Справа № П/811/3506/14
Суддя: Г.П. Нагібіна
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2014 року Справа № П/811/3506/14

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Нагібіна Г.П. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Ювента-Оіл" до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ "Ювента-Оіл" (далі по тексту позивач) звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень Кіровоградської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області (далі по тексту відповідач) від 08.07.2014р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на загальну суму 1109084 грн.; №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 295383 грн.; №, яким зменшено суму від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток на загальну суму 3662048 грн.

Позивач не погоджується з висновками податкового органу викладеному в акті перевірки від 19.06.2014р. №127/11-23-22-06/37096772, та зазначає, що господарські операції з контрагентами - ТОВ «Галнафта» за липень, серпень 2011р., ПП «Етера ВК» за травень 2012р., ТОВ «Борис Груп» за червень 2013р. мали реальний характер, підтверджені належним чином складеними первинними документами, а товари (послуги) отримані від контрагентів використано у власній господарській діяльності.

Представник відповідача вимогу позову не визнав надавши письмові заперечення на позов, просив суд відмовити в задоволені позову з огляду на те, що первинні документи отримані позивачем від ТОВ «Галнафта», ПП «Етера ВК», ТОВ «Борис Груп» не мають юридичної сили та доказовості в зв'язку з тим, що діяльність контрагентів-постачальників була спрямована на надання податкових вигод та проведення безтоварних операцій (т.2 а.с.141-146).

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження, представник відповідача в судове засідання не з'явився.

Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 р. № 2747-ІУ (далі КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи зазначене, суд вирішив провести судовий розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши подані позивачем документи і матеріали, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

В С Т А Н О В И В:

Посадовими особами відповідача проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань правильності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість та доходів та витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування з податку на прибуток підприємств по взаємовідносинам з ТОВ «Галнафта» за липень, серпень 2011р., ПП «Етера ВК» за травень 2012р., ТОВ «Борис Груп» за червень 2013р.

Результати перевірки оформлені актом від 19.06.2014р. №127/11-23-22-06/37096772 (т.1 а.с.9-56).

В ході перевірки встановлено порушення:

- п.198.2, п.198.3, 198.6, ст. 198 ПК України в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 739389 грн., в тому числі: за липень 2011 року на суму 303158 грн.; за серпень 2011 року на суму 429252 грн.; за травень 2012 року на суму 4443 грн.; за червень 2013 року на суму 2536 грн.;

- п. 138.2, п. 138.4, п.138.8 ст.138 та п.п. 139.1.9 п.139.1 ст. 139, п.150.1. ст. 150 ПК України, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток: за 2-3 квартал 2011 року на суму 338036 грн.; за 2 квартал 2012 року на суму 196922 грн., та завищення за 2-4квартал 2011 року на суму 338036 грн., а також встановлено завищення задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 3662048 грн., в т.ч.: за 3 квартал 2011 року в сумі 2192325 грн.; за 4 квартал 2011 року в сумі 1469723 грн.

На підставі акту перевірки винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 08.07.2014р.:

- №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 1109084 грн. (т.1а.с.57);

- №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 295383 грн. (т.1ас59);

- №, яким зменшено суму від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток на загальну суму 3662048 грн. (т.1а.с.61).

Донарахування грошового зобов'язання здійснено у зв'язку з тим, що за наслідками перевірки встановлено, що первинні документи отримані позивачем від ТОВ «Галнафта», ПП «Етера ВК», ТОВ «Борис Груп» не мають юридичної сили та доказовості в зв'язку з тим, що діяльність контрагентів-постачальників була спрямована на надання податкових вигод та проведення безтоварних операцій. А також встановлено, що надані документи не відповідають нормам чинного законодавства, що свідчить про їх дефектність.

З метою встановлення факту реальності здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами - ТОВ «Галнафта», ПП «Етера ВК», ТОВ «Борис Груп», а отже, правомірності формування податкового кредиту та валових витрат, суд встановив наступні обставини.

В акті перевірки зазначено висновок податкового органу про безтоварність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Галнафта», ПП «Етера ВК», ТОВ «Борис Груп», який ґрунтується на аналізі відомостей одержаних з актів перевірки вказаних підприємств складених податковими органами: Дрогобицька ОДПІ - акт від 19.03.2014р. №234/22-10/34454281 (т.1а.с.18-21); Кіровоградська ОДПІ - акт від 01.06.2013р. №467/1520/37097095 (т.1а.с.22-29); Знам'янська ОДПІ - акт від 28.03.2014р. №9/22/37342221 (т.1а.с.31-33).

Відповідно до пп.198.1. ст.198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно пп.198.2. ст.198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається:

- дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Згідно пп. 198.6. статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до пунктів 138.1, 138.2 ст. 138 ПК України, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із:

- витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті:

- інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;

- крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Таким чином, господарські операції платників податків на підставі яких формуються податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість та витрати для цілей оподаткування податком на прибуток підприємств, мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Стосовно правовідносин з ПП «Етера ВК», суд дійшов наступних висновків.

Так, згідно матеріалів справи, позивач протягом перевіреного періоду мав господарські взаємовідносини з ПП «Етера ВК» щодо поставки фарби дорожньої для бордюрів на підставі договору поставки від 11.05.2012р. (т.1 а.с.67,68).

Факт отримання товару підтверджується видатковими накладними (т.1 а.с.69,70).

ПП «Етера ВК» виписано позивачеві податкові накладні на підставі яких сформовано податковий кредит (т.1а.с.71,72).

Розрахунки здійснено в безготівковому порядку, що підтверджується копіями платіжних доручень (т.1а.с.73,74).

Факт використання отриманого товару у власній господарській діяльності підтверджено актом на списання матеріальних цінностей від 31.05.2012р. (т.2а.с.185).

Отже, суд дійшов висновку про правомірність формування позивачем валових витрат у сумі 22212,8 грн. та податкового кредиту за травень 2011 р. в сумі 4442,56 грн.

Стосовно правовідносин з ТОВ «Борис Груп», суд дійшов наступних висновків.

22 травня 2013 року між позивачем та ТОВ «Борис Груп» було укладено договори на виконання будівельних робіт відповідно до умов яких підрядник зобов'язався виконати ремонт асфальтобетонного покриття на об'єктах позивача (т.1а.с.75-82).

Факт виконання робіт підтверджується актами приймання будівельних робіт (т.1а.с.86-88, 90-92).

ТОВ «Борис Груп» виписано позивачеві податкові накладні на підставі яких сформовано податковий кредит (т.1а.с.93,94).

Розрахунки здійснено в безготівковому порядку, що підтверджується копіями платіжних доручень (т.1а.с.95,96).

Більш того, позивач надав суду роздруківку із офіційного сайту Світловодської міської ради, де в статті «Про стан ремонту доріг у м.Світловодськ» зазначено про те, що ТОВ «Борис Груп» укладено договір на послуги з ремонту доріг (а.с.155-156 т.2). Тобто, ТОВ «Борис Груп» проводить ремонті роботи доріг і заключає договори на дані послуги не лише з позивачем, а й органами місцевого самоврядування.

Отже, суд дійшов висновку про правомірність формування позивачем витрат у сумі 12677,8 грн. та податкового кредиту за червень 2011 р. в сумі 2535,76 грн.

Стосовно правовідносин з ТОВ «Галнафта», суд дійшов наступних висновків.

04 січня 2011 року між позивачем та ТОВ «Галнафта» було укладено договір купівлі-продажу №Г-0124 газу вуглеводного скрапленого марки СПБТ (т.1а.с.97,98).

Факт передачі товару підтверджено актами приймання-передачі (т.1а.с.99,100), видатковими накладними (т.1а.с.103-110).

Транспортування товару підтверджено товарно-транспортними накладними (т.1а.с.143-253, т.2а.с.1-114).

Розрахунки здійснено в безготівковому порядку, що підтверджується копіями платіжних доручень (т.1а.с.101,102).

ТОВ «Галнафта» виписано позивачеві податкові накладні на підставі яких сформовано податковий кредит в сумі 931849,19 грн. (т.1а.с.113-126).

