Справа № 804/12518/14
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Аур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

в с т а н о в и В :

В обґрунтуванні заявлених вимог позивач посилався на безпідставні висновки ДПІ щодо нереальності господарських операцій з ТОВ «Лонгкон» та вказував на реальність цих господарських взаємовідносин, за наслідками яких позивачем визначалися податкові зобов’язання та формувався податковий кредит.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2014 року задоволено. Постанова суду мотивована необґрунтованістю та недоведеністю відповідачем тих обставин, які стали підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення. Суд вказав на те, що висновки податкового органу щодо нікчемності укладеної позивачем угоди не узгоджуються з вимогами законодавства та носять характер припущень.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Державна податкова інспекція в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована висновками перевіряючих осіб, які зроблено в Акті перевірки та яким, на думку заявника апеляційної скарги, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що посадовими особами Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області у період з 15.07.2014 року по 18.07.2014 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Дніпропетровський автоцентр МАЗ» з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість та податку на прибуток по взаємовідносинам з ТОВ «Лонгкон» за період з 01.04.2014 року по 30.04.2014 року.

За результатами перевірки складено акт №1946/04-61-22-3/33109363 від 18.07.2014р., в якому зроблено висновок про порушення підприємством:

- ст. 185, ст. 186, ст. 188, ст. 188, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит по операціям з придбання товарів (робіт, послуг) від Товариства з обмеженою відповідальністю “Лонгкон” на суму 67 188,00 грн., що призвело до заниження податку на додану вартість на суму 67 188,00 грн.;

- ч. 5 ст. 203, ч.ч. 1, 2 ст. 215, ст. 216 ЦК України в частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними, здійснених Товариством з обмеженою відповідальністю “Дніпропетровський автоцентр МАЗ” при придбанні та наступному продажу послуг, “нереальність” проведення господарських операцій між Товариством з обмеженою відповідальністю “Дніпропетровський автоцентр МАЗ” та контрагентами-постачальниками, здійснення операцій, пов’язаних з наданням податкової вигоди для третіх осіб.

Такі висновки податкової служби ґрунтуються на наступному.

Проведеною перевіркою встановлено відображення ТОВ «Дніпропетровський автоцентр МАЗ» у податковому обліку господарських операцій з ТОВ «Лонгкон».

Вказані господарські взаємовідносини ДПІ вважає нереальними, такими, що не створюють юридичних наслідків і відповідно позбавляють ТОВ «Дніпропетровський автоцентр МАЗ» права на формування податкового кредиту.

Як вбачається з Акту перевірки, висновки про нереальність господарських операцій ДПІ зроблено з огляду на наступне.

Згідно інформаційних баз даних АІС "Податковий блок" - «Аналітична система» - «Перегляд результатів співставлення» у підприємства ТОВ «Лонгком» є розбіжності по завищенню податковому кредиту за квітень 2014 р. на суму ПДВ 16694098,63 грн., що свідчить про відсутність декларування своїх зобов’язань підприємствами ТОВ "Арлайн- БУД" (38751363), ТОВ "Сплітстоун" (38995121), ТОВ "Бізнес-Гарантія+" (38950934), ТОВ "Ньюкост Менеджменте" (38995729), ТОВ "Шератон капітал" (38917132). Вищезазначені підприємства знаходяться на обліку в ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві та мають стан платника - 9 «направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням»

Крім того, в ході аналізу податкової звітності з’ясовано про відсутність будь-якої інформації щодо наявності складських приміщень, наявність автомобільного чи іншого транспорту, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства.

Згідно податкової інформації ТОВ "Арлайн- БУД" (38751363), ТОВ "Сплітстоун" (38995121), ТОВ "Бізнес-Гарантія+" (38950934), ТОВ "Ньюкост Менеджменте" (38995729), ТОВ "Шератон капітал" (38917132) не мають трудових та виробничих ресурсів, здійснюють діяльність спрямовану на надання податкової вигоди третім особам.

ДПІ в акті перевірки зазначила, що оскільки перевіркою встановлено нереальність проведення господарських операцій між ТОВ «Дніпропетровський автоцентр МАЗ» та постачальником ТОВ «Лонгкон», то надані до перевірки первинні документи слід визнати такими, що мають юридичну дефективність, у зв’язку з тим що діяльність ТОВ «Лонгкон» не є господарською в розумінні податкового законодавства України.

З зазначених підстав, ДПІ зроблено висновок про нереальність господарських операцій між ТОВ “Дніпропетровській автоцентр МАЗ” та ТОВ “Лонгкон”, що свідчить про неправомірність формування ТОВ “Дніпропетровський автоцентр МАЗ” податкового кредиту по цим взаємовідносинам.

Правомірність та обґрунтованість вказаного податкового повідомлення-рішення є предметом спору, який передано вирішення суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскаржене рішення відповідача прийнято не на підставі та не у спосіб, що передбачені, зокрема, Податковим кодексом України.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується з наступних підстав.

Відповідно до пп. 14.1.181 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно із п. 198.1. ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) в необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, наведеними нормами матеріального права визначено підстави для формування платником податкового кредиту і до таких підстав віднесено: наявність господарської операції, наслідком якої є поставка товарів (робіт, послуг), сплата (нарахування) ПДВ, у зв’язку з придбанням товарів (робіт, послуг), факт сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними податковими накладними, використання придбаних товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до ч.1 ст.138 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Отже, предмет доказування обумовлений предметом спору, який передано на вирішення суду.

Предметом доказування у цій справі є обставини, що підтверджують або спростовують реальність здійснення самої господарської операції (поставки товару/послуг).

Таким чином, у спірних правовідносинах, з огляду на позицію податкового органу щодо нереальності укладених правочинів, має бути доведеним (спростованим) факт (реальність) здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Лонгкон».

Встановлені обставини справи свідчать про те, що основними видами діяльності ТОВ «Дніпропетровський автоцентр МАЗ» є оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів.

У межах своєї господарської діяльності ТОВ «Дніпропетровський автоцентр МАЗ» (Покупець) укладено з ТОВ «Лонгкон» (Продавець) договір купівлі-продажу № 1903/14 від 19.03.2014 року за умовами якого продавець зобов’язувався продати, а покупець прийняти та оплатити товар – запчастини до автомобілів сімейства МАЗ в асортименті, якості та за цінами, узгодженими сторонами. Згідно із п.3.1 Договору кількість та асортимент товару відображається в рахунках фактурах та видаткових накладних і вважаються узгодженими сторонами у разі отримання товару Покупцем та прийняття ним рахунку-фактури до сплати.

Фактичне виконання сторонами умов договору підтверджується видатковими накладними, в яких відображено найменування товару, його кількість та вартість, сторони господарських операцій (а.с.13-26). Фактичне транспортування товару від продавця до покупця підтверджується товарно-транспортними накладними, з яких вбачається транспортування товару найменування якого ідентичне товару, що відображений у видаткових накладних (а.с.33-39). Оплату за поставлений товар здійснено у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями (а.с.28-32). За наслідками господарських операцій постачальником видано податкові накладні.

Надані позивачем документи, у їх сукупності, дозволяють визначитись зі змістом та обсягом господарських операцій, найменуванням поставленого товару, його кількістю та вартістю, сторонами господарських операцій та осіб відповідальних за здійснення господарських операцій. Тобто, вказані документи, у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є первинними документами, що підтверджують факт здійснення між сторонами господарських операцій.

Зазначені документи, у повному обсязі, надавалися позивачем і до перевірки про що відображено в Акті перевірки, при цьому, будь-яких зауважень до їх оформлення перевіряючими особами висловлено не було.

Крім цього, під час проведення перевірки ДПІ встановлено і подальшу реалізацію позивачем товару, який придбавався у ТОВ «Лонгкон», що відображено в Акті перевірки (стор.12-16 Акту).

Отже, відомості самого Акту перевірки, який став підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, свідчать про факт поставки товару, оплату його вартості, у тому числі і сплату ПДВ, подальшу реалізацію цього товару, тобто використання його у власній господарській діяльності позивача у межах оподатковуваних операцій, тобто в акті перевірки відображено обставини, які надають право платнику податків на формування податкового кредиту.

Посилання ДПІ в акті перевірки на те, що постачальник позивача – ТОВ Лонгком» мав господарські взаємовідносини з ТОВ "Арлайн- БУД" (38751363), ТОВ "Сплітстоун" (38995121), ТОВ "Бізнес-Гарантія+" (38950934), ТОВ "Ньюкост Менеджменте" (38995729), ТОВ "Шератон капітал" (38917132), які, за позицією ДПІ, здійснюють свою діяльність поза межами правового поля, не можуть бути обґрунтованими підставами для збільшення сум грошового зобов’язання саме позивачу, оскільки з вказаними суб’єкти підприємницької діяльності позивач не мав господарських взаємовідносин, в той час, як враховуючи вищенаведені норми матеріального права, оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської діяльності повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Враховуючи те, що будь-яких інших обставин, окрім наведених вище, з якими б ДПІ пов’язувала порушення позивачем вимог податкового законодавства, що призвело до заниження податкових зобов’язань з ПДВ, акт перевірки не мітить, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для прийняття податкового повідомлення-рішення, яким підприємству збільшено суму грошового зобов’язання з податку на додану вартість.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

(Повний текст ухвали виготовлено 16.01.2015 р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк