Справа № 2011/2а-6734/11
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2015 р.Справа № 2011/2а-6734/11
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Жигилія С.П. , Спаскіна О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.08.2014р. по справі № 2011/2а-6734/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова

про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

13.05.2011 року позивач - ОСОБА_1 - звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Дзержинському районі м. Харкова (далі по тексту - УПФУ в Дзержинському районі м. Харкова, відповідач), в якому просив суд, зокрема, визнати дії відповідача щодо нарахування та виплати підвищень до пенсії у відповідності до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» такими, що не відповідають чинному законодавству; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Дзержинському районі м. Харкова нарахувати та сплатити не донараховані та недоплачені суми підвищення до пенсії за період з 01.11.2010 року до 31 числа місяця, що передує місяцю прийняття рішення у цій справі, з виплатою компенсації у відповідності до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строку їх виплати».

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.07.2011 року по справі № 2-а-6734/2011 позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Дзержинському районі м. Харкова здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати позивачу за 2010 рік з 01.11.2010 року по 30.06.2011 року з урахуванням виплачених сум.

Постанову звернуто до негайного виконання.

Додатковою постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.09.2011 року по справі № 2-а-6734/2011 зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Дзержинському районі м. Харкова здійснити виплату компенсації з урахуванням індексу інфляції у відповідності до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строку їх виплати» при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати позивачу за 2010 рік з 01.11.2010 року по 30.06.2011 року з урахуванням виплачених сум.

Стягнуто з Державного бюджету України в особі Державного казначейства у Дзержинському районі м. Харкова на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 грн. 40 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2013 року апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України у Дзержинському районі м. Харкова, ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.07.2011 року по справі № 2-а-6734/2011 залишено без змін.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2013 року частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1.

Додаткову постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.09.2011р. по справі № 2011/2а-6734/11 скасовано в частині зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова здійснити виплату компенсації позивачу пенсії з урахуванням індексу інфляції у відповідності до Закону України " Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та провести відповідні виплати позивачу з 01.11.2010 р. по 30.06.2011 р., з урахуванням виплачених сум.

Прийнято в цій частині нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

В іншій частині додаткову постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.09.2011р. по справі № 2011/2а-6734/11 - залишено без змін.

04.02.2014 року позивачем отримано виконавчий лист по справі на виконання постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.07.2011 року (а.с.44).

11.02.2014 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП № 42493635 (а.с.46).

14.07.2014 року державний виконавець Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Підгірний О.С. звернувся до суду із заявою, в якому просив суд змінити порядок і спосіб виконання виконавчого листа по справі № 2-а-6734/11, виданого 04.02.2014 року Дзержинським районним судом м. Харкова про зобов'язання УПФУ в Дзержинському районі м. Харкова здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" та провести відповідні виплати позивачу за 2010 рік з 01.11.2010 року по 30.06.2011 року з урахуванням виплачених сум шляхом стягнення з боржника - УПФУ в Дзержинському районі м. Харкова коштів згідно здійсненого перерахунку розміру пенсії стягувача.

В обґрунтування заяви зазначив, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» встановлено, що норми і положення ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються в порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду на відповідний рік. Вказав, що провадження виконавчих дій відповідно до порядку і способу, встановлених виконавчим листом по даній справі, унеможливлює здійснення заходів, пов'язаних зі стягненням коштів з боржника. Враховуючи викладене, з посиланням на ст.ст.1, 2, 7 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", стверджує про наявність підстав для зміни способу і порядку виконання рішення.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.08.2014 року по справі № 2-а-6734/11 заяву держаного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Підгірного О.С. про зміну способу і порядку виконання рішення суду по адміністративній справі № 2-а-6734/11 за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова про зобов'язання вчинити певні дії - задоволено.

Змінено порядок і спосіб виконання виконавчого листа по справі № 2-А-6734/11, виданого 04.02.2014 року Дзержинським районний судом м. Харкова про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком в розмірі, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» та провести відповідні виплати позивачу за 2010 рік з 01.11.2010 року по 30.06.2011 року з урахуванням виплачених сум на стягнення з Управління Пенсійного Фонду України в Дзержинському районі м. Харкова () коштів згідно здійсненого перерахунку розміру пенсії стягувача.

Позивач, не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.08.2014 року по справі № 2-а-6734/11. Зазначив, що судом першої інстанції безпідставно було проведено розгляд заяви державного виконавця без участі сторін по справі, за відсутності доказів належного повідомлення останніх про дату, час та місце розгляду справи.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності, колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про зміну порядку і способу виконання постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.07.2011 року по справі № 2-а-6734/2011, суд першої інстанції виходив з фактичної неможливості виконання зазначеного судового рішення іншим шляхом, окрім безспірного списання з Державного бюджету України перерахованих сум.

Колегія суддів не погоджується з таким рішенням суду першої інстанції, та вважає, що ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.08.2014 року по справі № 2-а-6734/11 про зміну способу і порядку виконання рішення прийнята судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Колегія суддів зазначає, що порядок виконання судових рішень про стягнення з Державного бюджету України коштів, боржником за якими є державний орган (підприємство, установа, організація), визначено Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012 року № 4901-VІ.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" встановлено, що держава гарантує виконання судових рішень про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Згідно з ч.1 ст.3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до Державної казначейської служби України у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України (ч.ч.2, 3 ст.3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень").

Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

Положеннями ч.1 ст.4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" встановлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду (ч.2 ст.4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень").

Як встановлено частиною 5 статті 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" протягом десяти днів з дня встановлення державним виконавцем факту наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до пунктів 2 - 4, 9 частини першої статті 47 Закону України "Про виконавче провадження", крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, але не пізніше строку, встановленого частиною другою цієї статті, керівник відповідного органу державної виконавчої служби подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування стягувачу коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, про що повідомляє в установленому порядку стягувача.

У разі відсутності необхідних документів та відомостей кошти перераховуються на відповідний рахунок Державної виконавчої служби України, про порядок виплати коштів з якого державний виконавець повідомляє в установленому порядку стягувача не пізніше наступного дня після перерахування коштів.

Згідно з ч.5 ст.4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" кошти, що надійшли на відповідний рахунок Державної виконавчої служби України, перераховуються стягувачу протягом десяти днів з дня надходження всіх необхідних для цього документів та відомостей.

Перерахування коштів за рішенням суду здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у тримісячний строк з дня надходження документів та відомостей, необхідних для цього, з одночасним направленням повідомлення про виплату коштів державному виконавцю, державному підприємству або юридичній особі (ч.6 ст.4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень").

Державний виконавець протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення виносить постанову про заміну стягувача на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, з одночасним направленням повідомлення такому органу (ч.7 ст.4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень").

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, унормовано Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845 (далі по тексту - Порядок № 845).

Пунктом 2 зазначеного Порядку визначено, що безспірним списанням є операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

У відповідності до п.п.24, 25 Порядку № 845 стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів за його платіжними дорученнями здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.

З огляду на наведене, колегія суддів зазначає, що Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", на який посилається державний виконавець в обґрунтування свого подання, а також Порядком № 845 встановлено певний механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників - державних підприємств, установ, організацій, яким не передбачено стягнення коштів з вказаних боржників шляхом звернення стягувача до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

За змістом вищевикладених норм, для безспірного списання коштів з Державного бюджету України на підставі судового рішення стягувач або державний виконавець повинні звертатись безпосередньо до органу Казначейства.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що державним виконавцем при зверненні до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19.09.2011 року не дотримано порядку виконання рішень шляхом безспірного списання коштів державного бюджету, встановленого Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та Порядком № 845.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне вказати на те, що державний виконавець у вказаній заяві просить суд змінити зміст судового рішення, яке виконується, тим самим ухваливши фактично нове судове рішення, що законом віднесено до компетенції касаційного суду.

З огляду на викладене, у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення заяви позивача про зміну порядку і способу виконання постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.07.2011 року по справі № 2-а-6734/2011.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 202 КАС України порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення питання, є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та прийняття нового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.08.2014 року по справі № 2-а-6734/11 підлягає скасуванню з прийняттям нової ухвали про відмову в задоволенні заяви державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Підгірного О.С. про зміну порядку і способу виконання постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.07.2011 року по справі № 2-а-6734/2011.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 199, 202, 205, 206, 209, 263 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.08.2014 року по справі № 2011/2а-6734/11 - скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою у задоволенні заяви державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Підгірного О.С. про зміну порядку і способу виконання постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.07.2011 року за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Перцова Т.С.
Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П. Спаскін О.А.