Справа № 2а-2218/4015/11
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2015-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а-2218/4015/11

Головуючий у 1-й інстанції: Салоїд Н. М.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

14 січня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Білоуса О.В. Совгири Д. І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 липня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради про визнання дій протиправними та стягнення допомоги на оздоровлення ,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2011 року ОСОБА_2 (далі-Позивач) звернувся до Хмельницького міськрайонного суду з позовом до управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради (далі-Відповідач) про визнання протиправними бездіяльності та стягнення одноразової компенсації за встановлення групи інвалідності, щорічної допомоги на оздоровлення та щорічної допомоги до 5-го травня як інваліду війни 2-гої групи.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 25.07.2011 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також на неповне з'ясування судом всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, просив скасувати постанову Хмельницького міськрайонного суду від 25.07.2011 року та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до положень ст.ст.197, 183-2 КАС України, проводить розгляд справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, надавши правову оцінку наявним у справі доказам, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 є ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, отримав 2-гу групу інвалідності безстроково, інвалід війни, що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 1 серії НОМЕР_2, посвідченням інваліда війни серії НОМЕР_3, довідкою МСЕК серії МСЕ №124965 від 09.08.2007 року.

Однією з підстав звернення Позивача до суду стала протиправна, на його думку, бездіяльність управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради щодо не нарахування та не виплати йому компенсації при встановленні 2-гої групи інвалідності, щорічної допомоги на оздоровлення та одноразової допомоги до 5-го травня за 2007, 2008, 2009, та 2010 роки в повному обсязі, передбаченому чинним законодавством.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки позовні вимоги Позивача за період з 2007 року по 2009 рік заявлені поза межами встановленого ст. 99 КАС України строку ( чинного на момент виникнення спірних правовідносин), а тому, позов підлягає задоволенню в частині визнання незаконною бездіяльності управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради та стягнення на користь Позивача одноразової компенсації за встановлення 2-гої групи інвалідності, щорічної разової грошової допомогу на оздоровлення та одноразової допомоги до 5-го травня за 2010 рік.

Колегія суддів, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, погоджується з висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачена компенсаціями при встановленні групи інвалідності, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії інвалідам II групи - 45 мінімальних заробітних плат.

Оскільки ОСОБА_2 у 2007 році замість 3-тьої групи була встановлена 2-га група інвалідності, він має право на виплату різниці між одноразовою компенсацією у зв'язку із встановленням інвалідності вищої групи, яка складає15 мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону № 796 (в редакції від 20.06.1996 року) передбачена щорічна допомога на оздоровлення в таких розмірах: інвалідам І і ІІ групи - п'ять мінімальних заробітних плат; інвалідам ІІІ групи, дітям інвалідам - чотири мінімальні заробітної плати; учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії - п'ять мінімальних заробітних плат; 3 категорії - три мінімальні заробітні плати.

Постановою Кабінету Міністрів від 12 липня 2005 року за №562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії передбачена виплата допомоги на оздоровлення у розмірі 100 гривень.

Виходячи з пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, при вирішенні даного спору, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що при визначенні розміру щорічної допомоги на оздоровлення, застосуванню підлягають норми ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року з наступними змінами та доповненнями, а не положення постанови Кабінету Міністрів України за № 562 від 12.07.2005 р.

Дія частини 4 статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зупинялась Законом України «Про державний бюджет України на 2006 рік», Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік" та Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Проте рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.2007 у справі №6рп/2007 та від 22.05.2008 року у справі № 10-рп/2008 такі зупинення визнано неконституційним. Відповідно до статті 73 Закону України «Про Конституційний Суд України», в разі якщо акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України, вони оголошуються не чинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Відповідно до статті 69 Закону України «Про Конституційний Суд України», рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

В подальшому змін та доповнень до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не вносилось та не приймалося. Тому ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" діє в редакції до внесення відповідних змін Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», та передбачає виплату щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі кратному мінімальній заробітній платі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що Відповідач безпідставно нарахував та виплатив в меншому розмірі одноразову допомогу на оздоровлення Позивачу.

Щодо виплати одноразової допомоги до 5-того травня інваліду 2-гої групи війни, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, щорічно до 5 травня інвалідам війни 2-гої групи, статус якого має Позивач, виплачується разова грошова допомога у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно частинам 1 та 4 ст. 17-1 даного Закону вказану виплату здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувала) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання. Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Будь-якими іншими чинними законодавчими актами розмір мінімальної пенсії за віком не визначається.

З огляду на зазначене ОСОБА_2, як інвалід війни 2-гої групи та учасник ліквідації ЧАЕС у 2010 році мав право на отримання: одноразової компенсації за встановлення 2-гої групи інвалідності, щорічної допомоги на оздоровлення та щорічної допомоги до 5-го травня в розмірі, встановленому ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Хмельницького міськрайонного суду від 25 липня 2011 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 липня 2011 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Курко О. П.

Судді Білоус О.В.

Совгира Д. І.