Справа № П/811/1630/14
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 жовтня 2014 рокусправа № П/811/1630/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.

суддів: Іванова С.М. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 червня 2014 року по справі № П/811/1630/14 за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Кіровоградської області про поновлення на роботі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, згідно якого просила визнати незаконним та скасувати наказ прокуратури Кіровоградської області № 249к від 15 травня 2014 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності, а також поновити її на посаді прокурора прокуратури Голованівського району Кіровоградської області.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказала, що була звільнена з посади прокурора прокуратури Голованівського району за вчинення проступку, який порочить працівника прокуратури та порушення вимог Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, Правил внутрішнього трудового розпорядку згідно ст. 26-2 ч.3 ст. 48 Закону України «Про прокуратуру», п.5 ч.1 ст. 8, ст.ст. 9, 11 Дисциплінарного статуту прокуратури, а саме, 14 травня 2014 року з 14 години 30 хвилин до 17 години була відсутня на робочому місці без поважних причин, тобто менше ніж три години, що відповідно до норм трудового законодавства не може вважатися прогулом, а тому не може вважатися підставою для звільнення.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 червня 2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено. В мотивування постанови вказано, що при з'ясуванні обставин відсутності позивачки на робочому місці 14 травня 2014 року було встановлено, що вона в робочий час перебувала на території іншого населеного пункту на святкуванні дня народження своєї подруги, де вживала спиртні напої. Від проходження медичного освідування на предмет наявності в крові алкоголю позивачка відмовилася, оскільки згідно її пояснень дійсно перебувала в стані алкогольного сп'яніння. За встановлених обставин суд дійшов висновку, що позивачкою було допущено порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення відповідає ступеню вини та тяжкості проступку, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно доводів апеляційної скарги на зазначену постанову суду першої інстанції, суд не надав належної оцінки допущеним з боку відповідача порушенням під час прийняття рішення про звільнення. Так, позивачка є членом незалежної професійної спілки прокуратури Кіровоградської області, однак згода профспілки на її звільнення не була отримана. Про обставини проступку не доповідалось у письмовій формі прокуророві Кіровоградської області та від неї прокурор Кіровоградської області особистих пояснень не вимагав та не отримував. Апелянт заперечувала обставину перебування у стані алкогольного сп'яніння, та зазначила, що була відсутня на робочому місці з дозволу прокурора Голованівського району Прокопчука Д.В. Крім цього, за її переконанням працівник внутрішньої безпеки Генеральної прокуратури України, який брав участь у перевірці 14 травня 2014 року та за участі якого встановлювався факт відсутності позивачки на робочому місці, не мав законних підстав на проведення перевірки. Апелянт вважає, що оскільки факт перебування її у стані алкогольного сп'яніння у передбачений законом спосіб не доведений та в наказі про звільнення не вказано, які саме дії, вчинені нею, порочать її як працівника прокуратури, накладення на неї дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є явно незаконним. Отже судом безпідставно не взято до уваги зазначені доводи, а тому постанова суду, як незаконна та необґрунтована, підлягає скасуванню.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції позивач підтримала доводи апеляційної скарги і просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення її позовних вимог.

Представник відповідача щодо доводів апеляційної скарги заперечував та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції, як законну та обґрунтовану, залишити без змін.

Заслухавши доводи кожного зі сторін, перевіривши судове рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1, прокурор прокуратури Голованівського району Кіровоградської області, була звільнена із займаної посади наказом прокурора Кіровоградської області від 17 травня 2014 року № 249к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» за вчинення проступку, який порочить працівника прокуратури, та порушення вимог Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників прокуратури Кіровоградської області.

Обставини дисциплінарного проступку, відображені у даному наказі, зводяться до того, що 14 травня 2014 року в період з 14 години 30 хвилин до 17 години ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці без поважних причин, та у зазначений час перебувала на території с. Грузьке Голованівського району Кіровоградської області, де разом зі своїми знайомими святкувала день народження своєї подруги та вживала спиртні напої, чим порушила вимоги Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників прокуратури Кіровоградської області, та вчинила проступок, який порочить її як працівника прокуратури.

Факт відсутності позивачки на роботі останньою не заперечувався та підтверджений актом про встановлення відсутності працівника на робочому місці без поважних причин та перебування в стані алкогольного сп'яніння від 14 травня 2014 року.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1, наданих 14 травня 2014 року під час з'ясування обставин її відсутності на робочому місці, позивач підтвердила обставини відсутності на робочому місці, що були в подальшому відображені у наказі про її звільнення. Згідно особистих письмових пояснень, позивач відмовилась від освідування на предмет наявності в її крові алкоголю, оскільки дійсно перебувала у стані алкогольного сп'яніння.

