Справа № 815/4666/14
Суддя: Глуханчук О. В.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4666/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Глуханчука О.В.,

секретар судового засідання - Мураховська А.І.

за участю сторін: представника позивача - Фольгіна О.Л. (за довіреністю)

представника відповідача - Шуваєвої А.В. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства «Одеський завод шампанських вин» до спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Одесі міжрегіонального Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Одеський завод шампанських вин» звернулось до суду з адміністративним позовом до спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Одесі міжрегіонального Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення № від 07 серпня 2014 року, яким позивачу зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на суму у розмірі 1 869 400, 00 грн. та податкового повідомлення-рішення № від 07 серпня 2014 року в частині нарахування грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем у розмірі 399 072, 00 грн. та штрафними санкціями - 199 536, 00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що за результатами планової перевірки ПрАТ «Одеський завод шампанських вин» відповідачем винесені податкові повідомлення-рішення № та № від 07 серпня 2014 року, які порушують права та законні інтереси позивача, як платника податків. Так, позивач вважає, що наведені в акті перевірки висновки про порушення підприємством вимог п. 138.2, пп. 138.10.2, пп. 138.10.3 п. 138.10 ст. 138, п. 150.1 ст. 150 ПК України та завищення у 2013 році від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток на суму 1 869 400, 00 грн., а також про порушення пп. 14.1.27, пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п. 50.1 ст. 50, п. 198.1, п. 193.3, п. 198.6 ст. 198, пп. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192 ПК України та заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на суму 399 072, 00 грн. не відповідають дійсності та не ґрунтуються на нормах податкового законодавства.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на правомірність висновків акту планової перевірки щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства та безпідставне завищення у 2013 році від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток на суму 1 869 400, 00 грн., а також заниження податку на додану вартість на 497 741, 00 грн.

Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та факти.

У період з 30 травня 2014 року по 14 липня 2014 року на підставі направлень, виданих спеціалізованою Державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників податків у м. Одесі міжрегіонального Головного управління Міндоходів в Одеській області, пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, ст. 77, п. 82.2 ст. 82 ПК України, згідно наказу від 20 травня 2014 року №244 та відповідно до плану-графіку проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання, проведена документальна планова виїзна перевірка приватного акціонерного товариства «Одеський завод шампанських вин» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати, передбачених Податковим кодексом України податків і зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючи органи, за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року.

За результатами перевірки відповідачем складено Акт від 28 липня 2014 року №94/28-08-40/32224466/8 «Про результати документальної планової виїзної перевірки приватного акціонерного товариства «Одеський завод шампанських вин» () з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків і зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючи органи, за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року» (а.с. 13-102, том 1).

Відповідно до висновків акту, перевіркою встановлено порушення п. 138.2, пп. 138.10.2, пп. 138.10.3 п. 138.10 ст. 138, п. 150.1 ст. 150 ПК України, в результаті чого у 2013 році завищено від'ємне значення об'єкту оподаткування від усіх видів діяльності на суму 1 869 400, 00 грн.; порушення пп. 14.1.27, пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п. 50.1 ст. 50, п. 198.1, п. 193.3, п. 198.6 ст. 198, пп. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192 ПК України, що призвело до заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету усього на суму 497 741, 00 грн. (а.с. 100, том 1).

На підставі акту від 28 липня 2014 року №94/28-08-40/32224466/8, а також згідно з пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 ПК України, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 07 серпня 2014 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 746 612, 00 грн., з яких 497 741, 00 за основним платежем та 248 871, 00 грн. за штрафними санкціями (а.с. 19, том 6).

Позивач не погоджується з даним податковим повідомленням-рішенням в частині нарахування грошового зобов'язання за основним платежем на суму 399 072, 00 грн. та штрафними санкціями у розмірі - 199 536, 00 грн.

Також згідно з п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58 ПК України та на підставі висновків акту перевірки від 28 липня 2014 року №94/28-08-40/32224466/8, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 07 серпня 2014 року, яким ПрАТ «Одеський завод шампанських вин» зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на суму у розмірі 1 869 400, 00 грн. (а.с. 120, том 6).

Не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду з вимогами про їх скасування з підстав наведених у позові.

Вирішуючи питання щодо правомірності податкового повідомлення-рішення № від 07 серпня 2014 року про зменшення ПрАТ «Одеський завод шампанських вин» суми від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток підприємств, судом встановлено наступне.

Відповідно до акту, плановою перевіркою підприємства позивача встановлено завищення валових витрат за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року на загальну суму 1 869 400, 00 грн.

Перевіркою показників відображених у рядку 06.1 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства «Адміністративні витрати» за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року встановлено, що позивачем завищено даний показник на суму 471 267, 00 грн. На завищення вказаного показника вплинули витрати ПрАТ «Одеський завод шампанських вин» на аудиторські, консультаційні, юридичні послуги.

Так, на підставі наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено, що 05 вересня 2012 року ПрАТ «Одеський завод шампанських вин» (Замовник) укладено з ТОВ «Антавей» (Виконавець) договір про надання послуг №05/09-12, предметом якого є зобов'язання Виконавця своєчасно та якісно надавати Замовнику інформаційно-консультаційні послуги з питань бухгалтерського обліку підприємства (а.с. 107-108, том 1).

На підтвердження виконання умов даного договору позивачем надано до перевірки та до суду: акти приймання-передачі виконаних послуг, згідно яких Виконавець на виконання умов Договору надав Замовнику інформаційно-консультаційні послуги з питань бухгалтерського обліку підприємства; консультаційні послуги надані Замовнику в усній формі (а.с. 113-118, том 1); податкові накладні (а.с. 119-121, том 1).

21 жовтня 2013 року ПрАТ «Одеський завод шампанських вин» (Замовник) укладено

договір про надання послуг №21/10-13 з ТОВ «Континентмаш», відповідно до умов якого Виконавець зобов'язується своєчасно та якісно надавати Замовнику інформаційно-консультаційні послуги з питань бухгалтерського обліку підприємства (а.с. 122-124, том 1).

На підтвердження виконання умов даного договору позивачем надано до суду: податкові накладні (а.с. 128-130, том 1), акти приймання-передачі виконаних послуг, згідно яких Виконавець на виконання умов Договору надав Замовнику інформаційні послуги пов'язані з виробничою діяльністю підприємства; інформаційні послуги надані Замовнику в усній формі (а.с. 131-133, том 1).

12 березня 2013 року між ПрАТ «Одеський завод шампанських вин» (Замовник) та ТОВ «Інвайс-Лайт» (Виконавець) укладено договір про надання послуг №12/03-13, предметом якого є зобов'язання Виконавця своєчасно та якісно надавати Замовнику інформаційно-консультаційні послуги з питань бухгалтерського обліку підприємства (а.с. 134-136, том 1).

На підтвердження виконання умов даного договору позивачем надано до суду: податкові накладні (а.с. 141-143, том 1), акти приймання-передачі виконаних послуг, згідно яких Виконавець на виконання умов Договору надав Замовнику інформаційно-консультаційні послуги з питань бухгалтерського обліку підприємства; консультаційні послуги надані Замовнику в усній формі (а.с. 144-148, том 1).

01 червня 2012 року ПрАТ «Одеський завод шампанських вин» (Замовник) укладено

договір про надання послуг №01/06-12 з ТОВ «Лоуди», відповідно до умов якого Виконавець зобов'язується своєчасно та якісно надавати Замовнику інформаційно-консультаційні послуги з питань бухгалтерського обліку підприємства (а.с. 149-151, том 1).

На підтвердження виконання умов даного договору позивачем надано до суду: податкові накладні (а.с. 156-158, том 1), акти приймання-передачі виконаних послуг, згідно яких Виконавець на виконання умов Договору надав Замовнику інформаційно-консультаційні послуги з питань бухгалтерського обліку підприємства; консультаційні послуги надані Замовнику в усній формі (а.с. 159-161, том 1).

Також позивачем надано до суду виписки банку по особовим рахункам ПрАТ «Одеський завод шампанських вин» щодо розрахунків за інформаційно-консультаційні послуги з ТОВ «Інвайс-Лайт» (а.с. 63, 68,75, 79, 81 - том 6); з ТОВ «Антавей» (а.с. 84, 86-88, 91, 94 - том 6); з ТОВ «Лоуди» (а.с. 96, 98, 102 - том 6); з ТОВ «Континентмаш» (а.с. 104, 108 - том 6).

Разом із тим, відповідно до висновків акту перевірки, вищезазначені документи, а саме акти приймання-передачі інформаційно-консультаційних послуг, наданих ТОВ «Антавей», ТОВ «Континентмаш», ТОВ «Інвайс-Лайт», ТОВ «Лоуди» позивачу в усній формі, не мають доказової бази для віднесення до складу адміністративних витрат підприємства, так як в них не доведено зв'язок із господарською діяльністю ПрАТ «Одеський завод шампанських вин», акти не містять чіткого змісту і обсягу господарських операцій, відомості про конкретні результати виконаних послуг, обґрунтування вартості виконаних послуг, прізвищ осіб, які безпосередньо надавали послуги, строки надання послуг. До перевірки не надані документи, які б давали змогу встановити, яким чином результати робіт (послуг) замовник використовує у власній господарській діяльності (а.с. 22, том 1).

Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає, що згідно з пп.14.1.27 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

У відповідності з положеннями ст. 134 ПК України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), об'єктом оподаткування у розділі ІІІ Податок на прибуток підприємств є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

При цьому, за пп. 138.10.2 п. 138.10 ст. 138 ПК України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до складу витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, відносяться адміністративні витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством, зокрема (підпункт «г»), витрати на винагороди за консультаційні, інформаційні, аудиторські та інші послуги, що отримує платник податку для забезпечення господарської діяльності.

У відповідності з пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), не включаються до складу витрат при визначенні оподатковуваного прибутку витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

З огляду положення наведених норм, витрати на придбання інформаційно-консультаційних послуг, які підтверджені відповідними первинними документами та необхідні для забезпечення господарської діяльності підприємства, можуть бути віднесені до складу від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток.

Згідно положень ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. За приписами ч. 2 ст. 9 вказаного закону, первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Дослідивши зміст актів прийому-передачі наданих позивачу інформаційно-консультаційних послуг, суд вважає, що вказані акти відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» до первинних документів, оскільки містять усі обов'язкові реквізити первинного документу.

Відповідно до умов договорів про надання послуг, зокрема, п. 4, оформлення результатів наданих послуг здійснюється в усній, електронній або письмовій формі на розсуд Замовника. Здача і прийом виконаних послуг здійснюється сторонами по акту здачі-прийому наданих послуг; за умовами п. 3 договорів, вартість наданих послуг залежить від рівня їх складності, визначається сторонами в усній формі та зазначається в актах приймання-передачі виконаних послуг.

Таким чином, акти прийому-передачі наданих позивачу інформаційно-консультаційних послуг розкривають зміст наданих виконавцями послуг відповідно до умов договорів про їх надання, а також відображають вартість наданих послуг. При цьому, повне відображення в актах змісту та обсягу наданих послуг, враховуючи, що консультаційні послуги надавались позивачу в усній формі, могло б призвести до зміни способу виконання цих договорів та відповідно збільшити вартість наданих послуг, що не відповідає економічним інтересам позивача.

З огляду на викладене, суд не погоджується з висновками відповідача про те, що акти прийому-передачі наданих позивачу інформаційно-консультаційних послуг не мають доказової бази, оскільки не містять детального змісту і обсягу господарських операцій.

Щодо доводів відповідача стовно відсутності зв'язку між наданими інформаційно-консультаційними послугами з питань бухгалтерського обліку та господарською діяльністю ПрАТ «Одеський завод шампанських вин», суд відзначає наступне.

Позивач ПрАТ «Одеський завод шампанських вин» відноситься до великих платників податків, тобто, у розумінні пп. 14.1.24 п. 14.1 ст. 14 ПК України, - є юридичною особою, у якої обсяг доходу від усіх видів діяльності за останні чотири послідовні податкові (звітні) квартали перевищує п'ятсот мільйонів гривень або загальна сума сплачених до Державного бюджету України податків за платежами, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, за такий самий період перевищує дванадцять мільйонів гривень.

Отже, враховуючи обсяг грошових потоків суб'єкта господарювання та необхідність відображення руху цих коштів в бухгалтерському обліку підприємства, звернення позивача за кваліфікованою допомогою (консультаційними послугами з питань бухгалтерського обліку), на переконання суду, є цілком оправданим.

При цьому, у відповідності до пп. 138.10.2 п. 138.10 ст. 138 ПК України, витрати на придбання інформаційно-консультаційних послуг відносяться до адміністративних витрат, які враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток.

З урахуванням викладено, суд вважає, що доводи відповідача відносно не підтвердження витрат позивача на інформаційно-консультаційні послуги, отримані від ТОВ «Антавей», ТОВ «Континентмаш», ТОВ «Інвайс-Лайт» та ТОВ «Лоуди спростовуються наявними в матеріалах справи документами, які досліджувались судом, підтверджують вказані витрати та правомірність формування позивачем податкових зобов'язань з податку на прибуток.

Як вбачається з матеріалів справи, в перевіряємий період ПАТ «Одеський завод шампанських вин» до складу витрат на збут, включено витрати на придбання послуг щодо поширення, розповсюдження, просування на ринок, стимулювання збуту та реалізації алкогольної продукції власного виробництва під торгівельними марками «ОДЕСА», «ОДЕСА КЛАССИК», «ГЕНРИХ РЕДЕРЕР», «L'ODESSICA» та «ФІЄСТА», а також продукції під торгівельними марками «CINZANO», «CAMPARI», «MONDORO», «OLD SMUGGLER», «GLEN GRANT», «WILD TURKEY», «APEROL», «FRANGELICO», «CAROLANS» та «ESPOLON», головним дистриб'ютором якої на всій території України є позивач.

Судом встановлено, що послуги з поширення, розповсюдження, просування на ринок, стимулювання збуту та реалізації вищевказаної алкогольної продукції позивачу надавали наступні підприємства-контрагенти: ТОВ ЛГК «Максимум», згідно договорів дистриб'юції №14/09/11Е від 14 вересня 2011 року та №01/02/12Е від 01 лютого 2012 року (а.с. 162-194, том 1); ТОВ «ЛІА» ЛТД, згідно договору поставки №08-07/Е від 13 серпня 2012 року (а.с. 241 - том 1, а.с. 1-11 - том 2); ТОВ «Капітан», згідно договорів поставки №08К/06/11 від 08 червня 2011 року та №02-12/Е від 01 лютого 2012 року (а.с. 28-66, том 2); ПП «Автоімпровиз», згідно договору на проведення маркетингових досліджень, заходів та надання послуг з просування продукції №13/05/11 від 13 травня 2011 року (а.с. 172-175, том 2); ФОП ОСОБА_4, згідно договору на проведення маркетингових досліджень, заходів та надання послуг з просування продукції №01М-07/11 від 01 липня 2011 року (а.с. 184-187, том 2); ПП «ОСОБА_5.», згідно договору на проведення маркетингових досліджень, заходів та надання послуг з просування продукції №17-О/07/10 від 17 липня 2010 року (а.с. 199-203, том 2); ТОВ «Закарпатська продовольча група», згідно договорів на проведення маркетингових досліджень, заходів та надання послуг з просування продукції №20Д/07/10 від 20 липня 2010 року та №03/01/12М від 03 січня 2012 року (а.с. 206-220, том 2); ТОВ «Омега», згідно договору про надання послуг з просування продукції через роздрібні торгівельні мережі №100-м від 07 лютого 2011 року (а.с. 37-42, том 3); ДП «Фуршет Центр», згідно договору №НП ФЦ016918 про надання маркетингових послуг та послуг з просування, збуту продукції в мережі «Фуршет» (а.с. 100-105, том 3); ТОВ «С.М.А.Р.Т. Солюшенз», згідно договоів про надання послуг з просування та стимулювання збуту товарів №28/11М від 08 листопада 2012 року та 01/02/13М від 01 лютого 2013 року (а.с. 131-151, том 3); ТОВ «Агенство мерчандайзингу», згідно договору на проведення маркетингових досліджень, заходів та надання послуг з просування продукції №АДог-0983 від 09 липня 2010 року (а.с. 30-37, том 4).

Відповідно до умов вказаних договорів контрагенти позивача в цілому надавали в оптових та роздрібних мережах, торгових точках за плату послуги щодо оптимального розміщення та торговому обладнанні (полицях, стендах) в торгових залах продукції, з метою залучення уваги споживачів та підвищення попиту; оформлення торгівельного обладнання, на якому розташована продукція в найбільш зручному, привабливому та доступному для споживачів місці продажу; розміщення та поширення інформації про продукцію; формування повноцінної асортиментної присутності продукції, первинне експонування, підтримки експозиції продукції в належному вигляді та обсязі.

На підтвердження товарності операцій по договорам з ТОВ ЛГК «Максимум» позивачем надано до суду копії наступних документів: додатки до договорів, податкові накладні (а.с. 195-198, том 1), акти приймання-передачі наданих послуг (а.с. 199-202, том 1), тижневі звіти (а.с. 203-233, том 1), фотозвіти маркетингових послуг (фотофіксацію розміщених у пунктах продажу товарів) (а.с. 234-238, том 1).

На підтвердження товарності операцій по договору поставки з ТОВ «ЛІА» ЛТД позивачем надано до суду копії наступних документів: додатки та додаткові угоди до договору, податкові накладні (а.с. 12-15, том 2), акти приймання-передачі наданих послуг (а.с. 16-19, том 2), звіти та фотозвіти маркетингових послуг (фотофіксацію розміщених у пунктах продажу товарів) (а.с 20-27, том 2).

