Справа № 344/11860/14а,2а-/344/629/14
Суддя: Глушко І.В.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2015 р. Справа № 876/8321/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.08.2014 р. про повернення позовної заяви по справі за позовом Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області до Відділу Державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії,-

встановив:

11.08.2014 року позивач - Державна податкова інспекція в м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області звернулась до суду з позовом до відповідача - Відділу Державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції про визнання неправомірними дій державного виконавця щодо відмови у прийнятті до провадження виконавчого документу та у відкритті виконавчого провадження, скасування постанови про відмову у прийнятті до провадження виконавчого документу та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.08.2014 р. позовну заяву Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області до Відділу Державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії повернуто позивачу.

Повертаючи позовну заяву позивачу суд першої інстанції виходив з того, що адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності в порядку Кодексу України про адміністративні правопорушення не входять до переліку адміністративних справ, які предметно підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам згідно ст. 18 КАС України, а отже зазначена адміністративна справа не підсудна Івано-Франківському міському суду Івано-Франківської області.

Ухвалу суду оскаржив позивач - Державна податкова інспекція в м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області. Вважає, що ухвала прийнята з неповним з'ясуванням обставин справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню з підстав викладених в апеляційній скарзі. Просить скасувати ухвалу та прийняти нове рішення, яким направити справу на продовження її розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, позивач зазначає, що предметна підсудність адміністративних справ визначена частиною першою ст. 18 КАС України, пункт 2 та 5 якої передбачає, що усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності та адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої цієї статті підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам, тому, враховуючи наведені законодавчі положення, зазначена адміністративна справа підсудна Івано-Франківському міському суду Івано-Франківської області.

Також, апелянт наголошує на тому, що Вищий адміністративний суд України у своїй довідці від 05.04.2012р. "Про вивчення та узагальнення практики розгляду адміністративними судами справ з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби" зазначає, що установлений статтею 82 Закону України «Про виконавче провадження» порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби свідчить про те, що законодавцем зроблено спроби уніфікувати цей порядок та узгодити норми цього Закону з відповідними положеннями адміністративного, цивільного та господарського процесуального законодавства.

Водночас визначення юрисдикції судів з урахуванням статусу позивача у виконавчому провадженні є невиправданим, оскільки на практиці може виникнути ситуація, коли одне рішення, дія чи бездіяльність може бути предметом розгляду судів різних юрисдикцій, що, у свою чергу, може породити ухвалення протилежних за змістом рішень.

Критерій визначення юрисдикції судів щодо справи повинен бути один - це суд, який видав виконавчий документ.

Оскільки постанову (яка є виконавчим документом відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження») про стягнення з ОСОБА_1 судового збору видав саме Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області 26.03.2014 р. по справі №344/3499/14-п, то і адміністративну справу повинен розглядати вищезазначений суд.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід задовольнити а оскаржувану ухвалу скасувати, з наступних підстав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач - Державна податкова інспекція в м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області звернулась до відповідача - Відділу Державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції про визнання неправомірними дій державного виконавця щодо відмови у прийнятті до провадження виконавчого документу та у відкритті виконавчого провадження, скасування постанови про відмову у прийнятті до провадження виконавчого документу та зобов'язання вчинити дії.

Виконавчим документом, стосовно якого виник спір, є постанова, яку видав Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області 26.03.2014 р. по справі №344/3499/14-п про стягнення з ОСОБА_1 судового збору в розмірі 36,54 грн.

Відповідно до п.п. 2 та 5 ч. 1 ст. 18 КАС України, усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а також адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої цієї статті підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

В контексті наведеної законодавчої норми невірним є твердження суду першої інстанції про те, що позивач плутає поняття рішення в адміністративній справі з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності (це рішення у справах де оскаржуються дії, бездіяльність та рішення інспекторів ДАІ, територіальної інспекції з питань праці, інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, адміністративної комісії та інше) та поняття рішення в адміністративній справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності в порядку Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки п. 2 ч.1 ст. 18 КАС України містить пряму вказівку на усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, без виокремлення певних виду справ.

Також, відповідно до ч.6 ст. 181 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 18 цього Кодексу, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Частиною четвертою статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Аналогічної позиції дотримується Вищий адміністративний суд України у Постанові Пленуму ВАС України від 13.12.2010 року №3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" (із змінами та доповненнями).

Вищий адміністративний суд України зазначає, що при визначенні судової юрисдикції необхідно виходити з того, що до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених частиною другою статті 17 Закону України "Про виконавче провадження", крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження.

Отже, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Таким чином, до юрисдикції адміністративних судів належать усі справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень на підставі виконавчих документів, виданих судами всіх юрисдикцій, за винятком тих, які видано загальними та господарськими судами у разі звернення до суду сторін відповідного виконавчого провадження чи їхніх представників.

З огляду на викладене, колегія суддів наголошує на тому, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що заявлені Державною податковою інспекцією в м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області позовні вимоги, а отже і зазначена адміністративна справа не підсудна Івано-Франківському міському суду Івано-Франківської області.

Відповідно до ч.1 ст.204 КАС України - підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу на продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції не виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин не вірно застосував норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає до скасування.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 199, ст.204, ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області задовольнити, а ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.08.2014 р. про повернення позовної заяви по справі № 344/11860/14-а ( 2-а/344/629/14 ) - скасувати.

Направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.В. Глушко

Судді О.О. Большакова

В.Я. Макарик