Справа № 754/18642/14-а
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Губська О.А.
ПОСТАНОВА
Іменем України

15 січня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого суддіГубської О.А.
суддів Парінова А.Б., Грибан І.О.
при секретарі судового засіданняНечай Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 10 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішення управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві, за участю третьої особи Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції міста Києва Новак Галини Матвіївни про визнання дій державного виконавця протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішення управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві, за участю третьої особи Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції міста Києва Новак Галини Матвіївни, в якому просив: визнати дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції міста Києва Новак Г.М. щодо винесення постанови ВП № 43812190 від 23.10.2014 про закінчення виконавчого провадження неправомірними, а також визнати незаконною постанову державного виконавця ВП № 43812190 від 23.10.2014 про закінчення виконавчого провадження.

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 10 грудня 2014 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити повністю.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду - скасуванню з таких підстав.

З наявних у справі матеріалів колегією суддів встановлено, що постановою Деснянського районного суду м. Києва від 26 лютого 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 7 квітня 2014 року, задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до головного управління пенсійного фонду України в місті Києві у справі № 2-а/754/157/14.

Суд визнав неправомірними дії відповідача та зобов`язав його здійснити з 15.05.2013 року перерахунок пенсійного забезпечення ОСОБА_1 у зв`язку з підвищенням розміру посадового окладу, у відповідності із вимогами наказу Міністра оборони України від 28.07.2008 року № 377 "Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ Збройних сил України".

Листом Головного управління пенсійного фонду України в місті Києві від 18.06.2014 № 19323/12/1-518/1, позивача, на його звернення, повідомлено, що провести перерахунок пенсії згідно із постановою Деснянського районного суду м. Києва від 26 лютого 2014 року у справі №2-а/754/157/14 немає можливості, оскільки інформація про розмір посадового окладу з 15.05.2013 відповідно до наказу Міністра оборони Українивід 28.07.2008 року № 377 на посаді, яку обіймав ОСОБА_1 на день звільнення, у Головному управлінні Пенсійного фонду України відсутня.

Листом від 17.07.2014 року № 16459/12/Л-518/2, на чергове звернення позивача, Головне управління повідомило ОСОБА_1 , що судове рішення виконується пенсійним органом виключно в межах покладних судом зобов`язань, з урахуванням повноважень, наданих законодавством повноважень.

Зазначено, що на виконання постанови Деснянського районного суду м. Києва від 26 лютого 2014 року у справі №2-а/754/157/14, Головним управлінням здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 у зв`язку із підвищенням посадового окладу у відповідності із вимогами наказу Міністра оборони України від 28.07.2008 № 377.

При цьому управління зауважило, що проведення перерахунку пенсії з урахуванням (крім посадового окладу) інших складових грошового забезпечення не було предметом судового розгляду справи, а тому вчинення ГУ ПФУ в місті Києві перерахунку із їх врахуванням виходить за межі зобов`язань покладених судовим рішенням.

Аналогічна за змістом відповідь була надана Головним управлінням в подальшому листом від 05.09.2014 № 9209/П100 на чергове звернення позивача.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 24 вересня 2014 року задоволено заяву ОСОБА_1 про роз`яснення резолютивної частини постанови Деснянського районного суду міста Києва від 26 лютого 2014 року, зазначивши: «Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України у м.Києві здійснити з 15.05.2013 року перерахунок пенсійного забезпечення ОСОБА_1 , відповідно до положень ст.ст.55, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ від 09.04.1992, у зв`язку з підвищенням розміру посадового окладу, у відповідності із вимогами наказу Міністра оборони України від 28.07.2008 року №377 "Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ Збройних Сил України, виходячи з розміру 1 250 грн.».

Листом Головного управління Пенсійного фонду України від 24.10.2014 року № 22913/1-518/4, позивача, на його звернення, із врахуванням ухвали про роз`яснення судового рішення, повідомлено, що після перерахунку розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2014 до виплати залишився без змін, становить 3593,23 грн., і складається з основного розміру пенсії (80% суми посадового окладу) 1000,00 грн. (1250,00 грн.*80%); підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 66,43 грн.; доплати до розміру раніше призначеної пенсії (у зв`язку із зменшенням її розміру після перерахунку) 2526,80 грн.

При цьому, пенсійний орган вкотре звернув увагу, що проведення перерахунку пенсії з урахуванням (крім посадового окладу) інших складових грошового забезпечення не було предметом судового розгляду справи, а тому вчинення ГУ ПФУ в місті Києві перерахунку із їх врахуванням виходить за межі зобов`язань покладених судовим рішенням.

23 жовтня 2014 року державним виконавцем, враховуючи повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України від 20 жовтня 2014 року про здійснення перерахунку відповідно до судового рішення, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 43812190 на підставі пункту 8 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з яким виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Не погоджуючись із таким рішенням позивач звернувся до суду із позовом про його скасування.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача, при цьому виходив з того, що постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження є законною, оскільки прийнята у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Апеляційний суд з таким висновком не погоджується, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із веденням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсії і проводиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною 2 статті 51 Закону.

Постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008 року затверджено порядок проведення перерахунку пенсії, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Пунктом 1 вищезазначеного порядку встановлено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із веденням для нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Як встановлено судами у справі 2-а/754/157/14, у зв`язку зі зміною розміру посадового окладу, позивач звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві та Київського міського військового комісару з заявами щодо перерахунку пенсії на підставі постанови КМ України від 07.11.2007 № 1294 та наказу МО України від 28.07.2008 № 377.

Виходячи з наведеного вище, постановою Деснянського районного суду м. Києва від 26 лютого 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 7 квітня 2014 року, задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до головного управління пенсійного фонду України в місті Києві у справі № 2-а/754/157/14 - визнано неправомірними дії відповідача та зобов`язано його здійснити з 15.05.2013 року перерахунок пенсійного забезпечення ОСОБА_1 у зв`язку з підвищенням розміру посадового окладу, у відповідності із вимогами наказу Міністра оборони України від 28.07.2008 року № 377 "Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ Збройних сил України".

З матеріалів вбачається, що спір виник у зв`язку з тим, що ГУ ПФУ в місті Києві на підставі наведеного судового рішення було здійснено перерахунок пенсії позивачу із врахуванням посадового окладу 1250,00 грн., проте без врахування інших складових грошового забезпечення, оскільки, на переконання пенсійного органу, проведення перерахунку пенсії з урахуванням (крім посадового окладу) інших складових грошового забезпечення не було предметом судового розгляду справи, а тому вчинення ГУ ПФУ в місті Києві перерахунку із їх врахуванням виходить за межі зобов`язань покладених судовим рішенням, в той же час, державний виконавець погодився із пенсійним органом про виконання судового рішення у повному обсязі згідно з виконавчим документом, що стало підставою для прийняття оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 8 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження».

З цього приводу апеляційний суд звертає увагу на наступне.

На виконання наведеної статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, за змістом якої призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, Кабінет Міністрів України Постановою від 13 лютого 2008 року № 45 затвердив Порядок проведення перерахунку пенсії, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі по тексту Порядок № 45).

Згідно з пунктом 5 Порядку № 45 для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням видів визначених пунктом 5 Порядку № 45, в тому числі: посадового окладу, надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, почесне звання "заслужений" чи "народний", службу в умовах режимних обмежень, спортивні звання, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук та вчене звання, щомісячні надбавки, доплати та підвищення, конкретні розміри яких за відповідними посадами (категоріями) установлені Кабінетом Міністрів України, інші щомісячні надбавки, доплати, підвищення та щомісячна премія, щомісячні надбавки за особливі умови служби, тощо.

В матеріалах справи наявна довідка, Київського міського військового комісаріату від 19.06.2014 № 136984, згідно з якою розмір грошового забезпечення. за посадою, яку обіймав позивач на день звільнення зі служби, становить: посадовий оклад 1250,00 грн., оклад за військовим званням (полковник) 135,00, надбавка за вислугу років (40%) 554,00 грн., виконання особливо важких завдань (50%) 969,50 грн., служба в умовах режимних обмежень (15%) 187,50 грн., знання 1 східної мови (15%) - 187,50 грн., премія 1125,00 грн.

Жодних посилань та висновків щодо зобов`язання відповідача виплати позивачеві пенсію виходячи виключно з розміру посадового окладу за посадою, яку обіймав позивач на момент звільнення, рішення судів у справі 2-а/754/157/14 не містять.

В той же час, перерахунок пенсії ОСОБА_1 було здійснено виходячи з основного розміру пенсії (80% суми посадового окладу) 1000,00 грн. (1250,00 грн.*80%); підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 66,43 грн.; доплати до розміру раніше призначеної пенсії (у зв`язку із зменшенням її розміру після перерахунку) 2526,80 грн. Інших складових грошового забезпечення враховано не було.

На думку судової колегії буквальне розуміння та тлумачення судового рішення на власний розсуд без врахування норм законодавства, що регулюють питання нарахування та виплати особі пенсії, є в даному випадку неприпустимим.

Призначення та перерахунок пенсії здійснюються відповідно до чинного законодавства саме Пенсійним фондом України. Суд не вправі під час розгляду справи переймати на себе повноваження іншого органу, на який вони покладені законом.

Апеляційний суд також звертає увагу, що розмір пенсії має визначатися на підставі матеріалів пенсійного справи, яка знаходиться у розпорядженні Пенсійного фонду України, з урахуванням доплат і надбавок, на які має право особа, відповідно до вимог наведеного законодавства.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що постанова Деснянського районного суду м. Києва від 26 лютого 2014 року у справі №2-а/754/157/14, не виконана пенсійним органом у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 49 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Враховуючи, що, як встановлено колегією суддів, рішення суду у справі №2-а/754/157/14 в повному обсязі не виконано і державний виконавець цих обставин не перевірив, у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття оскаржуваної у даній справі постанови про закінчення виконавчого провадження згідно з пунктом 8 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», що свідчить про передчасність її прийняття.

На думку судової колегії належним способом захисту прав позивача, за наведених обставин, є визнання протиправною та скасування спірної постанови державного виконавця.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів прийшла до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог, а саме визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови відповідача про закінчення виконавчого провадження, в той же час, висновок суду першої інстанції про те, що спірна постанова державного виконавця є законною, оскільки прийнята у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», суперечить вимогам матеріального права, при цьому, судом неповно з`ясовані, що мають значення для справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є зокрема: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з порушенням норм матеріального права за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, то колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Керуючись ст.ст. 198, 202, 205, 207, 212, 254, 267 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 10 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішення управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві, за участю третьої особи Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції міста Києва Новак Галини Матвіївни про визнання дій державного виконавця протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 10 грудня 2014 року - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 23.10.2014 ВП № 43812190, винесену Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції міста Києва Новак Г.М.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддіА.Б Парінов

І.О. Грибан

Повний текст ухвали виготовлено 19 січня 2015 року

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Парінов А.Б.

Грибан І.О.