Справа № 814/3483/14
Суддя: Єнтіна А. П.
Дата ухвалення: 2015-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

12 січня 2015 року справа № 814/3483/14

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Єнтіної А.П., секретаря судового засідання Западнюк К.А.,

за участю представників

від позивача: Гур'єв Є.В. (довіреність№07-20 від 05.01.15);

від відповідача: ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_1 від 30.08.14);

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовомЦентрального районного центру зайнятості м. Миколаєва, вул. Нікольська, 68, м. Миколаїв,54001

доОСОБА_2, АДРЕСА_1

простягнення коштів в сумі 2357,33 грн., В С Т А Н О В И В:
До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Центрального районного центру зайнятості м. Миколаєва (далі-позивач, Центральний РЦЗ) до ОСОБА_2 (далі-відповідач, ОСОБА_2.) про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю у розмірі 2357,33 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_2 звернулась до Центрального РЦЗ за сприянням у працевлаштуванні як особа, яка шукає роботу, за таких обставин їй було надано статус безробітної та призначена допомога по безробіттю. Також позивач зазначає, що в період перебування на обліку як безробітної ОСОБА_2 працювала на умовах цивільно-правового договору, тому не мала права отримувати допомогу по безробіттю. У зв'язку з чим просить стягнути з відповідача незаконно виплачену допомогу по безробіттю у розмірі 2357,33 грн.

Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач позов не визнав, просив у задоволенні позову відмовити.

Проаналізувавши діюче законодавство, матеріали справи, заслухавши пояснення сторін у судовому засіданні, суд дійшов наступного.

Центральний РЦЗ є державною організацією, яка відповідно до Закону України "Про зайнятість населення" займається реалізацією державної політики зайнятості населення, професійною орієнтацією, підготовкою і перепідготовкою, працевлаштуванням та соціальною підтримкою тимчасово не працюючих громадян, тобто виконує владні управлінські функції і таким чином є суб'єктом владних повноважень.

21.11.2012 р. відповідач звернувся до Центрального РЦЗ за сприянням у працевлаштуванні і був зареєстрований як така що шукає роботу.

З 28.11.2012 р. по 07.04.2013 р. ОСОБА_2 перебувала на обліку Центрального РЦЗ як безробітна особа та отримувала допомогу по безробіттю.

Відповідно до довідки Центрального РЦЗ за період з 28.11.2012 р. по 07.04.2013 р. відповідачу було виплачено допомогу по безробіттю у розмірі 2357,33 грн.

Позивачем було проведено розслідування страхового випадку та складено акт розслідування від 13.05.2014 р. №65, яким було встановлено, що відповідач у період перебування на обліку та надання статусу безробітного в Центральному РЦЗ працювала на умовах цивільно-правового договору в МОД ПАТ "Райффайзен банк Аваль" з 06.09.2012 р.

Центральний РЦЗ беручи до уваги, що відповідач не повідомив його про свою зайнятість, що є обставиною яка впливає на умови виплати допомоги по безробіттю, згідно п.3 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", було прийнято рішення про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю відповідачу за період з 28.11.2012 р. по 08.04.2013 року у сумі 2375,47 грн. За 08.04.2013 р. борг відповідача утримано 17.04.2013 р. з відомості нарахування допомоги по безробіттю особі в сумі 18,14 грн., у зв'язку з цим борг зменшився та становить 2357,33 грн.

11.08.2014 р. відповідачу було направлено повідомлення за №07-2319 про повернення коштів, отриманих незаконним шляхом у розмірі 2375,47 грн. в добровільному порядку у 15-денний строк з моменту отримання листа.

Зважаючи на несплату у добровільному порядку коштів, позивач звернувся до суду.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 19 ч. 2 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 1 Закону України "Про зайнятість населення" безробітний - це особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття" застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно із ч. 3 ст. 36 Закону "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та наданих соціальних послуг.

В судовому засіданні було встановлено, що дійсно ОСОБА_2 укладала договір МОД ПАТ "Райффайзен банк Аваль" про надання послуг з мобільним банкіром від 06.09.2012 р. №34-0-19-00/2-964, строк дії якого шість місяців. Зазначений договір передбачав право замовника розірвати договір достроково в односторонньому порядку Замовником (Банком) з попередженням про це Виконавця (Мобільного банкіра).

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки згідно з договором.

Як вбачається з Листа МОД ПАТ "Райффайзен банк Аваль" від 24.12.2014 р. №34-13-0-00/20-323 наданого на запит Центрального РЦЗ про надання інформації щодо ОСОБА_2, за час дії договору ОСОБА_2 не залучала до установи Банку необхідної кількості клієнтів за яку проводиться виплата винагороди, тому вищевказаний договір припинив свою дію з 01.10.2012 р., також у вересні 2012 року винагорода ОСОБА_2 не нараховувалась і єдиний соціальний внесок не сплачувався.

Таким чином, суд дійшов висновку, що при поданні заяви про надання статусу безробітного до позивача, ОСОБА_2 було зазначено цілком правдиву інформацію, що вона не має постійного або тимчасового заробітку, оскільки є безробітною.

На підставі зазначеного, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутні ознаки надання позивачу неправдивої інформації або іншого зловживання своїми обов'язками.

Зазначена правова позиція також була висловлена в Ухвалі ВАСУ від 19.03.2013р. по справі №К/9991/63594/11.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивачем не доведено суду фактів зловживання своїми обов'язками з боку відповідача.

Крім того, суд зазначає, що в Постанові Верховного суду України від 01.06.10р. було вказано, що вирішуючи питання про стягнення фінансових санкцій на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, згідно ст.2 КАС України, суд повинен перевірити, зокрема, чи не буде порушено права, свободи та інтереси особи у разі задоволення адміністративного позову суб'єкта владних повноважень, та чи прийняте вказане рішення (вчинені дії) з дотриманням вимог ч.3 ст.2 КАСУ.

Дослідивши всі матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, приймаючи до уваги той факт, що в діях відповідача були відсутні ознаки зловживання обов'язками, отримувана соціальна допомога була для відповідача єдиним засобом для існування, суд дійшов висновку, що дії позивача не можуть бути розглянуті судом як пропорційні та обґрунтовані.

У зв'язку з цим суд дійшов висновку, що правові підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору й тому судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня її проголошення/отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя А. П. Єнтіна