Справа № 810/5206/14
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/5206/14 Головуючий у 1-й інстанції: Шевченко А.В. Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А

Іменем України

20 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Романчук О.М. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року позивач - Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області, звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про заборону експлуатувати магазин-бар за адресою: АДРЕСА_1, до введення в експлуатацію об'єкта нерухомості відповідно до вимог чинного законодавства.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2014 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було порушено норми матеріального права, неповно досліджено обставини, що мають значення для справи.

Разом з апеляційною скаргою позивачем було подано клопотання про процесуальне правонаступництво.

Колегією суддів під час розгляду справи в судовому засіданні 20 січня 2015 року протокольною ухвалою задоволено клопотання позивача про процесуальне правонаступництво з Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області на Державну архітектурно-будівельну інспекцію України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2014 року - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивач, як орган державної влади, зобов'язаний належним чином використовувати надані йому повноваження у сфері державного нагляду і контролю, неприпустимим є викривлення або довільне тлумачення положень Закону щодо способів захисту порушених прав. Зазначив, що позивач звернувся до суду у загальному порядку із вимогою про заборону експлуатувати об'єкт, який не введений в експлуатацію, водночас позивачем не вчинено дій щодо прийняття рішення про заборону експлуатувати закінчені будівництвом об'єкти, не прийняті в експлуатацію. Відтак суд дійшов висновку, що про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, враховуючи відсутність будь-яких норм законів, які б дозволяли Інспекції зверталися до суду із заявленими позовними вимогами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 15.03.2011 року головним державним інспектором відділу контролю за об'єктами будівництва № 2 управління контролю за об'єктами будівництва у Східному регіоні ДАБК у Київській області Мірошніченком М.І. було проведено перевірку відповідача з питань дозвільних документів на будівництво, відповідності виконання будівельних робіт державним нормам та правилам.

За результатами перевірки перепрофілювання приміщення лазні під магазин-бар за адресою: АДРЕСА_1, складено Акт від 15.03.2011 року.

Перевіркою встановлено відсутність дозволу на виконання будівельних робіт та проектної документації, що є порушенням статей 28-29 Закону України «Про планування і забудову територій» та статті 5 Закону України «Про основи містобудування».

За результатами перевірки винесено припис № 42 від 21.03.2011 року, яким запропоновано у двомісячний термін до 21.05.2011 року оформити документи відповідно до законодавства.

21.03.2011 року було складено протокол № 81 по справі про адміністративне правопорушення. На підставі протоколу про адміністративне правопорушення 28.03.2011 року винесено постанову № 495 по справі про адміністративне правопорушення.

Постановою № 495 від 28.03.2011 року встановлено порушення статей 28-29 Закону України «Про планування і забудову територій» та статті 5 Закону України «Про основи містобудування», що тягне за собою відповідальність, передбачену частиною третьою статті 96 Кодексу про адміністративні правопорушення України і накладено штраф у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

15.03.2012 року на підставі звернення ОСОБА_4 № 7/0-1313 від 07.02.2012 року головним державним інспектором інспекційного відділу у Північному регіоні інспекційного управління № 2 Мірошніченком М.І. було проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил (позапланова).

За результатами перевірки складено Акт від 15.03.2012 року № 82-н, яким встановлено, що магазин-бар за адресою: АДРЕСА_1, експлуатується без прийняття в експлуатацію, що є порушенням частини восьмої статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

15.03.2012 року складено протокол № 2 про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, яким встановлено експлуатацію неприйнятого в експлуатацію та без документу на виконання будівельних робіт об'єкту магазину-бару, що є порушенням частини восьмої статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За результатами цієї перевірки 20.03.2012 року винесено припис № 31, яким було зобов'язано зупинити експлуатацію магазину-бару адресою: АДРЕСА_1, з 26.03.2012 року та привести документи по перепрофілюванню лазні під магазин-бар у відповідності до чинного законодавства України до 15.07.2012 року.

21.03.2012 року винесено постанову № 28 про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності, якою накладено штраф у розмірі 48 000 гривень за порушення частини восьмої статті 39 закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

24.05.2012 року на підставі звернення ОСОБА_4 від 08.05.2012 року№ 7/10 головним державним інспектором інспекційного відділу у Північному регіоні інспекційного управління № 2 Мірошніченком М.І. було проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил (позапланова).

За результатами перевірки складено Акт від 24.05.2012 року № 147, яким встановлено невиконання законних вимог припису начальника Інспекції ДАБК у Київській області від 20.03.2012 року № 31.

24.05.2012 року складно протокол № 7 про правопорушення у сфері містобудівної діяльності у зв'язку з невиконанням законних вимог припису начальника Інспекції ДАБК у Київській області від 20.03.2012 року № 31, що є порушенням частини четвертої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

28.05.2012 року винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності за порушення частини четвертої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 10 000,00 гривень.

21.07.2014 року головним державним інспектором інспекційного відділу № 2 інспекційного управління № 2 Карнаухом Г.М. на підставі заяви ОСОБА_4 (вх. № 7/10-Г-2007/30 від 20.07.2014), направлення на проведення позапланової перевірки № 1702.14/09/02 від 01.07.2014 проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил (позапланова).

За результатами перевірки складено Акт від 27.07.2014 року, яким встановлено порушення статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме експлуатація закінченого будівництвом об'єкту, який не введено в експлуатацію.

Вважаючи що відповідач протиправно ухиляється від виконання законних вимог Інспекції, позивач звернувся до адміністративного суду з даним позовом.

Обговорюючи правомірність вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 № 687-XIV (в редакції на час проведення перевірки), для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю).

Відповідно до Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України № 439/2011 від 08.04.2011 (далі - Положення) (чинне на момент проведення перевірки, а саме станом на 21.07.2014), Держархбудінспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства.

Згідно пункту 6 Положення, Держархбудінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі або міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька регіонів) територіальні органи.

У силу положень підпунктів 8, 10 пункту 4 Положення, Держархбудінспекція України відповідно до покладених на неї завдань, окрім іншого, здійснює державний контроль за дотриманням фізичними та юридичними особами державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт, перепланування та реконструкції (дообладнання) житлового фонду та будівель громадського призначення, а також здійснює контроль за виконанням приписів про усунення порушень вимог законодавства у сферах містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів та правил, у сфері житлово-комунального господарства.

В той же час, Держархбудінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку видавати обов'язкові до виконання приписи щодо усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил, а також здійснювати претензійно-позовну роботу, звертатися до суду з позовами щодо захисту своїх прав та законних інтересів, а також інтересів держави з питань державного архітектурно-будівельного контролю та контролю у сфері житлово-комунального господарства (підпункти 6, 18 пункту 5 Положення).

У силу положень статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (в редакції, чинній на момент проведення перевірки), (далі - Закон № 3038) державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок).

Відповідно до пунктів 16 та 17 Порядку, за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).

Згідно пункту 9 частини 4 статті 41 Закону № 3038, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, крім іншого: забороняти за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію.

Аналогічні за змістом повноваження передбачені також пунктом 10 Порядку та підпунктом 19 пункту 5 Положення.

Таким чином, у разі виявлення у ході перевірки порушень суб'єктами містобудування будівельних норм, державних стандартів і правил, територіальний орган Держархбудінспекції України зобов'язаний скласти акт, у якому викладаються факти встановлені у ході перевірки та містяться посилання на норми законів, що порушені.

При цьому, за результатами такої перевірки Інспекція має право заборонити експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію.

Колегія суддів критично оцінює зауваження Інспекції наведені в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про те, що позивачем не приймалось рішення про заборону експлуатації магазину-бару адресою: АДРЕСА_1, з 26.03.2012 року.

Так дійсно в матеріалах справи міститься копія припису, який також був досліджений судом першої інстанції, від 20.03.2012 року № 31, яким було зобов'язано зупинити експлуатацію магазину-бару адресою: АДРЕСА_1, з 26.03.2012 року та привести документи по перепрофілюванню лазні під магазин-бар у відповідності до чинного законодавства України до 15.07.2012 року.

Проте, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до вимог вказаного припису відповідачу необхідно було усунути встановленні порушення до 15.07.2012 року, тобто станом на час звернення Інспекції із даним позовом до суду його дія була вичерпана. Крім того, Інспекцією було прийнято рішення про притягнення відповідача до відповідальності за невиконання вказаного припису, водночас жодних доказів щодо продовження його дії, або здійснення дій щодо його примусового виконання позивачем суду не надано.

Як вірно зауважено судом першої інстанції підпункт 18 пункту 5 Положення щодо права Інспекції звертатись до суду з позовами про захист своїх прав та законних інтересів та інтересів у сфері містобудування повинен застосовуватися у системному взаємозв'язку з положеннями Закону № 3038.

Позивач, як орган державної влади, зобов'язаний належним чином використовувати надані йому повноваження у сфері державного нагляду і контролю, неприпустимим є викривлення або довільне тлумачення положень Закону щодо способів захисту порушених прав.

Отже, враховуючи, що вимоги позивача викладені саме в контексті заборони експлуатації об'єкту, а не виконання припису, вимоги якого є обов'язковими, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність об'єктивних та правових підстав для задоволення адміністративного позову.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам. В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2014 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Пилипенко О.Є.

Суддя: Романчук О.М.

Шелест С.Б.

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення - 20.01.2015 року.

.

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Романчук О.М

Шелест С.Б.