На підтвердження товарності операцій по договорам поставки з ТОВ «Капітан» позивачем надано до суду копії наступних документів: додатки та додаткові угоди до договорів, податкові накладні (а.с. 67-77, том 2), акти приймання-передачі наданих послуг (а.с. 78-97, том 2), фотозвіти маркетингових послуг (фотофіксацію розміщених у пунктах продажу товарів) та звіти про обіг товарів (а.с 98-141, том 2).

На підтвердження виконання договору, укладеного з ПП «Автоімпровиз» позивачем надано до суду копії актів приймання-передачі наданих послуг (а.с. 176-183, том 2).

На підтвердження виконання договору, укладеного з ФОП ОСОБА_4 позивачем надано до суду копії актів приймання-передачі наданих послуг (а.с. 188-198, том 2).

На підтвердження виконання договору, укладеного з ПП «ОСОБА_5.» позивачем надано до суду копії актів приймання-передачі наданих послуг (а.с. 204-205, том 2).

На підтвердження виконання договорів, укладених з ТОВ «Закарпатська продовольча група» позивачем надано до суду копії наступних документів: додатки та до договорів, податкові накладні (а.с. 221-230, том 2), акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) (а.с. 231-239, том 2), фотозвіти маркетингових послуг (фотофіксацію розміщених у пунктах продажу товарів) (а.с. 3-35, том 3).

На підтвердження виконання договору, укладеного з ТОВ «Омега» позивачем надано до суду копії наступних документів: додатки до договорів, податкові накладні (а.с. 43-68, том 3), акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) (а.с. 69-99, том 3).

На підтвердження виконання договору, укладеного з ДП «Фуршет Центр» позивачем надано до суду копії наступних документів: податкові накладні (а.с. 152-161, том 3), акти прийому-передачі наданих послуг (а.с. 162-171, том 3), переписка щодо звітів (а.с. 172-222, том 3), фотозвіти маркетингових послуг (фотофіксація розміщених у пунктах продажу товарів) (а.с. 124-130, том 3).

На підтвердження виконання договорів, укладених з ТОВ «С.М.А.Р.Т. Солюшенз» позивачем надано до суду копії наступних документів: податкові накладні (а.с. 113-118, том 3), акти прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) (а.с. 119-122, том 3), протокол узгодження додаткових торгівельних місць для розміщення продукції ПАТ «Одеський завод шампанських вин» в мережі магазинів «Фуршет» (а.с. 123, том 3), фотозвіти маркетингових послуг (фотофіксація розміщених у пунктах продажу товарів) (а.с. 224-248, том 3).

На підтвердження виконання договорів, укладених з ТОВ «Агенство мерчандайзингу» позивачем надано до суду копію податкової накладної (а.с. 38, том 4) та актів виконаних робіт (а.с. 39-40, том 4).

Відповідно до акту перевірки, податковою зроблено висновок про те, що вищезазначені документи, які надані до перевірки, не мають достатньої доказової бази для віднесення до складу витрат по рядку 06.2 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства витрат на збут продукції.

Такі висновки відповідач обґрунтував наступним. Так, в акті зазначено, що надані до перевірки акти здачі-прийняття робіт (послуг) не містять чіткого змісту і обсягу господарських операцій, відомості про конкретні результати виконаних послуг, обґрунтування вартості виконаних послуг, прізвищ осіб, які безпосередньо виконували роботи, спосіб та конкретні адресні дані вчинення дій, строки проведення послуг. До перевірки не надані документи, які б давали змогу встановити, яким чином результати робіт (послуг) замовник використовує у власній господарській діяльності (а.с. 28, том 1).

Дослідивши акти прийому-передачі наданих позивачу послуг щодо стимулювання та просування збуту продукції, а також правомірність віднесення позивачем до складу «Витрат на збут» витрат на придбання послуг щодо просування та стимулювання збуту продукції, суд зазначає наступне.

Витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником) (пп.14.1.27 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

У відповідності з положеннями ст. 134 ПК України, об'єктом оподаткування у розділі ІІІ Податок на прибуток підприємств є: прибуток із прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно з пп. 138.10.3 п. 138.10 ст. 138 ПК України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до складу витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування відносяться витрати на збут, які включають витрати, пов'язані з реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, серед іншого, витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг), на передпродажну підготовку товарів.

