результаті фінансової діяльності, тобто в рахунку 791 "Результат основної діяльності".

В обґрунтування неправомірності висновку перевірки позивач наполягає на тому, що понесені витрати на користь ТОВ "Укрспецтехнологія" (виконавця промислово-геофізичних робіт) та на користь нерезидента - компанії "EstaGroupAG" (орендодавця бурової установки ТZJ 40) є нерозподільними постійними загальновиробничими витратами, які згідно з п. 138.4 ст. 138 ПК України включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення.

Суд відхиляє такі доводи позивача з огляду на те, що витрати по проведених промислово-геофізичних роботах та витрати по оренді бурового обладнання у нерезидента не є загальновиробничими витратами в розумінні п.15 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", яким до таких витрат віднесені, зокрема, витрати на управління виробництвом (оплата праці апарату управління цехами, дільницями тощо; відрахування на соціальні заходи й медичне страхування апарату управління цехами, дільницями; витрати на оплату службових відряджень персоналу цехів, дільниць тощо); витрати на опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення та інше утримання виробничих приміщень; витрати на утримання, експлуатацію та ремонт, страхування, операційну оренду основних засобів, інших необоротних активів загальновиробничого призначення; витрати на охорону праці, техніку безпеки і охорону навколишнього природного середовища тощо.

До постійних загальновиробничих витрат відносяться витрати на обслуговування і управління виробництвом, що залишаються незмінними (або майже незмінними) при зміні обсягу діяльності. Постійні загальновиробничі витрати розподіляються на кожен об'єкт витрат з використанням бази розподілу (годин праці, заробітної плати, обсягу діяльності, прямих витрат тощо) при нормальній потужності. Нерозподілені постійні загальновиробничі витрати включаються до складу собівартості реалізованої продукції (робіт, послуг) у періоді їх виникнення (п. 16 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати").

З аналогічних підстав відхилені судом і твердження позивача про правомірне віднесення ним спірних витрат по оренді бурової установки з посиланням на пп. "в" пп. 138.10.2 п.138.10 ст. 138 ПК України, оскільки вказана норма передбачає включення до складу інших витрат саме адміністративних витрат, спрямованих на обслуговування та управління підприємством, якими витрати по оренді бурової установки не являються.

Також в обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що акти виконаних робіт за березень-квітень 2012 року так і не були підписані замовником ТОВ "Голден Дерік". Кошти від замовника за виконані роботи за цей період також не були отримані позивачем. В підтвердження вказаного надано до матеріалів справи копію постанови Київського апеляційного господарського суду від 18.06.2014 у справі №910/18172/13 за позовом ТОВ "Еста Велл Сервісес Україна" до ТОВ "Голден Дерік" про стягнення коштів (т. 1 а.с.144-152).

Як свідчить зміст наданої постанови суду, обов'язок ТОВ "Голден Дерік" по оплаті на користь ТОВ "Еста Велл Сервісес Україна" робіт за актами здачі-прийняття виконаних робіт №7 від 31.03.2012, №8 від 30.04.2012, №9 від 31.05.2012, №10 від 30.06.2012, №11 від 31.07.2012 згідно угоди про надання послуг буріння свердловини від 29.07.2011 №2907/11-001 наступив лише 07.03.2014, у зв'язку з простроченням кредитора, який вчасно не направив повного пакету документів відповідачу. Оскільки повний пакет документів по актах здачі-прийняття виконаних робіт №№6-11 був отриманий відповідачем після порушення господарським судом даної справи, то, за висновком апеляційного господарського суду, право вимоги у позивача на час подання позову не виникло, в зв'язку з чим у стягненні коштів за даними актами було відмовлено.

Позивач стверджує, що йому невідомо, в якому звітному періоді буде отриманий доход за період, витрати за який відповідач вважає задекларованими безпідставно, та чи буде такий дохід отриманий взагалі, а якщо і буде, то буде він отриманий на підставі виконання судового рішення, а не угоди, укладеної з ТОВ "Голден Дерік", а тому підприємством правомірно відображено спірні витрати у звітному періоді, в якому вони були здійснені. Дана позиція позивача суперечить прямому припису п. 138.4 ст. 138 ПК України.