Отже, як позивач, так і допитані судом першої інстанції свідки ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, підтвердили факт перебування позивачки 14 травня 2014 року у стані алкогольного сп'яніння.

За змістом наказу прокурора Кіровоградської області № 249 від 15 травня 2014 року позивач звільнена за вчинення проступку, який порочить працівника прокуратури. Таким чином, твердження позивача стосовно того, що її було звільнено за відсутність на робочому місці менш ніж три години, не узгоджується з наведеними вище обставинами.

Згідно частини третьої статті 46 Закону України «Про прокуратуру», за порушення закону, неналежне виконання службових обов'язків чи скоєння ганебного вчинку прокурори і слідчі несуть відповідальність згідно з Дисциплінарним статутом прокуратури України, який затверджується Верховною Радою України.

Згідно пункту шостого абзацу першого частини другої статті 46-2 Закону України «Про прокуратуру», прокурори і слідчі підлягають звільненню з органів прокуратури, у тому числі з позбавленням класного чину, у випадках притягнення до відповідальності згідно з Дисциплінарним статутом прокуратури України.

Пунктом першим статті 8 Дисциплінарного статуту прокуратури України передбачено застосування дисциплінарного стягнення в тому числі до прокурорсько-слідчих працівників, зокрема, за проступок, який порочить його як працівника прокуратури.

Згідно пункту 5 ст.9 Дисциплінарного статуту прокуратури України, дисциплінарним стягненням є звільнення.

За приписами статті 11 Дисциплінарного статуту прокуратури України, дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню вини та тяжкості проступку. Прокурор, який вирішує питання про накладення стягнення, повинен особисто з'ясувати обставини проступку та одержати письмове пояснення від особи, яка його вчинила. В разі необхідності може бути призначено службову перевірку.

Кодексом професійної етики та поведінки працівників прокуратури, зокрема у статті 15 Кодексу) встановлено, що при виконанні службових обов'язків працівник прокуратури має дотримуватися загальноприйнятих норм моралі та поведінки, бути взірцем добропорядності, вихованості і культури. Порушення трудової та виконавської дисципліни, непристойна поведінка є неприпустимими для працівника прокуратури і тягнуть за собою у відповідних випадках передбачену законом відповідальність.

Крім цього, відповідно до статті 46 Закону України «Про прокуратуру», особи, вперше призначені на посади старших прокурорів та прокурорів прокуратур, слідчих прокуратури, приймають "Присягу працівника прокуратури". Текст присяги передбачає як певні службові зобов'язання так і моральну відповідальність за їх виконання. При цьому, в основі поведінки працівника прокуратури закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення. Зокрема, відповідна особа присягає з гідністю нести високе звання працівника прокуратури.

За встановлених судом обставин скоєння позивачем проступку, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до неї, як до носія влади, призвів до приниження авторитету органу прокуратури та унеможливлює подальше виконання обов'язків працівника прокуратури, застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з займаної посади відповідає ступеню вини та тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку.

З приводу доводів апелянта щодо незаконності її звільнення з займаної посади, в тому числі, за відсутності відповідної згоди профспілкової організації, колегія суддів зазначає, що з наведених вище приписів законодавства не вбачається обов'язковість такої згоди у разі порушення Дисциплінарного статуту прокуратури України та вчинення проступку, який порочить працівника прокуратури. Також, колегія суддів звертає увагу, що згідно листа від 01.07.2014 № 6-пр Незалежної професійної спілки працівників прокуратури Кіровоградської області, оскільки позивач звільнена з органів прокуратури за вчинення проступку, який порочить працівника прокуратури та порушення вимог Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, відповідно до Дисциплінарного статуту прокуратури України, відтак звільнення з цих підстав не передбачає погодження з профспілковою організацією.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо законності оскаржуваного наказу відповідача та відсутності підстав для його скасування, а також поновлення позивача на займаній посаді.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, вірно застосований матеріальний закон та не допущено порушень процесуального права, оскаржене судове рішення має бути залишено без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 червня 2014 року по справі № П/811/1630/14 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 червня 2014 року по справі № П/811/1630/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.В. Чабаненко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: А.В. Шлай