Справа № 363/4862/14-а
Суддя: Підкурганний В. В.
Дата ухвалення: 2015-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

"05" січня 2015 р. Справа № 363/4862/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 січня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Підкурганного В.В.,

при секретарі Подшибякіній О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгород справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Полку ДПС ДАІ в особі інспектора ДПС 4 взводу, роти СП полку прапорщика Дейнека Івана Андрійовича про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим адміністративним позовом у якому просив скасувати постанову ПСІ № 731498 від 2 листопада 2014 року, винесену інспектором ДПС 4 взводу роти СП полку ДПС Дейнеко І.А.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 2 листопада 2014 року його безпідставно зупинив на вул. Богатирській у м. Києві відповідач, в процесі спілкування із яким, передав йому документи на автомобіль.

Інспектор зауважив, що відсутній страховий поліс, що , на думку позивача, суперечить змінам у законодавстві, а саме пункту 2 статті 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Позивач у судовому засідання свої вимоги підтримав та просив їх задовольнити. На запитання суду ствердно відповів, що полісу страхування цивільно-правової відповідальності на транспортний засіб, яким він керував 2 листопада 2014 року в нього не було.

Відповідач у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час розгляду справи був повідомлений належним чином. Повідомлень про причини неявки від представника відповідача до суду не надходило.

Суд, вислухавши позивача, проаналізувавши зібрані в справі докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства в тому числі на виконання делегованих повноважень; до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 1 статті 6 КАС України закріплено право кожної особи в порядку, встановленим Кодексом адміністративного судочинства, звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права свободи або інтереси.

Відповідно до статей 6 та 8 Конституції України та статті 9 КАС України, суд при розгляді справи виходить з принципів верховенства права і законності, відповідно до яких, зокрема, органи судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Керуючись статтею 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог підпункту «ґ» пункту 2.1. Правил дорожнього руху України, водій повинен при собі мати чинний договір обов'язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу (крім водіїв транспортних засобів Збройних Сил) у разі укладення такого договору.

Крім того, відповідно до підпункту «в» пункту 2.9. Правил дорожнього руху водієві забороняється, зокрема, без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості).

Відповідно до частини 1 статті 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") - тягне за собою накладення штрафу від двадцяти п'яти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 21.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України заборонена експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

В той же час, пунктом 21.3. того ж Закону України передбачено, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Посилання позивача на приписи, які містяться у пункті 21.2 того ж Закону України не можуть бути покладені в основу судового рішення про задоволення позову, так як зі змісту названої норми Закону неможливо зробити висновок, що перелік випадків для перевірки працівниками відповідних підрозділів МВС наявності договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності у власників транспортних засобів є вичерпним.

Крім того, сам позивач у судовому засіданні посвідчив, що під час винесення постанови, що є предметом оскарження, такого договору він при собі не мав. Чим, фактично і порушив вимоги зазначених судом нормативно-правових актів.

Окремо судом зазначається, що питання про неправомірність дій відповідача при складанні постанови у справі про адміністративне правопорушення 2 листопада 2014 року ПСІ № 731498, ОСОБА_1 перед судом не ставилось.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 160 - 163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Полку ДПС ДАІ в особі інспектора ДПС 4 взводу, роти СП полку прапорщика Дейнека Івана Андрійовича про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Відповідно до частини 2 статті 171-1 КАС України постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя