Справа № 150/1082/13-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 150/1082/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Цимбалюк Л.П.
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Сапальова Т.В.

судді: Боровицький О. А. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Чернівецької районної державної адміністрації Вінницької області на постанову Чернівецького районного суду Вінницької області від 17 грудня 2013 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Чернівецької районної державної адміністрації Вінницької області про зобов'язання нарахувати та виплатити щорічну разову грошову допомогу,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2013 року позивач звернувся до Чернівецького районного суду Вінницької області з адміністративним позовом до управління праці та соціального захисту населення Чернівецької районної державної адміністрації Вінницької області про визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача недоплачену йому до 5 травня щорічну разову грошову допомогу як інваліду війни ІІ групи в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком за 2013 рік в сумі 5042,00 грн.; зобов'язання відповідача надалі нараховувати та виплачувати позивачу відповідно до ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічну разову грошову допомогу до 5 травня як інваліду війни ІІ групи в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, який буде визначений відповідним законом на день виплати даної допомоги.

Постановою Чернівецького районного суду Вінницької області від 17 грудня 2013 року позов задоволено в повному обсязі: визнано дії відповідача протиправними; зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу як інваліду ІІ групи недоплачену разову грошову допомогу до 5 травня за 2013 рік в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком - 5042,00 грн.; зобов'язано відповідача надалі нараховувати та виплачувати позивачу щорічну разову грошову допомогу до 5 травня як інваліду ІІ групи відповідно до ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, який буде визначений відповідним законом на день виплати даної допомоги.

Не погодившись з постановленим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Чернівецького районного суду Вінницької області від 17 грудня 2013 року, як таку, що винесена з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права, прийнявши нову постанову про відмову у задоволенні позову позивачу.

Сторони в судове засідання не з'явилися, повноважних представників до суду не направили, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. До початку судового розгляду справи відповідач подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без присутності його представника.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити повністю з наступних підстав.

Так, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач є інвалідом війни ІІ групи та має право на щорічну одноразову грошову допомогу до 5 травня в розмірах, встановлених Законом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що положення статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у 2013 році були чинними, не скасовані та не визнані неконституційними, а тому саме вони підлягають застосуванню до спірних відносин, а не положення підзаконного нормативно-правового акта - Постанови №149.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що до 5 травня у 2013 році відповідач виплатив позивачеві 2110,00 грн., тобто менше розміру, передбаченого Законом, що позивач вважає неправомірним.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5 травня інвалідам війни 2 групи виплачується разова грошова допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 № 3-рп/2012 роз'яснено повноваження Кабінету Міністрів України щодо регулювання порядку та розмірів соціальних виплат, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України на основі і на виконання Закону України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Статтею 4 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" встановлено, що у 2013 році норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

На виконання наведених положень Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 13 березня 2013 року №149 "Деякі питання виплати у 2013 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань", відповідно до ч.1 п.1 якої виплата разової грошової допомоги, передбаченої, зокрема, Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", інвалідам війни ІІ групи встановлена у розмірі 2110,00 грн.

Вказані норми неконституційними не визнавалися та прийняті в часі пізніше, а тому підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, оскільки, нараховуючи позивачу у 2013 році щорічну грошову допомогу до 5 травня у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України №149, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З матеріалів справи встановлено, що позивач просить виплачувати йому щорічну разову грошову допомогу до 5 травня надалі.

Згідно з вимогами чинного законодавства цей вид допомоги є одноразовим щорічним, тобто виплачується один раз на рік. Крім того, судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання. Воно не може обмежувати волю законодавчого органу в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних відносин.

Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача про зобов'язання нарахувати та виплатити щорічну разову грошову допомогу задоволенню не підлягають.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, а також враховано не всі встановлені у справі обставини, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Згідно зі ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Чернівецької районної державної адміністрації Вінницької області задовольнити повністю.

Постанову Чернівецького районного суду Вінницької області від 17 грудня 2013 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Чернівецької районної державної адміністрації Вінницької області про зобов'язання нарахувати та виплатити щорічну разову грошову допомогу, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовити повністю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Боровицький О. А.

Граб Л.С.