Справа № 820/19717/14
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2015-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

13.01.2015 р. справа №820/19717/14 Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Біленського О.О.

при секретарі судового засідання Рябченко Є.А.

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Матофій Л.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського міського центру зайнятості про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківського міського центру зайнятості, в якому просить суд:

- визнати дії у внесенні запису в Додаток 2 до Персональної картки №00160 ОСОБА_1 "поновити СБ" незаконними;

- зобов'язати скасувати запис "поновити СБ", який внесений в Додаток 2 до Персональної картки № 00160 ОСОБА_1;

- зобов'язати внести запис в Додаток 2 до Персональної картки № 00160 ОСОБА_1 "надано статус безробітного";

- визнати дії в наданні неповної інформації на мій інформаційний запит від 21.07.2014 року незаконними;

- зобов'язати надати позивачу копію наказу про поновлення йому статусу безробітного з 01.07.2014 року;

- визнати дії у ненаданні позивачу довідки про доходи за період з 01.01.2014 року по 07.05.2014 року незаконними;

- зобов'язати видати позивачу довідку про доходи за період з 01.01.2014 року по 07.05.2014 року;

- визнати дії в направленні позивача на роботу охоронника незаконними;

- визнати дії в ненаданні позивачу направлення на роботу контролер пасажирського транспорту незаконними.

В обґрунтування позову зазначив, що 24 червня 2008 року Харківський міський центр зайнятості надав позивачу статус безробітного, наказом від 07.05.2014 року №НТ140507 "Про прийняття рішень службою зайнятості, передбачених Законами України "Про зайнятість населення", "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та нормативними актами щодо їх застосування" позивачу було припинено реєстрацію безробітного. 1 липня 2014 року позивачу було поновлено статус безробітного, посилаючись на положення Додатку 2 до персональної картки № 00160 ОСОБА_1 "рішення, прийняті територіальним органом щодо зареєстрованого безробітного" мається запис про наказ від 01.07.2014 № НТ-140701. З терміном "поновлено", позивач не згоден, вважає, що в цьому записі відсутнє посилання на нормативно-правовий акт та його відповідну норму, згідно якої відповідач поновив мені статус безробітного. Позивач вважає, що відповідач після проведення перереєстрації як безробітного повинен був надати позивачу статус безробітного позивачу з 01.07.2014 року, а не поновлювати його. Також, позивач зазначив, що через незгоду з діями відповідача 21.07.2014 року, ним було направлено інформаційний запит, в якому позивач просив надати завірену копію наказу про поновлення мені статусу безробітного. Однак, замість наказу відповідач направив завірену копію Додатку 2, що на думку позивача також є незаконним та не правовим через порушення права позивача на отримання інформації. Окрім цього, позивач вказав, що звертався до відповідача із заявою про надання довідки про доходи за період з 01.01.2014 року по 07.05.2014 року, але відповідач надав довідку про доходи за період з січня по березень 2014 року, що є, на думку позивача, навмисною підробкою довідки про доходи №8021-ПН від 04.07.2014 року. Також, позивач зазначив, що він має всі законні підстави вимагати від відповідача сприяти моєму працевлаштуванню в напрямку здійснення пошуку роботи за здобутою мною кваліфікацією соціолога, викладача соціологічних дисциплін.

Позивач в судовому засіданні дав аналогічні викладеним у позовній заяві пояснення, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що те, що дії Харківського міського центру зайнятості у відношенні позивача є законними, обґрунтованими, такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Суд, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, встановив наступне.

З наявних матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що позивач неодноразово перебував на обліку в службі зайнятості як безробітний (2002-2003 роки, 2004 рік, 2006 - 2014 роки).

Відповідно до копії особової справи позивача, 17.06.2008 року ОСОБА_1 був зареєстрований Дзержинським районним центром зайнятості м. Харкова як такий, що шукає роботу, правонаступником якого є Харківський міський центр зайнятості. Статус безробітного позивачу було надано 24.06.2008 року з призначенням допомоги по безробіттю як застрахованим особам без урахування страхового стажу строком 360 календарних днів відповідно до п.2, п.4, ст.22 та п.2 ст.23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття» з 24.06.2006 року по 18.06.2009 року.

