Справа № 808/124/13-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2015 року м. Київ К/800/33984/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області

на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2014 року

у справі №808/124/13-а

за позовом заступника Запорізького міжрайонного екологічного прокурора в інтересах

держави в особі Запорізької міської ради

до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю

у Запорізькій області,

третя особа ОСОБА_4,

про визнання протиправною та скасування декларації про початок виконання

будівельних робіт, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2013 року заступник Запорізького міжрайонного екологічного прокурора в інтересах держави в особі Запорізької міської ради звернувся до суду з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області (далі по тексту Інспекція), яким просив визнати протиправною та скасувати реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт, зареєстровану 17.04.2012 року за №ЗП 7.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2013 року у справі №808/124/13-а в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2014 року у справі №808/124/13-а рішення суду першої інстанції скасоване, прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

При скасуванні рішення окружного адміністративного суду та ухваленні нового, суд апеляційної інстанції виходив з обґрунтованості прокурором своїх вимог, оскільки враховуючи недостовірність даних з містобудівних умов та обмежень, які замовник подав до Інспекції, декларація про початок виконання будівельних робіт підлягає скасуванню.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, Інспекція звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №466 від 13.04.2011 року, просить скасувати вказане вище рішення суду другої інстанції, постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2013 року залишити в силі.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, встановленого пунктом 1 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і наданої ними правової оцінки обставин у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами встановлено, що у квітні 2012 року ОСОБА_4 подала до Інспекції декларацію про початок виконання будівельних робіт за адресою АДРЕСА_1, в пункті 13 якої міститься інформація про містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки №19в від 14.05.11 року, видані Головним управлінням архітектури та містобудування м. Запоріжжя.

Вище вказана декларація зареєстрована відповідачем 17.04.2012 року за №ЗП 77.

Відповідно до листа Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради від 26.11.12 року № 5570, містобудівні вимоги та обмеження забудови на будівництво садового житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_4 ДАтаМ не надавались, в комп'ютерній базі вихідних документів Департаменту відсутня реєстрація документу за №19в від 14.05.11 року.

Вирішуючи спір у дані справі, колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

У відповідності з частиною 2 статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводять відповідні інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації.

Відповідно до частини 3 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження є одними з основних складових вихідних даних для проектування об'єкта будівництва.

Згідно частини 8 статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Враховуючи те, що законодавцем в Законі України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження включені в основу складових вихідних даних, спірна декларація про початок виконання будівельних робіт підлягає скасуванню.

На це правомірно звернув увагу апеляційний адміністративний суд.

Також судова колегія вказує, що складання завдання на проектування з відхиленням від містобудівних умов та обмежень не допускається.

В касаційній скарзі Інспекція стверджує, що спірна декларація не є рішенням суб'єкта владних повноважень (актом індивідуальної дії), вона не є обов'язковою до виконання та сама по собі не тягне для позивача ніяких правових наслідків, а тому не може бути скасована.

До наведеного судова колегія відноситься критично, оскільки підстави для скасування декларації про початок виконання будівельних робіт прямо передбачені вимогами закону, а саме частиною 2 статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

В обґрунтування касаційної скарги покладені доводи, які зводяться до переоцінки доказів у справі та не свідчать про порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що апеляційним судом правозастосування відбулось із дотримання норм діючого законодавства та з повним, достовірним, неупередженим та об'єктивним з'ясуванням обставин справи.

Відповідно статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Судова колегія Вищого адміністративного суду України вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених в оскаржуваному судовому рішенні, воно ґрунтується на вимогах норм матеріального та процесуального законодавства, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2014 року у справі №808/124/13-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам і може переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та у порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: