Справа № 810/5138/14
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2015 року 810/5138/14

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скрипки І.М., секретар судового засідання Маджар О.М., за участю:

представників позивача - Демидюка П.М., Мірошниченка М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛ ОІЛ» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю),

в с т а н о в и в:

1 вересня 2014 року до Київського окружного адміністративного суду звернулося Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛ ОІЛ» (ТОВ «БЕЛ ОІЛ», товариство) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення експлуатації наземного резервуару СВГ на АЗК з комплексом сервісного обслуговування ТОВ «БЕЛ ОІЛ», за адресою: м. Житомир, вул. Ватутіна, 95.

Ухвалою суду від 2 вересня 2014 року позовну заяву Управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Житомирській області залишено без розгляду, оскільки позивач звернувся до суду з порушенням строку для звернення до суду.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2014 року таке рішення скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 30 грудня 2014 року провадження у справі відкрито.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області, за наслідками проведення перевірки додержання вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки на АЗК відповідача за адресою: м. Житомир, вул. Ватутіна, 95, було виявлено невиконання вимог винесеного припису у визначеному у ньому строк, порушення вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей, - не усунуто. У зв'язку із цим, позивач просив суд застосувати до відповідача заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації наземного резервуару СВГ на названій АЗК.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання 15 січня 2015 року не з'явився, про дату, місце і час розгляду справи повідомлений належним чином; про причини неявки суд не повідомив; заперечень чи заяви про визнання позову до суду не подавав. Тому судом, протокольною ухвалою від 15 січня 2015 року, вирішено продовжувати розгляд справи без участі представника відповідача.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши інші докази, зокрема письмові, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи із такого.

Так, 23-24 січня 2014 року Управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області проведено перевірку додержання вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно-рятувальних служб, за результатами якої складено Акт від 24 січня 2014 року №3. На підставі названого Акта перевірки №3, позивачем винесено припис від 27 січня 2014 року №2, яким зобов'язано відповідача у строк до 1 липня 2014 року:

- подати і зареєструвати декларацію відповідності матеріально-технічної бази суб'єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки на початок роботи;

- розробити проектно-кошторисну документацію на реконструкцію АЗК з комплексом сервісного обслуговування;

- до початку будівельних робіт (реконструкції) отримати дозвіл на виконання будівельних робіт від Держархбудінспекції;

- забезпечити дотримання мінімальних протипожежних розривів між наземним резервуаром СВГ та підземним резервуаром для зберігання рідкого моторного палива не менше ніж 35 метрів, між наземним резервуаром СВГ та паливо-роздавальними колонками рідкого моторного палива не менше 15 метрів;

- захистити технологічне обладнання АЗС від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів відповідно до вимог ДСТУ Б.В.2.5-38:2008;

- паливо роздавальну колонку СВГ оснастити пересувним вогнегасником.

Строк усунення відповідних порушень встановлено до 1 липня 2014 року.

Вказаний припис отримано заступником директора АЗК з комплексом сервісного обслуговування ТОВ «БЕЛ ОІЛ» Жабровцем Я.С., що підтверджується підписом такої особи на зазначеному документі.

Судом з'ясовано, що згідно наказу Державної інспекції техногенної безпеки України Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області від 18 червня 2014 року №231 у період з 24 липня 2014 року по 25 липня 2014 року проведена позапланова перевірка додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки АЗК з комплексом сервісного обслуговування ТОВ «БЕЛ ОІЛ» за адресою: м. Житомир, вул. Ватутіна, 95, зокрема, щодо усунення вимог припису від 27 січня 2014 року №2, якою встановлені наступні порушення:

- не отримано дозвіл на виконання будівельних робіт від Держархбудінспекції до початку будівельних робіт (реконструкції);

- не дотримано мінімальних протилежних розривів між наземним резервуаром СВГ та підземним резервуаром для зберігання рідкого моторного палива не менше ніж 35 метрів, між наземним резервуаром СВГ та паливо роздавальними колонками рідкого моторного палива не менше 15 метрів;

- технологічне обладнання АЗС не захищене від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008.

У судовому засіданні представники позивача наголошували, що недотримання мінімальних протилежних розривів між наземним резервуаром СВГ та підземним резервуаром для зберігання рідкого моторного палива, а також відсутність захисту технологічного обладнання від попадань блискавки і вторинних її проявів є потенційними загрозами життю та здоров'ю людей.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить із такого.

За визначенням у статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно із пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженим Указом Президента України від 16 січня 2013 року №20/2013, Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра оборони України. ДСНС України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності.

За нормами пункту 3 зазначеного Положення основними завданнями ДСНС України, зокрема, є: реалізація державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності; здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб.

За правилами статті 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення. До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

Посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у межах своїх повноважень видають відповідно приписи, розпорядження чи постанови з питань пожежної безпеки, зокрема, у разі: а) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; б) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення (стаття 69 Кодексу цивільного захисту України).

Інструкцією щодо вимог пожежної безпеки під час проектування автозаправних станцій, затвердженої наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 6 грудня 2005 року №376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 20 березня 2006 року за №291/12165, встановлені мінімальні відстані між технологічним обладнанням, будинками та спорудами, розташованими на території БП АЗС, зокрема, між наземним резервуаром СВГ та підземним резервуаром для зберігання рідкого моторного палива - 35 метрів, між наземним резервуаром СВГ та паливно-роздавальними колонками - 15 метрів. Вимоги щодо захисту технологічного обладнання АЗК від попадань блискавки закріплені у Правилах пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій від 19 жовтня 2004 року №126, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 4 листопада 2004 року за №1410/10009.

У силу пункту 12 частини першої статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

За приписами частини другої статті 68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Згідно положень частини першої статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

За правилами частини другої статті 70 Кодексу цивільного захисту України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Суд звертає увагу, що доказів оскарження названого вище припису, як і доказів щодо вжиття заходів стосовно усунення виявлених під час перевірки порушень,- відповідачем до суду не надано.

Як передбачає частина перша статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На підставі викладеного та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевівши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

Суд роз'яснює відповідачу, що у відповідності до частини дванадцятої статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України особа має право подати заяву про скасування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), застосованих судом за результатом розгляду справи, передбаченої пунктом 5 частини першої цієї статті, якщо обставини, які стали підставою для вжиття заходів реагування, перестали існувати або усунуті, що підтверджується відповідними доказами. Така заява подається до адміністративного суду, який прийняв постанову про застосування відповідних заходів реагування щодо державного нагляду (контролю).

За нормами частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Враховуючи відсутність у цьому випадку витрат позивача, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, - судові витрати на користь Державної екологічної інспекції у місті Києвістягненню не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 128, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Застосувати до Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛ ОІЛ» заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення експлуатації наземного резервуару СВГ на АЗК з комплексом сервісного обслуговування за адресою: м. Житомир, вул. Ватутіна, 95.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Скрипка І.М.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 20 січня 2015 р.