Справа № 643/17232/14-а
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 р.Справа № 643/17232/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Сіренко О.І. , Любчич Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова на постанову Московського районного суду м. Харкова від 17.11.2014р. по справі № 643/17232/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова

про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 17 листопада 2014 року позовну заяву ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень задоволено.

Визнано протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова від 06.10.2014 року щодо виключення з розрахунку при перерахунку пенсії державного службовця, ОСОБА_1, суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати у загальній сумі 17903 грн.93 коп.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії державного службовця з моменту призначення їй пенсії , а саме з 30.10.2008 р., включивши до складу заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, надбавки у розмірі 50% посадового окладу згідно рішення ІІ сесії Харківської міської ради ХХІІ скликання від 19.10.1994 року у загальній сумі 17203 грн.93 коп. із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу ОСОБА_1 на пенсію та виплатити її у повному обсязі.

Стягнуто з Державного бюджету на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 73,08 грн.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова виконати постанову негайно.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати вказану постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою повністю відмовити в задоволенні позову. Скаржник зазначає, що приймаючи зазначену постанову суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з'ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, не вірно застосував до спірних правовідносин положення ст. ст. 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постанови Кабінетом Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року, ст. 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України та ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо повноти та об'єктивності розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції на підставі п. 3 ч.1 ст. 197 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 29.09.2014 р. позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова із заявою про перерахунок її пенсії з часу призначення - 30.10.2008 року та надала довідку Харківської міської ради від 24.07.2014 р. № 100 про складові заробітної плати ( за останні 24 календарних місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» для перерахунку призначеної пенсії від більшої заробітної плати з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань у сумі 8972 грн. 83 коп. , надбавки у розмірі 50% посадового окладу згідно рішення ІІ сесії Харківської міської ради ХХІІ скликання від 19.10.1994 року у сумі 8231,10 грн., які загалом складають суму 17203 грн.93 коп.

Відповідачем по справі повідомлено про розгляд її питання 06.10.2014 р. та відмову у перерахунку пенсії, у зв'язку з тим, що відповідно до ст.33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок, поряд з цим допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, винагорода згідно постанови КМУ № 212 від 24.02.2003 р. , не передбачені ст. 33 Закону України «Про державну службу», їх не включають у заробітну плату, з якої обчислюють пенсію.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем неправомірно не враховано при перерахунку пенсії державного службовця суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, тобто діяв не на підставі норм діючого законодавства, з порушенням прав позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

На підставі вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України передбачає право кожного громадянина на соціальний захист.

З матеріалів справи вбачається, з довідки від 24.07.2014 р. № 100 про складові заробітної плати (за останні 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення відповідно до Закону України «Про державну службу, яка надавалась позивачу при призначенні пенсії, форма якої затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України 14 лютого 2011 року № 5-1, що до неї включено премії, у графу «Інші виплати» включені матеріальні допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань у сумі 8972 грн. 83 коп. , надбавки у розмірі 50% посадового окладу згідно рішення ІІ сесії Харківської міської ради ХХІІ скликання від 19.10.1994 року у сумі 8231,10 грн., які загалом складають суму 17203 грн.93 коп., та на які нараховане страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, тому колегія суддів вважає, що для перерахунку пенсії позивачеві неправомірно не включено в дохід вказані вище виплати.

Посилання в апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області на ст. ст. 33, 37 Закону України «Про державну службу», постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», про те, що матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати є одноразовими виплатами, а тому не включаються до заробітку, що враховується при перерахунку пенсії державним службовцям, неправомірні, враховуючи наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 37 Закону України «Про державну службу», пенсія державним службовцям призначається у розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які враховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Таким чином, об'єктом обчислення розміру пенсії при призначенні пенсії для відповідача є сума заробітної плати, з якої справляється збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Стаття 33 Закону України «Про державну службу», на яку посилається відповідач, визначає умови оплати праці державних службовців, а не умови їх пенсійного забезпечення.

На підставі вимог частини 2, 6, 7 ст. 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до вимог ст. 35 Закону України «Про державну службу», державним службовцям надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законодавством не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу, тобто виплата матеріальних допомог на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань визначена законом.

Відповідно до змісту ст. 37 Закону України «Про державну службу», відповідач повинен був виходити з отримуваної позивачем суми заробітної плати, у тому числі «інших виплат», до яких належить матеріальна допомога на оздоровлення і допомога для вирішення соціально-побутових питань, оскільки чинним законодавством пенсійний орган не наділений повноваженнями самостійно визначати структуру заробітної плати державного службовця.

Згідно до вимог ст. 2 Закону України «Про оплату праці», структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Таким чином, законодавством віднесено до складу заробітної плати інші виплати.

При цьому надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належить до додаткових видів грошового пенсійного забезпечення й приймаються в розрахунок при зарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Включення до складової заробітної плати матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премій, індексації заробітної плати передбачені Законами України «Про державну службу», «;Про оплату праці», постановами Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268, від 20 грудня 1993 року № 1049, від 31 травня 2000 року № 865.

Відповідач при прийнятті рішення про відмову в перерахунку пенсії не враховано вимоги статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», якою врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

На підставі вимог ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці, на які згідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати ( доходу), з яких справляються страхові внески ( збори) до соціальних фондів , що діяла на день одержання зазначеного заробітку.

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Факт нарахування та сплати страхових внесків або збору підтверджується виданою позивачу для перерахунку пенсії довідкою.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення та ін. виплати, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, включається до складу заробітної плати державного службовця та враховується при обчисленні розміру його пенсії, оскільки перевага має надаватись спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону № 1058-IV та стаття 66 Закону № 1788-XII, а не таким, які щодо спірних відносин є загальними (статті 33, 37 Закону № 3723-XII та стаття 2 Закону № 108/95-ВР).

Інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає такими що не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищезазначене, постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова залишити без задоволення.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 17.11.2014р. по справі № 643/17232/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Го Головуючий суддя (підпис) Спаскін О.А.
Судді(підпис) (підпис) Сіренко О.І. Любчич Л.В.