Харківським міським центром зайнятості наказом від 07.05.2014 року №НТ 140507 прийнято рішення про припинення реєстрації як безробітного ОСОБА_1 з 31.03.2014 року у зв'язку з відмовою від двох пропозицій підходящої роботи відповідно до п.п.1 ст.37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року №198. Правомірність дій Харківського міського центру зайнятості щодо направлення ОСОБА_1 на роботу до Харківської дирекції УДППЗ «Укрпошта» на посаду «листоноша» та до ТОВ «Фоззі-Фуд» на посаду «охоронник», визначення головним спеціалістом Федяєм В.О. наступного прийому на 07.04.2014 року були предметом розгляду у суді, за результатами розгляду прийнято постанову Київського районного суду м. Харкова від 22.04.2014 року по справі №640/5141/14-а, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2014 року, про відмову у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Харківського міського центру зайнятості, головного спеціаліста Харківського міського центру зайнятості Федяя В.О.

Також, постановою Київського районного суду міста Харкова від 16.09.2014 року по справі №640/7549/14-а у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Харківського міського центру зайнятості, головного спеціаліста ХМЦЗ Федяя В.О. про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії відмовлено, одна з вимог позивача - зобов'язати ХМЦЗ, головного спеціаліста ХМЦЗ Федяя В.О. поновити реєстрацію безробітного ОСОБА_1 з 31.03.2014 року. Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2014 року по справі №640/7549/14-а апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Харкова від 16.09.2014 року без змін.

Наказом від 07.05.2014 року №НТ 140507 Харківським міським центром зайнятості було прийнято рішення про припинення реєстрації як безробітного ОСОБА_1 з 31.03.2014 року у зв'язку з відмовою від двох пропозицій підходящої роботи.

З огляду на вказаний факт припинення реєстрації як безробітного ОСОБА_1 з 31.03.2014 року, у Харківського міського центру зайнятості не було правових підстав для надання довідки ОСОБА_1 про доходи за весь період з 01.01.2014 року по 07.05.2014 року та правомірно було надано довідку про доходи лише за період, коли позивач був зареєстрований в якості безробітного, а саме за період з січня по березень 2014 року.

Таким чином, позовні вимоги про визнання дій у ненаданні позивачу довідки про доходи за період з 01.01.2014 року по 07.05.2014 року незаконними та зобов'язання видати позивачу довідку про доходи за період з 01.01.2014 року по 07.05.2014 року є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог, визнати дії у внесенні запису в Додаток 2 до Персональної картки №00160 ОСОБА_1 "поновити СБ" незаконними, зобов'язати скасувати запис "поновити СБ", який внесений в Додаток 2 до Персональної картки №00160 ОСОБА_1 та зобов'язати внести запис в Додаток 2 до Персональної картки №00160 ОСОБА_1 "надано статус безробітного", суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 статті 45 Закону України «Про зайнятість населення» у рази припинення реєстрації відповідно до пунктів 4-9 частини першої цієї статті безробітний має право на наступну реєстрацію в центрі зайнятості не раніше ніж через 90 календарних днів з дня зняття з обліку. Відповідно до пункту 40 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року № 198 перереєстрація безробітного здійснюється з дня подання відповідної заяви або не раніше ніж через 90 календарних днів з дня припинення попередньої реєстрації відповідно до абзаців дев'ятнадцятого (абц.19 п. 1 ст. 37 Порядку… - відмови від двох пропозицій підходящої роботи) - двадцять другого підпункту 1 за умови повернення коштів, отриманих за період попередньої реєстрації, та абзацу другого підпункту 2 пункту 37 цього Порядку.

З огляду на приписи вказаної норми права, та враховуючи, що з моменту видання наказу від 07.05.2014 року №НТ 140507, станом на 01.07.2014 року не сплинув законодавчо передбачений термін 90 днів, суд приходить до висновку, що Харківським міським центром зайнятості було правомірно видано наказ від 01.07.2014 року №НТ 140701, яким ОСОБА_1 було поновлено статус безробітного з 01.07.2014 року, так як попередня реєстрація була припинена у зв'язку з відмовою від другої пропозиції підходящої роботи та на підставі п.п.4,5 ст.22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття» відмовлено в призначенні допомоги по безробіттю.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання дій у внесенні запису в Додаток 2 до Персональної картки №00160 ОСОБА_1 "поновити СБ" незаконними, зобов'язання скасувати запис "поновити СБ", який внесений в Додаток 2 до Персональної картки №00160 ОСОБА_1 та зобов'язання внести запис в Додаток 2 до Персональної картки №00160 ОСОБА_1 "надано статус безробітного" є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відносно позовних вимог про визнання дій в наданні неповної інформації на інформаційний запит позивача від 21.07.2014 року незаконними та зобов'язання надати позивачу копію наказу про поновлення йому статусу безробітного з 01.07.2014 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про зайнятість населення» єдина інформаційно-аналітична система центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, функціонує для інформаційної підтримки реалізації державної політики у сфері зайнятості населення; створення цілісної системи інформаційної взаємодії державних органів влади, що здійснюють заходи щодо сприяння зайнятості населення; проведення моніторингу ринку праці, аналізу попиту та пропонування робочої сили. До Єдиної інформаційно-аналітичної системи включається інформація, що надійшла від його територіальних органів у процесі своєї діяльності, зокрема від громадян, роботодавців, суб'єктів господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні, та органів державної влади. Інформація з Єдиної інформаційно-аналітичної системи надається та використовується відповідно до законів України «Про інформацію» та «Про захист персональних даних».

