Справа № 2а-6388/11 (2а/0427/1111/2012)
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"22" грудня 2014 р. справа № 2а-6388/11 (2а/0427/1111/2012)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Прокопчук Т.С. Лукманової О.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2012 року у справі № 2а-6388/11 (2а/0427/1111/2012) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області

про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни», -

в с т а н о в и в:

23 вересня 2011 р. позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області (далі -відповідач) та просив визнати дії відповідача неправомірними, зобов'язати відповідача нарахувати і виплатити позивачу недоплачену щомісячну соціальну допомогу з за вісім місяців 2011 року і довічно з урахуванням підвищення в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 05 березня 2012 року визнано дії відповідача протиправними, зобов'язано відповідача нарахувати та виплати позивачу недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 23.03.2011 року по 22.07.2011 року включно в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

Не погодившись з рішенням суду, Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та зазначаючи, що в самому Законі України «Про соціальний захист дітей війни» не визначено величини мінімальної пенсії за віком для здійснення розрахунку відповідного підвищення особам, які мають статус «діти війни», а тому для нарахування та виплати підвищення пенсії відповідно до цього Закону позивачу немає законних підстав

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має статус дитини війни, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією пенсійного посвідчення.

Згідно ст.6 Закону №2195-ІV дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Редакція цієї статті набрала чинності з 1 вересня 2006 року.

Згідно з частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року, №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне прийняти у своїх висновках поняття "мінімальна пенсія за віком", про яке йдеться в ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки саме це правове визначення застосовується виключно в діях відповідача під час визначення пенсій громадянам та їх призначення.

Положення ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни суд обґрунтовано до уваги не взяв, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом спору, що розглядається. Проблеми надання бюджетних коштів Управлінню для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом першої інстанції не розглядалось.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області провести перерахунок та виплатити позивачу недоотримані суми щомісячного підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 23.03.2011 року по 22.07.2011 року включно в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період, з урахуванням строку звернення до суду з позовом, який визначено ст. 99 КАС України, в редакції з 30.07.2010 року.

З огляду на викладене, постанова Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2012 року у даній справі є законною і обґрунтованою, а підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 195, ст. 197, п. 1 ст. 198, п.1 ст. 200, ст. 206 КАС України суд апеляційної інстанції, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2012 року у справі № 2а-6388/11 (2а/0427/1111/2012) залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: О.М. Лукманова