Справа № 629/3429/14-а
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2015-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2015 р. Справа № 629/3429/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області на постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06.11.2014р. по справі № 629/3429/14-а

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області

про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_2, звернулася до суду з позовом до, в якому просила зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області з 27.07.2010 року здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням сум виплат, зазначених у довідці про складові заробітної плати за останні 24 місяці роботи, що подається для перерахунку пенсії, відповідно до Закону України "Про державну службу", які враховуються при обчисленні пенсії та з яких сплачені страхові внески, з урахуванням фактично отриманих сум в розмірі 88 % від заробітної плати.

Постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06 листопада 2014 р. позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним дії управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області про відмову здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії державного службовця, призначеної на підставі ст.37 Закону України «Про державну службу», з урахуванням довідки управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області № 6742/04-19 від 22.07.2014 року починаючи з 01 серпня 2014 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії державного службовця, призначеної на підставі ст.37 Закону України «Про державну службу», виходячи із розміру 88 % від сплаченої заробітної плати з урахуванням нарахованих та виплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, а також індексації заробітної плати згідно довідки управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області № 6742/04-19 від 22.07.2014 року та провести відповідні виплати починаючи з 01серпня 2014 року.

В іншій частині позовні вимоги залишено без розгляду.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою позовні вимоги залишити без задоволення у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У відповідності до положень ст. 197 КАС України, зазначена адміністративна справа розглянута в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, ОСОБА_2 з 21.07.2010 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області та отримує пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 88 % заробітної плати працюючого державного службовця.

23.07.2014 року для перерахунку пенсії, позивачем до пенсійного фонду було подано заява з листом -відповіддю УПФУ в Лозівському районі Харківської області № 6742/04-19 від 22.07.2014 року "Про складові заробітної плати".

Протоколом УПФУ в Лозівському районі в Харківській області № 1724 від 31.07.2014 року відмовлено ОСОБА_2 у здійсненні перерахунку пенсії державного службовця, оскільки суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати не є надбавками і обчислення пенсії з врахуванням таких складових заробітної плати законодавством не передбачено.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати, встановлена державним службовцям, є частиною заробітної плати зазначених посадових осіб, виплачується за рахунок та у межах фонду оплати праці, враховується при обчисленні середнього заробітку, що зберігається за посадовою особою відповідно до законодавства, на неї нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому повинна враховуватись при обчисленні розміру пенсії державного службовця у розмірах, що виплачуються на день звільнення посадової особи з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії, у даному випадку пенсію державного службовця.

Таким чином суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність захисту прав позивача та часткового задоволення адміністративного позову.

Між тим, такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» в редакції, яка діяла на час призначення пенсії позивачу, пенсія державним службовцям призначається у розмірі 80% суми їх посадового окладу з урахуванням надбавок, передбаченим цим законом при наявності загального трудового стажу для жінок 20 років, у тому числі стаж державної служби - не менше 10 років. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90% посадового окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

Згідно ч.2 ст.33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадового окладу, премій, доплат за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно ч.5 ст. 33 зазначеного Закону надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби в таких розмірах: понад 3 роки -10, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків.

Частина 7 ст.33 Закону України «Про державну службу» встановлює, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.6 ст.33 Закону України «Про державну службу» державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Тобто, надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами та матеріальна допомога в розумінні статті 33 Закону України «Про державну службу» належать до додаткових видів грошового забезпечення і приймаються при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільненні зі служби після їх запровадження.

Відповідно до вимог ст.371 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95 ВР «Про оплату праці» (далі - Закон №108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, грошова винагорода державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків та щомісячна індексація заробітної плати входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

На суми виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків та щомісячної індексації заробітної плати нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що відображено у наданій довідці форми №5-1 (а.с.7-8).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Вказана правова позиція відображена у Постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012р. по справі №21-430а11 та, на підставі ст.2442 КАС України, є обов'язковою для застосування.

В той же час, колегія суддів зазначає, що вирішуючи справу по суті, суд першої інстанції здійснив посилання на довідку № 6742/04-19 твід 22.07.2014 року , яка в матеріалах справи відсутня.

Натомість, в матеріалах справи наявний лист - відповідь № 6742/04-19 від 22.07.2014 року, виданий УПФУ в Лозівському районі Харківської області, який містить відомості про розмір матеріальної допомоги та індексації заробітної плати позивача за останні 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією за період з липня 2008 року по червень 2010 року, з яким ОСОБА_2 звернулася до пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії.

Як свідчать матеріали справи, у 2010 році пенсію ОСОБА_2 розраховано згідно довідок про заробітну плату № 8788-04/19 від 26.07.2010 року та № 8788-04/19 від 26.07.2010 року з урахуванням посадового окладу, надбавки за ранг, надбавки за вислугу років та середній розмір премій за 24 місяця.

Відомостей про нарахування сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати зазначені довідки не містять.

Згідно п.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації), або законним представником відповідно до законодавства за місцем проживання (реєстрації) заявника.

Відповідно до п.14 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до заяви про перерахунок пенсії у зв'язку з урахуванням страхового стажу та заробітної плати після призначення пенсії, у зв'язку із зміною кількості членів сім'ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, зокрема, довідка про заробітну плату особи.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, позивач не зверталася до пенсійного фонду з уточнюючою довідкою з врахуванням інших виплат (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань, тощо), а тому відповідачем не порушено прав позивача, оскільки підстави для здійснення перерахунку розміру пенсії позивача та виплати її перерахованого розміру відсутні.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції на зазначені обставини увагу звернуто не було, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а позовні вимоги - частковому задоволенню.

У відповідності до статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197 п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області задовольнити.

Постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06.11.2014р. по справі № 629/3429/14-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Катунов В.В.
Судді Бершов Г.Є. Ральченко І.М.