Відповідно до Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року № 198 реєстрація безробітних, які звертаються за сприянням у працевлаштуванні, проводиться центром зайнятості. Під час проведення реєстрації працівник центру зайнятості заповнює в Єдиній інформаційно-аналітичній системі Державної служби зайнятості персональну картку, в якій зазначаються персональні дані безробітного. Обробка персональних даних безробітних здійснюється центром зайнятості відповідно до закону. Рішення, які приймаються центром зайнятості відносно безробітних, оформлюється наказом центру зайнятості (який є добовим) та заноситься до картки персонального обліку безробітних.

Харківським міським центром зайнятості листом від 25.07.2014 року за вих. № ХМЦЗ-01-22із-24/14 ОСОБА_1 був надісланий додаток №2 до персональної картки №00160 ОСОБА_1 - рішення, прийняті територіальним органом щодо зареєстрованого безробітного, в якому вказано, що наказом від 01.07.2014 року №НТ 140701 поновити статус безробітного з 01.07.2014 року та є підпис ОСОБА_1, що підтверджує ознайомлення позивача з цим наказом від 01.07.2014 року.

Крім того, інформація у сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування використується з дотриманням вимог, передбачених законодавством про інформацію. Забороняється розголошувати без згоди застрахованої особи відомості про страховий стаж, страхові випадки, результати медичних обстежень, суми одержаних виплат тощо.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про інформацію» інформація, що є власністю держави і знаходиться в користуванні органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій усіх форм власності, з метою її збереження може відповідно до закону встановлено обмежений доступ - надано статус конфіденційної. Не підлягають обов'язковому наданню для ознайомлення за інформаційними запитами офіційні документи, які містять у собі конфеденційну інформацію.

Крім того, ст. 24 Закону України «Про захист персональних даних» держава гарантує захист персональних даних, також п.2 цієї статті закону передбачено, що суб'єкти відносин, пов'язаних із персональними даними, зобов'язані забезпечити захист цих даних від незаконного доступу до них. Більш того, згідно за ст.11 зазначеного закону підставами виникнення права на використання персональних даних є згода суб'єкта персональних даних на обробку його персональних даних. Поширення персональних даних без згоди суб'єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках визначених законом і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивача належним чином було повідомлено про зміст наказу від 01.07.2014 року №НТ 140701, яким ОСОБА_1 було поновлено статус безробітного з 01.07.2014 року, а отримання позивачем безпосередньо копії наказу потягне за собою порушення прав інших осіб, інформація стосовно яких також міститься у вказаному наказі, з огляду на що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання дії в направленні позивача на роботу охоронника незаконними та визнання дій в ненаданні позивачу направлення на роботу контролер пасажирського транспорту незаконними, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 43 Конституції України Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено що статус безробітного може набути: особа працездатного віку до призначення пенсії, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи;

Зареєстровані безробітні зобов'язані: самостійно або за сприяння територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, здійснювати активний пошук роботи, який полягає у вжитті цілеспрямованих заходів до працевлаштування, зокрема взяття участі у конкурсних доборах роботодавців.

Відвідувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в якому він зареєстрований як безробітний у визначений і погоджений з ним час, але не рідше ніж один раз на тридцять календарних днів з дотриманням письмових індивідуальних рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню, зокрема брати участь у заходах, пов'язаних із сприянням забезпеченню зайнятості населення.

