Справа № 2а/1570/1695/11
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

20 січня 2015 року м. Київ В/800/69/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді Іваненко Я.Л.,

суддів Олексієнка М.М.,

Пасічник С.С.,

Рецебуринського Ю.Й.,

Швеця В.В.,

перевіривши виконання вимог законодавства при подачі заяви Державної виконавчої служби України про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 30 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної виконавчої служби України, Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності неправомірною, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

05 січня 2015 року Державна виконавча служба України звернулася до Верховного Суду України через Вищий адміністративний суд України із заявою про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 30 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної виконавчої служби України, Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності неправомірною, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Так, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30 жовтня 2014 року, про перегляд якої подано заяву, залишено без змін постанову суду апеляційної інстанції, якою визнано неправомірною бездіяльність ВПВР Департаменту ДВС України, яка пов'язана з тривалим невідновленням виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 2а-8603/08/1570; стягнуто з держави в особі Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_4 інфляційні витрати і компенсацію за затримку виконання рішення в розмірі 188,75 грн. та моральну шкоду в розмірі 2000 грн. При цьому, суд касаційної інстанції погодився з висновком апеляційного суду, що невжиття ДВС України заходів, спрямованих на виконання виконавчого листа № 2а-8603/08/1570, ні в добровільному порядку, ні після набрання законної сили судовими рішеннями про зобов'язання вчинити відповідні дії, ні навіть після спливу 4 місяців з дня відновлення виконавчого провадження, слід розцінювати як протиправну бездіяльність. У зв'язку з чим, враховуючи невиконання відповідачем рішення суду та тривале порушення прав позивача, на її користь підлягають стягненню інфляційні втрати та моральна шкода.

У заяві про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 30 жовтня 2014 року заявник у якості підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, зазначає ухвалу Вищого адміністративного суду України від 21 жовтня 2014 року.

Проаналізувавши додане до заяви судове рішення, колегія суддів не вбачає неоднакового застосування касаційним судом норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Так, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 21 жовтня 2014 року колегія суддів касаційного суду погодилась з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про часткове задоволення позовних вимог, оскільки у державного виконавця не було законних на те підстав для повернення виконавчого листа з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження». Разом з тим, касаційним судом в даній справі не вирішувалось питання щодо наявності, чи відсутності підстав для стягнення інфляційних втрат та моральної шкоди.

Таким чином, твердження Державної виконавчої служби України про те, що вказані судові рішення Вищого адміністративного суду України свідчать про неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах є необґрунтованими.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про допуск даної справи до провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 236 - 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити в допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до Державної виконавчої служби України, Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності неправомірною, відшкодування матеріальної та моральної шкоди за заявою Державної виконавчої служби України про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 30 жовтня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.М. Олексієнко

С.С. Пасічник

Ю.Й. Рецебуринський

В.В. Швець