У відповідності з пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, не включаються до складу витрат при визначенні оподатковуваного прибутку витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, на підставі даних, не підтверджених документами.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено загальне поняття та характеристика документу на підставі якого виникає право та обов'язок в платника податків на формування показників податкової, бухгалтерської та фінансової звітності. Таким документом є первинний документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Вимоги до первинного документу встановлені ст. 9 цього Закону та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, проведення будь-якої господарської операції підприємства фіксується та підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на даних бухгалтерського обліку базуються фінансова, податкова, статистична та інші види звітності. Отже, первинні документи по відображенню господарської операції є підставою й для податкового обліку.

Дослідивши зміст актів прийому-передачі наданих позивачу послуг щодо стимулювання та просування збуту продукції, суд вважає, що вказані акти відповідають вимогам ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» до первинних документів, оскільки містять відомості про укладені угоди, замовника послуг та виконавця, розкривають зміст наданих послуг, який відповідає умовам договорів, період надання послуг, вартість наданих послуг, а також місця де зазначені послуги були надані. Тобто підтверджують здійснення господарських операцій та розкривають їх зміст та обсяг у достатньому для формування обліку об'ємі, а надмірна конкретизація робіт (послуг) призвела б до недоречної громіздкості таких актів.

До того ж наскільки детальна інформація про господарську операцію повинна бути зазначена у первинному документі, у вказаній нормі закону не зазначається, тому висновки відповідача про те, що надані до перевірки акти здачі-прийняття робіт (послуг) не містять чіткого змісту і обсягу господарських операцій, тощо, є необґрунтованими та безпідставними.

Щодо тверджень відповідача стовно не встановлення факту використання позивачем результатів отриманих послуг у власній господарській діяльності, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України, господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Видами діяльності ПрАТ «Одеський завод шампанських вин» є: Код КВЕД 11.02 Виробництво виноградних вин (основний); Код КВЕД 46.34 Оптова торгівля напоями; Код КВЕД 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; Код КВЕД 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; Код КВЕД 47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; Код КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; Код КВЕД 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування; Код КВЕД 56.30 Обслуговування напоями.

Таким чином господарська діяльність ПрАТ «Одеський завод шампанських вин» пов'язана з реалізацією алкогольної продукції власного виробництва під торгівельними марками «ОДЕСА», «ОДЕСА КЛАССИК», «ГЕНРИХ РЕДЕРЕР», «L'ODESSICA» та «ФІЄСТА», а також продукції під торгівельними марками «CINZANO», «CAMPARI», «MONDORO», «OLD SMUGGLER», «GLEN GRANT», «WILD TURKEY», «APEROL», «FRANGELICO», «CAROLANS» та «ESPOLON», головним дистриб'ютором якої на всій території України є позивач.

З огляду на зазначене, придбані позивачем послуги з просування вказаної алкогольної продукції на ринок, направлені на ефективну реалізацію даної продукції, з метою отримання від цього найбільш високого доходу, що свідчить про беззаперечну пов'язаність цих операцій з господарською діяльністю ПрАТ «Одеський завод шампанських вин» та необґрунтованість висновків податкової.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що ПрАТ «Одеський завод шампанських вин» також правомірно включено до складу інших витрат по рядку 06.2 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства «Витрати на збут» вартість послуг щодо просування стимулювання збуту продукції по актам прийому-передачі наданих послуг у сумі 1 398 133 грн.

На підставі вищезазначеного, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення № від 07 серпня 2014 року про зменшення ПрАТ «Одеський завод шампанських вин» суми від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання щодо правомірності податкового повідомлення-рішення № від 07 серпня 2014 року в частині збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем на суму 399 072, 00 грн. та штрафними санкціями на 199 536, 00 грн., суд виходить з наступного.

Як встановлено судом, в перевіряємий період приватне акціонерне товариство «Одеський завод шампанських вин» отримувало послуги з проведення ремонтно-будівельних робіт та відносило до складу податкового кредиту суми ПДВ від вартості отриманих послуг.

Так, 24 лютого 2012 року між ПрАТ «Одеський завод шампанських вин» (Замовник) та ПП «МАКІТА» (Підрядник) укладено договір підряду №24/02-Д на виконання ремонтних робіт на об'єкті Замовника за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 36 (а.с. 41-44, том 4).

На підтвердження виконання ремонтних робіт згідно вказаного договору позивачем надано до суду копії наступних документів: ліцензію, видану Інспекцією ДАБК в Одеській області приватному підприємству «МАКІТА» про те, що його господарська діяльність, пов'язана із створенням об'єктів архітектури, податкові накладні, акти приймання виконаних будівельних робіт, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та затрати, підсумкові відомості ресурсів (витрати за фактом), договірні ціни на ремонт приміщення бухгалтерії, локальний кошторис на загальнобудівельні роботи, фотозвіти виконаних будівельних робіт (а.с. 45-140, том 4).

13 вересня 2012 року ПрАТ «Одеський завод шампанських вин» (Замовник) укладено договір підряду №13/09Д з ТОВ «НАНОТЕХСТРОЙ» (Підрядник) про виконання ремонтних робіт на об'єкті Замовника за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 36 (а.с. 141-144, том 4).

На підтвердження виконання ремонтних робіт згідно вказаного договору позивачем надано до суду копії наступних документів: ліцензію, видану ТОВ «НАНОТЕХСТРОЙ» про те, що його господарська діяльність, пов'язана із створенням об'єктів архітектури, податкові накладні, акти приймання виконаних будівельних робіт, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та затрати, підсумкові відомості ресурсів (витрати за фактом), договірні ціни, локальний кошторис на загальнобудівельні роботи, фотозвіти виконаних будівельних робіт (а.с. 145-228, том 4).

09 липня 2012 року ПрАТ «Одеський завод шампанських вин» (Замовник) укладено договір підряду №09/07Д з ПП «ЕКСПРЕС КОТЕДЖ» (Підрядник) про виконання ремонтних робіт на об'єкті Замовника за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 36 (а.с. 230-233, том 4).

На підтвердження виконання ремонтних робіт згідно вказаного договору позивачем надано до суду копії наступних документів: ліцензію, видану ПП «ЕКСПРЕС КОТЕДЖ» про те, що його господарська діяльність, пов'язана із створенням об'єктів архітектури, податкові накладні, акти приймання виконаних будівельних робіт, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та затрати, підсумкові відомості ресурсів, договірні ціни, локальний кошторис, фотозвіти виконаних будівельних робіт (а.с.234-250, том 4, а.с. 1-124, том 5).

18 березня 2011 року між ПрАТ «Одеський завод шампанських вин» (Замовник) та ПП «РИПОР» (Підрядник) укладено договір підряду №03-2011 про виконання робіт по теплоізоляції акратофоров (а.с. 131-133, том 5).

На підтвердження виконання робіт по теплоізоляції згідно вказаного договору позивачем надано до суду копії наступних документів: податкові накладні, акти приймання виконаних будівельних робіт, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та затрати, підсумкові відомості ресурсів, договірні ціни, локальний кошторис, фотозвіти виконаних будівельних робіт (а.с.137-250, том 5, а.с. 1-10, том 6).

Вказані документи були надані позивачем для проведення перевірки, що відображено в акті перевірки, проте в акті також зазначено, що на підставі наданих первинних документів неможливо встановити фактичність здійснення операцій з придбання послуг з ремонту; до перевірки не надано документів, які б свідчили про реальність виконаних робіт (а.с. 52, том 1).

Проаналізувавши вищенаведені договори та докази, надані на підтвердження виконання операцій по ним, суд дійшов висновку, що вони підтверджують їх реальність та виконання, а отже і правомірність віднесення ПрАТ «Одеський завод шампанських вин» до податкового кредиту сум податку на додану вартість від вартості послуг отриманих від зазначених контрагентів, з огляду на наступне.

Податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу (пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду, згідно вимог п. 198.3 ст. 198 ПК України, визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

У відповідності з п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем правомірно сформовано податковий кредит по господарським операціям з придбання послуг ремонту на підставі виписаних контрагентами ПП «МАКІТА», ТОВ «НАНОТЕХСТРОЙ», ПП «ЕКСПРЕС КОТЕДЖ» та ПП «РИПОР» податкових накладних, згідно укладених договорів-підряду.

Також в перевіряємий період позивачем було віднесено до складу податкового кредиту суми ПДВ від вартості отриманих послуг, а саме консультацій з бухгалтерського обліку, наданих: ТОВ «Антавей», згідно договору про надання послуг №05/09-12 від 05 вересня 2012 року; ТОВ «Лоуди», згідно договору про надання послуг №01/06-12 від 01 червня 2012 року; ТОВ «Інвайс-Лайт», згідно договору про надання послуг №12/03-13 від 12 березня 2013 року; ТОВ «Континентмаш», згідно договору про надання послуг №21/10-13 від 21 жовтня 2013 року; ТОВ «Юрмаркет-ЮГ», згідно договору про надання послуг від 06 червня 2012 року.