Крім того, ТОВ «Галнафта» підтверджено факт господарських взаємовідносин з позивачем з додаванням копій договорів транспортного експедирування скрапленого газу з юридичними особами, які здійснювали перевезення скрапленого газу (т.2а.с.161-179). Серед даних документів, також наявний лист слідчого з ОВС слідчого управління фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Львівській області від 01.10.2014 р., в якому зазначено про те, що кримінальне провадження відносно службових осіб ТОВ «Гланафта» за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.212 КК України закрите (а.с.179).

Представник позивача надав копії актів приймання-передачі скрапленого газу із зберігання за договором №29/1-Р від 04.01.2011 р., складені ТОВ «Галнафта» та ПАТ «Укрнафта» в особі Гнідинцівського ГПЗ, Качанівського ГПЗ (а.с.208-227 т.2), із змісту яких суд убачає, номера товарно-транспортних накладних, якими здійснювалось перевезення скрапленого газу.

Отже, суд дійшов висновку про правомірність формування позивачем витрат у сумі 4659245,97 грн. та податкового кредиту за липень - сервень в сумі 931849,19 грн.

З огляду на вище вказане, суд дійшов висновку, що позивач мав всі підстави для формування податкового кредиту та витрат на підставі документів виписаних контрагентами : ТОВ «Галнафта», ПП «Етера ВК», ТОВ «Борис Груп».

Незважаючи на наявність вказаних документів відповідачем в акті перевірки позивача зроблено формальний висновок про безтоварність господарських операцій між позивачем та контрагентами - ТОВ «Галнафта», ПП «Етера ВК», ТОВ «Борис Груп».

Посилання відповідача на акти перевірок вказаних контрагентів, складених Дрогобицькою ОДПІ, Кіровоградською ОДПІ, Знам'янською ОДПІ, як на доказ нікчемності угод, суд до уваги не приймає, оскільки вказаними актами жодним чином не спростовується факт здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами, а зібрані у справі докази повністю спростовують як висновки акту перевірки позивача так і актів перевірки контрагентів.

Крім того, висновки акту перевірки не можуть вважатись беззаперечним доказом нікчемності угод між позивачем та вказаними підприємствами оскільки є суб'єктивною точкою зору посадових осіб податкового органу і носять лише характер припущень.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року N 996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях та закріплені обов'язкові реквізити таких документів.

Оглянувши первинні документи щодо господарських відносин позивача з ТОВ «Галнафта», ПП «Етера-ВК» та ТОВ «Борис Груп», суд дійшов висновку, що останні мають силу первинних документів, оскільки жодних недоліків, неточностей вони не містять і мають усі необхідні реквізити.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що характер укладених між позивачем та ТОВ «Галнафта», ПП «Етера-ВК» та ТОВ «Борис Груп», правочинів мав як реальний так і економічний зміст, тому позивачем правомірно сформовано податковий кредит та суми витрат по вищеописаних господарських операціях.

Усі три оскаржувані рішення, винесені податковим органом, з огляду на порушення норм податкового законодавства за господарськими відносинами позивача з ТОВ «Галнафта», ПП «Етера-ВК» та ТОВ «Борис Груп».

Враховуючи висновки суду щодо правомірності формування позивачем податкового кредиту та сум витрат за господарськими операціями з ТОВ «Галнафта», ПП «Етера-ВК» та ТОВ «Борис Груп», суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

У відповідності до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Позивач при звернення до суду сплатив судовий збір у загальному розмірі 487,20 грн., що підтверджується квитанціями №25 від 13.10.2014 р. 14 р. (а.с.2 т.1), тому сума сплаченого судового збору підлягає поверненню з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 2, 17, 94, 158 - 163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Ювента-Оіл" до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області від 08.07.2014р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 739389 грн. - за основним платежом та 369695 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області від 08.07.2014р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 196922 грн. - за основним платежом та 98461 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області від 08.07.2014р. №, яким зменшено суму від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток на суму 2192325 грн.

Присудити товариству з обмеженою відповідальністю "Ювента-Оіл" () судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок з Державного бюджету України.

Постанова суду набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду, апеляційної скарги через Кіровоградській окружний адміністративний суд, з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Г.П. Нагібіна