Справа № 2а-0370/2758/12
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2015 р. Справа № 876/9458/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Хобор Р. Б., Яворського І. О.;

за участю секретаря судового засідання - Гелецького П. В.;

представника відповідача - Андросюка М. А.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Ягодинської митниці Міндоходів на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі в справі за позовом ОСОБА_2 до Ягодинської митниці Міндоходів, Державної митної служби України про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

18 червня 2014 року Волинським окружним адміністративним судом зареєстровано заяву ОСОБА_2 до Ягодинської митниці Міндоходів, Державної митної служби України про стягнення користь заявника з Ягодинської митниці Міндоходів середній заробіток в сумі 35147,52 грн. за час вимушеного прогулу з 18 вересня 2012 року до фактичного виконання митним органом постанови Волинського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2012 року у справі № 2а-0370/2758/12, тобто до 10 червня 2013 року; зобов'язання Ягодинської митниці Міндоходів провести необхідні нарахування та перерахувати до Пенсійного фонду України обов'язкові платежі, які сплачуються при отриманні заробітної плати.

В обґрунтування вимог заяви вказано, що митним органом постанова Волинського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2012 року фактично виконана 10 червня 2013 року частково, без виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду про поновлення на посаді.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року заяву ОСОБА_2 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі задоволено частково. Постановлено стягнути з Ягодинської митниці Міндоходів на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі в сумі 34758 (тридцять чотири тисячі сімсот п`ятдесят вісім) гривень 96 копійок. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Зазначену ухвалу мотивовано тим, що Ягодинською митницею Міндоходів за період з 18 вересня 2012 року по 09 червня 2013 року, в порушення вимог ст. 236 КЗпП України, середній заробіток за час затримки виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі виплачено не було.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, відповідачем - Ягодинською митницею Міндоходів, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні заяви.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що затримка виконання судового рішення спричинена незалежними від відповідача причинами, в тому числі й бездіяльністю ОСОБА_2

Представник відповідача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги підтримав та просить таку задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, суд, у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим здійснювати розгляд справи за їхньої відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що постановою Волинського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2012 року, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2013 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 січня 2014 року, визнано протиправними та скасовано накази Державної митної служби України від 02 серпня 2012 року № 1586-к «По особовому складу Ягодинської митниці» в частині припинення з 02 серпня 2012 року перебування на державній службі в митних органах ОСОБА_2 - головного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Устилуг» Ягодинської митниці та наказ Ягодинської митниці від 02 серпня 2012 року № 663-к «Про оголошення наказу Державної митної служби України від 02 серпня 2012 року № 1586-к «По особовому складу Ягодинської митниці» в частині, що стосується ОСОБА_2 - головного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Устилуг» Ягодинської митниці, поновлено на посаді головного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Устилуг» Ягодинської митниці. Стягнуто з Ягодинської митниці на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 6022 (шість тисяч двадцять дві) гривень 68 копійок. Постанову в частині поновлення на роботі та присудження виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць звернуто до негайного виконання.

24 вересня 2013 року Волинським окружним адміністративним судом за заявою позивача вх. 13169/12 від 24 вересня 2013 року було видано виконавчі листи про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді головного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Устилуг» Ягодинської митниці з 03 серпня 2012 року було виконане лише 10 червня 2013 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією наказу Ягодинської митниці № 360-к від 12 червня 2013 року про оголошення наказу Держмитслужби України від 10 червня 2013 року № 991-к «По особовому складу митних органів» та копією трудової книжки ОСОБА_2, в якій зроблено запис № 21 про поновлення позивача на посаді на підставі наказу ДМС України № 991-к від 10 червня 2013 року.

Згідно з статтею 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби та присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до частини другої статті 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. У пунктах 46, 48, 51, 53, 54 рішення від 15.10.2009 року у справі "Іванов проти України" (заява № 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Заявникові не можна дорікати за неподання до державної виконавчої служби заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов'язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Таким чином, суд приходить до висновку, що на відповідача Державну митну службу України був покладений обов'язок негайно виконати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2012 року у даній справі в частині поновлення позивача на посаді.

Крім того, відповідачу Державній митній службі України було відомо про судове рішення у даній справі, проте, не вжито необхідних заходів для його виконання, у зв'язку з чим заперечення представника відповідача щодо причин невиконання судового рішення судом до уваги не беруться.

Таким чином, судом встановлено, що період з 18 вересня 2012 року по 09 червня 2013 року є часом затримки в поновлені заявника на посаді в митних органах і який становить 182 дні, з яких: з 18 вересня 2012 року по 31 грудня 2012 року - 75 робочий день, з 01 січня 2013 року по 09 червня 2013 року - 107 робочих днів. При розрахунку розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі слід виходити із кількості робочих днів, зазначених у листах Міністерства праці України від 23 серпня 2011 року № 8515/0/14-11/13 «Про розрахунок тривалості робочого часу на 2012 рік», від 21 серпня 2012 року № 9050/0/14-12/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2013 рік», а також з розміру середньоденного заробітку 194,28 грн., визначеним довідкою Ягодинської митниці від 06 вересня 2012 року № 4/45-1068.

Частиною 5 ст.124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.256 КАС України, постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

В силі вимог ч.2 ст.257 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконувати негайно, є підставою для його виконання.

Відповідно до ст. 236 КЗпП України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення суду. При несвоєчасному поновленні працівника на роботі з вини власника або уповноваженого ним органу середній заробіток виплачується йому за чітко визначений законом проміжок часу: з дня винесення відповідного рішення органом, що розглядає трудовий спір до дня його фактичного виконання.

Таким чином, підставою для виплати незаконно звільненому працівнику середнього заробітку є затримка власником або уповноваженим ним органом виконання рішення про поновлення на роботі.

Крім того, колегія суддів визнає безпідставними доводи представників відповідачів щодо пропущення позивачем строку звернення до суду, оскільки в даному випадку стягнення середнього заробітку є санкцією за невиконання власником або уповноваженим ним органом рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника і вирішується за заявою працівника у адміністративній справі про поновлення на публічній службі, а не як окремий трудовий спір. Тому строки звернення до суду для вирішення трудових спорів, встановлені статтею 233 КЗпП України не застосовуються. Крім того суд зазначає, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Як встановлено судом, Ягодинською митницею Міндоходів, в порушення вимог ст.236 КЗпП України, середній заробіток за час затримки виконання рішення суду в частині поновлення заявника на роботі виплачено не було.

Згідно постанови Волинського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2012 року та довідки Ягодинської митниці 06 вересня 2012 року № 4/45-1068 середньоденна заробітна плата заявника становила на день звільнення - 194 грн. 28 коп.

Крім того судом встановлено, що заявник в квітні 2013 року працював митним брокером у Волинській філії УДП «Укрінтеравтосервіс» та отримав заробітну плату в розмірі 600,00 грн, що підтверджується оглянутою в судовому засіданні довідкою про доходи від 14 березня 2014 року №31/18-5, де заробіток за час затримки виконання рішення суду становить 600,00 грн.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для часткового задоволення заяви.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції визнає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, ухвала суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування ухвали суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Ягодинської митниці Міндоходів залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі в справі № 2а-2758/12/0370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: Р. Б. Хобор

І. О. Яворський

Ухвалу складено в повному обсязі 19 січня 2014 року.