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про зайнятись населення» підходящою робота для безробітного вважається робота, що відповідає освіті, професії (спеціальності), кваліфікації особи з урахуванням доступності транспортного обслуговування, встановленої рішенням місцевої державної адміністрації, виконавчого органу відповідної ради. Заробітна плата повинна бути не нижче розміру заробітної плати такої особи за останнім місцем роботи з урахуванням середнього рівня заробітної плати, що склався у регіоні за минулий місяць, де особа зареєстрована як безробітний. Під час пропонування підходящої роботи враховується тривалість роботи за професією (спеціальністю), кваліфікація досвід, тривалість безробіття, а також потреба ринку праці.

Згідно положень ч.3 ст.46 Закону України «Про зайнятись населення», у разі коли неможливо надати безробітному роботу за професією протягом шести місяців з дня перебування на обліку в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, йому пропонується підходяща робота з урахуванням здібностей, стану здоров'я і професійного досвіду, доступних для нього видів навчання та потреби ринку праці.

З матеріалів справи вбачається, що під час прийому 29.07.2014 року ОСОБА_1 запропоновано опрацювати направлення на працевлаштування до підприємств, які були запропоновані під час зустрічі 15.07.2014 року, але взяти ці направлення позивач відмовився. Також був здійснений підбір роботи і видано направлення до ТОВ «Виробничо-технічне об'єднання «Індекс» на посаду охоронник.

З огляду на вказані приписи законодавства, суд приходить до висновку про правомірність дій Харківського міського центру зайнятості щодо направленні позивача на роботу охоронника, враховуючи, що вказана пропозиція не протирічить вимогам ч.8 ст.46 Закону України «Про зайнятись населення», вчинена з урахуванням здібностей, стану здоров'я і професійного досвіду, доступних для нього видів навчання та потреби ринку праці, та відсутністю факту роботи позивача за попередньо здобутими професіями (спеціальностями) більш як 12 місяців.

З матеріалів справи та пояснень представника відповідача вбачається, що в період перебування на обліку позивач отримував соціальні послуги, передбачені чинним законодавством, а саме: консультаційні послуги з питань працевлаштування та реєстрації в службі зайнятості. Позивач 01.07.2014 року ознайомлений з витягом із статті 44 Закону України «Про зайнятість населення» (№5067-17 від 05.07.2013 р.) про права та обов'язки зареєстрованих безробітних та витягом із статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття», про що свідчить підпис ОСОБА_1 в додатку 1 до персональної картки - відвідування особою територіального органу та отримані послуги.

Харківським міським центром зайнятості систематично здійснюється пошук підходящої роботи. При відвідуванні ХМЦЗ 15.07.2014 року, в порядку надання соціальних послуг, ОСОБА_1 було запропоновано працевлаштування до органу місцевого самоврядування Управління праці та соціального захисту населення Ленінського району м.Харкова на посаду - спеціаліст державної служби, до КП «Тролейбусне депо №2» - контролер пасажирського транспорту. Направлення на працевлаштування позивач брати відмовився. За фактом подій 15.07.2014 року ХМЦЗ складені акти, з якими ОСОБА_1 було ознайомлено.

Отже, відповідачем було документально зафіксовано факт, що саме позивач відмовився від отримання направлення на роботу контролер пасажирського транспорту та під підпис ознайомлено про вказаний факт позивача, що не заперечувалось позивачем під час розгляду справи.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині визнання незаконними дій в ненаданні позивачу направлення на роботу контролер пасажирського транспорту.

Окрім цього, з наявних матеріалів справи вбачається, що наказом від 05.08.2014 року №НТ 140805, відповідно до абзацу п.п.1 п.37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року №198 прийнято рішення про припинення обліку у зв'язку з відмовою від двох пропозицій підходящої роботи з 29.07.2014 року - дню, коли позивач відмовився взяти два направлення на підходящу роботу. Постановою Київського районного суду міста Харкова від 04 грудня 2014 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Харківського міського центру зайнятості, третя особа Харківський обласний центр зайнятості про визнання дій ХМЦЗ в припиненні його реєстрації безробітного з 29.07.2014 року наказом від 05.08.2014 року незаконними - відмовлено в повному обсязі (справа № 640/15171/14-а, н/п 2-а/640/203/14).

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За викладених обставин, суд прийшов до висновку, що оскаржувані дії Харківського міського центру зайнятості вчинено без порушення вимог чинного законодавства, у межах повноважень та у спосіб, що встановлені законодавства України, з використанням повноважень, з метою, якою це повноваження надано та обґрунтовано, тобто з урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Таким чином, дії відповідача є правомірними, вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 17, 50, 160-163, 167, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Харківського міського центру зайнятості про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити у повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова у повному обсязі виготовлена 19.01.2015 року.

Суддя Біленський О.О.