Фактичність та реальність операцій по вказаним договорам було досліджено судом в даній постанові в частині перевірки правильності включення позивачем до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств, вартості інформаційно-консультаційних послуг.

Таким чином, враховуючи наявні в матеріалах справи договори, податкові накладні, банківські виписки та інші первинні документи, суд вважає обґрунтованим формування позивачем податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «Антавей», ТОВ «Континентмаш», ТОВ «Лоуди», ТОВ «Інвайс-Лайт» та ТОВ «Юрмаркет-ЮГ».

Як вбачається з акту перевірки, з підстав неможливості підтвердження використання послуг з просування товару та послуг з маркетингу у власній господарській діяльності ПрАТ «Одеський завод шампанських вин», податковою зроблено висновок про порушення позивачем вимог п. 198.3 ст. 198 ПК України щодо включення до складу податкового кредиту суми ПДВ у розмірі 214 692 грн., згідно наданих до перевірки податкових накладних, отриманих від постачальників ТОВ ЛГК «Максимум», ТОВ «ЛІА» ЛТД, ТОВ «Капітан», ТОВ «Закарпатська продовольча група», ТОВ «Омега», ДП «Фуршет Центр», ТОВ «С.М.А.Р.Т. Солюшенз», ТОВ «Агенство мерчандайзингу».

Однак, суд не погоджується з такими висновками відповідача, оскільки фактичність та реальність господарських взаємовідносин з вказаними контрагентами вставлено судом при дослідженні правомірності включення позивачем до складу витрат на збут вартості послуг щодо просування та стимулювання збуту продукції, а наявні в матеріалах справи договори, податкові накладні та інші первинні документи, підтверджують сформований позивачем податковий кредит по взаємовідносинам з ТОВ ЛГК «Максимум», ТОВ «ЛІА» ЛТД, ТОВ «Капітан», ТОВ «Закарпатська продовольча група», ТОВ «Омега», ДП «Фуршет Центр», ТОВ «С.М.А.Р.Т. Солюшенз», ТОВ «Агенство мерчандайзингу».

Враховуючи усе вищевикладене, оскільки до податкового кредиту позивачем віднесено суми податку на додану вартість, сплаченого у зв'язку з придбанням робіт та послуг, підтвердженого податковими накладними, виписаними контрагентами згідно укладених договорів, суд вважає обґрунтованим формування позивачем податкового кредиту на суму у розмірі 399 072, 00 грн.

Щодо посилань відповідача на акти про неможливість проведення зустрічної звірки контрагентів позивача ПП «Рипор», ТОВ «Інвайс-Лайт», ТОВ «Континентмаш» та іншої податкової інформації, суд зазначає, що висновки актів податкових органів відносно контрагентів не можуть вважатися належними доказами допущення позивачем порушень податкового законодавства. По-перше, такого роду акти свідчать лише про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, а по-друге, ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податків, який несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Відтак, податкове повідомлення-рішення № від 07 серпня 2014 року, в частині збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем на суму 399 072, 00 грн. та штрафними санкціями на 199 536, 00 грн. підлягає скасуванню.

Згідно чч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що позивач довів суду ті обставини, на які посилався в обґрунтування позовних вимог і вони підлягають задоволенню.

Судові витрати розподілити за правилами ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 69, 71, 86, 94, 158-163 КАС України від 06.07.2005 року №2747-IV, Податковим кодексом України від 02.12.2010 року № 2755-VI, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов приватного акціонерного товариства «Одеський завод шампанських вин» до спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Одесі міжрегіонального Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Одесі міжрегіонального Головного управління Міндоходів в Одеській області № від 07 серпня 2014 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Одесі міжрегіонального Головного управління Міндоходів в Одеській області № від 07 серпня 2014 року в частині нарахування грошового зобов'язання за основним платежем у розмірі 399 072, 00 грн. та штрафними санкціями у розмірі 199 536, 00 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано у строк, встановлений статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддею 20 січня 2015 року.

Суддя О.В. Глуханчук

Адміністративний позов приватного акціонерного товариства «Одеський завод шампанських вин» до спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Одесі міжрегіонального Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Одесі міжрегіонального Головного управління Міндоходів в Одеській області № від 07 серпня 2014 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Одесі міжрегіонального Головного управління Міндоходів в Одеській області № від 07 серпня 2014 року в частині нарахування грошового зобов'язання за основним платежем у розмірі 399 072, 00 грн. та штрафними санкціями у розмірі 199 536, 00 грн.

20 січня 2015 року.