Крім того, на думку позивача, спірні витрати неможливо прямо пов'язати з доходом, який можливо у невизначеному періоді буде отриманий від ТОВ "Голден Дерік". В спростування даного доводу суд вказує, що згідно актів виконаних робіт №31 від 27.07.2012 та №32 від 02.08.2012, які підписані позивачем з ТОВ "Укрспецтехнологія", вказане товариство виконувало промислово-геофізичні роботи саме на свердловині №1- Токарська, яка є об'єктом робіт відповідно до укладеної ТОВ "Еста Велл Сервісес Україна" угоди про надання послуг буріння свердловини від 29.07.2011 №2907/11-001 з ТОВ "Голден Дерік". Щодо роботи орендованої бурової установки, то у позовній заяві позивачем не заперечується, що для виконання робіт з буріння саме на свердловині №1-Токарська використовувалась бурова установка, отримана на умовах оренди в тимчасове користування, відповідно до зовнішньоекономічного контракту, укладеного з компанією "EstaGroupAG" (том 1 а.с. 5).

Посилання позивача на те, що сума 879230,00 грн за актом від №310/2012-11 від 03.10.2012 (том 1 а.с. 211) взагалі не була віднесена ним у податковій декларації з податку на прибуток за ІV квартал 2012 року до інших витрат спростовуються висновком судової економічної експертизи №92 від 18.12.2014 (том 2 а.с. 33-42), яка проведена Полтавським відділенням Харківського НДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса на підставі ухвали суду у даній справі від 06.10.2014.

Так, згідно висновку судової економічної експертизи витрати в сумі 879230,00 грн згідно з актом виконаних робіт №310/2012-01 від 03.10.2012, складеного в рамках виконання зовнішньоекономічного контракту № SW/EG-0411, укладеного з "Esta Group AG", відображено ТОВ "Еста Велл Сервісес Україна" у податковій декларації з податку на прибуток за ІV квартал 2012 року.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про правильність висновків контролюючого органу щодо неправомірності віднесення позивачем до складу витрат податкової декларації з податку на прибуток підприємства за ІV квартал 2012 року вартості робіт (послуг) у загальному розмірі 3661933,00 грн щодо яких підприємством не визнано та не задекларовано доходи, що призвело до заниження ТОВ "Еста Велл Сервісез Україна" податку на прибуток, який підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за ІV квартал 2012 року на суму 769006,00 грн (3661933,00 грн х 21%).

За висновком суду, керуючись підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пунктом 123.1 статті 123 ПК України, ДПІ у м. Полтаві правомірно застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції спірним податковим повідомленням-рішенням № від 16.05.2014 у розмірі 25 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 16.05.2014 прийняте ДПІ у м. Полтаві на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що встановлені законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано та обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. А відтак позовні вимоги ТОВ "Еста Велл Сервісез Україна" про скасування вказаного податкового повідомлення-рішення задоволенню не підлягають.

Пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру встановлюється ставка судового збору в розмірі 2 відсотка розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

Розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2014 року становить 1218,00 грн.

Отже ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру в даному випадку складає 4872,00 грн.

Частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Згідно платіжного доручення від 04.09.2014 №9521177 позивачем при зверненні до суду сплачено 10% розміру ставки судового збору, а саме - 487,20 грн.

З огляду на відмову в задоволенні позовних вимог з ТОВ "Еста Велл Сервісез Україна" до Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір в розмірі 4384,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Еста Велл Сервісез Україна" до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області про скасування податкового повідомлення - рішення відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еста Велл Сервісез Україна" (ідентифікаційний код 37439837) до Державного бюджету України (реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів - УДКСУ у м. Полтаві Полтавської області, 22030001; код за ЄДРПОУ - 38019510; банк отримувача - ГУДКСУ у Полтавській області; код банку - 831019; розрахунковий рахунок - 4002; призначення платежу - судовий збір, за позовом ______/ПІБ чи назва установи, організації позивача/, Полтавський окружний адміністративний суд, ) судовий збір у розмірі 4384 (чотири тисячі триста вісімдесят чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 23 січня 2015 року.

Суддя О.В. Гіглава