Справа № 420/1081/14-а
Суддя: Василенко Л. А.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бондар Ю.О.
Суддя-доповідач - Василенко Л. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 року справа №420/1081/14-а

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів Гімона М.М., Гайдара А.В.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області на постанову Новопсковського районного суду Луганської області від 19 листопада 2014 року у справі №420/1081/14-а за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області (далі УПФУ в Новопсковському районі Луганської області), в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просила:

визнати незаконною та протиправною відмову УПФУ в Новопсковському районі Луганської області № 13/Х-14 від 02.09.2014 року, якою відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років та не зараховано до спеціального стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на підставі пункту „е" ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи з 06.10.1994 року до 08.10.2007 року в поліклініці Новопсковського УМГ, зазначено спеціальний стаж лише 12 років 1 місяць 20 днів;

зобов'язати УПФУ в Новопсковському районі Луганської області зарахувати до спеціального стажу, як особи освіти та охорони здоров'я стаж роботи з 06.10.1994 року до 08.10.2007 року на посадах медичної сестри поліклініки Новопсковського УМГ, медсестри «Амбулаторії» ЛВУМГ, сестри медичної в «Амбулаторії» ЛВУМГ, сестри медичної другої категорії амбулаторії Новопсковського ЛВУ МГ філії УМГ «Донбастрансгаз» ДК «Укртрансгаз», для отримання пільгової пенсії за вислугу років згідно пункту „е" ст.55 Закону України „Про пенсійне забезпечення" (а.с.2-4, 31-33).

Постановою Новопсковського районного суду Луганської області від 19 листопада 2014 року зазначені позовні вимоги ОСОБА_2 до УПФУ в Новопсковському районі Луганської області задоволені, а саме: визнано незаконною та протиправною відмову УПФУ в Новопсковському районі Луганської області № 13/Х-14 від 02.09.2014 року в призначенні пенсії ОСОБА_2 за вислугу років, та не зарахування до спеціального стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до пункту „е" ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи з 06.10.1994 року до 08.10.2007 року в поліклініці Новопсковського УМГ, якою зазначено спеціальний стаж лише 12 років 1 місяць 20 днів; зобов'язано УПФУ в Новопсковському районі Луганської області зарахувати ОСОБА_2 до спеціального стажу, як особи охорони здоров'я, стаж роботи з 06.10.1994 року до 08.10.2007 року на посадах медичної сестри поліклініки Новопсковського УМГ, медсестри «Амбулаторії» ЛВУМГ, сестри медичної в«Амбулаторії» ЛВУМГ, сестри медичної другої категорії амбулаторії Новопсковського ЛВУ МГ філії УМГ «Донбастрансгаз», ДК «Укртрансгаз», для отримання пільгової пенсії за вислугою років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України „Про пенсійне забезпечення" (а.с.37-39).

Відповідач не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції через порушення норм матеріального права та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що пунктом «е» ст.55 Закону України „Про пенсійне забезпечення" передбачено, що пенсія за вислугу років призначається лише у разі звільнення з роботи, яка дає право на даний вид пенсії. Крім того, суд невірно встановив обставини справи, внаслідок чого необґрунтовано зазначив, що пенсійний орган відмовив позивачеві у призначенні пенсії, оскільки ОСОБА_2 з такою заявою до відповідача не зверталася (а. с. 41-43).

Відповідно до приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України справу розглянуто в письмовому провадженні.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, вивчила доводи апеляційної скарги, письмові заперечення на неї, перевірила матеріали справи і дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач 21.08.2014 року звернулася до УПФУ в Новопсковському районі Луганської області з заявою щодо обрахування її стажу роботи як працівника охорони здоров'я, оскільки вона не згодна з попередньою відповіддю відповідача на її усне звернення, що до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, віднесено лише 12 років 1 місяць 20 днів, не 25 років 1 місяць 23 дні як вважає ОСОБА_2 При цьому пенсійному органу було надано копію трудової книжки (а. с. 54).

Листом УПФУ в Новопсковському районі Луганської області від 2 вересня 2014 року № 13/Х-14 на зазначене звернення позивачеві надано роз'яснення, що розмір її стажу, який дає право на отримання пенсії за вислугу років складає 12 років 1 місяць 20 днів. Крім того, відсутні законні підстави для зарахування періоду роботи позивача з 06.10.1994 року до 08.10.2007 року в поліклініці Новопсковського УМГ до стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, оскільки зазначена організація не пройшла відповідну процедуру реєстрації та акредитації, тому і не може вважатися закладом охорони здоров'я. Також зазначено, що пенсія за вислугу років призначається при звільненні з роботи, що дає право на цей вид пенсії (а. с. 6).

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Спірним у справі є правомірність відмови відповідача, зазначеної в листі від 2 вересня 2014 року № 13/Х-14 щодо зарахування стажу роботи позивача за період 06.10.1994 року до 08.10.2007 року до спеціального стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років та наявність правових підстав для зобов'язання відповідача включити спірний стаж роботи до спеціального стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років згідно п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Право на пенсію за вислугу років, згідно п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», мають: працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

За правилами п. 2.4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1), зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846, до заяви про призначення пенсії за вислугу років, крім документів, передбачених підпунктами 1-4 пункту 2.1 цього розділу, надаються також документи, що підтверджують стаж роботи, який дає право на призначення такого виду пенсії.

Пенсії за вислугу років призначаються у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.

За змістом наведених норм однією з необхідних умов призначення пенсії за вислугу років є звільнення з роботи.

З наявної в матеріалах справи копії трудової книжки ОСОБА_2 встановлено, що на момент звернення до пенсійного органу з заявою про обрахування спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, позивач продовжувала працювати головною медичною сестрою в комунальному закладі «Новопсковський центр первинної медико-санітарної допомоги». Ця обставина не заперечується позивачем.

Враховуючи вимоги наведених вище норм та наявних в матеріалах справи копій документів у позивача на теперішній час відсутнє право на отримання пенсії за вислугу років п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки пенсії за вислугу років призначаються у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії.

Відповідно до вимог частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Положення вказаної статті стосуються порушених прав, тому неможливо зобов'язати відповідача на майбутнє вчиняти певні дії, оскільки відсутні факти порушення прав позивача у майбутньому.

На підставі аналізу встановлених обставин справи та наведених норм законів колегія суддів дійшла висновку про відсутність у позивача об'єкту судового захисту, виходячи з наступного.

Позивач звернулася з позовом про визнання незаконною та протиправною відмову УПФУ в Новопсковському районі Луганської області № 13/Х-14 від 02.09.2014 року, якою на думку ОСОБА_2, їй відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років та не зараховано до спеціального стажу роботи, що дає право на призначення такої пенсії певний період роботи, внаслідок чого просила зобов'язати відповідача зарахувати до спеціального стажу спірний період роботи для отримання пільгової пенсії за вислугу років відповідно до пункту „е" ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 2-4, 31-33).

Відповідь-роз'яснення відповідача на звернення позивача щодо зарахування її стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років не є рішенням відповідача про відмову у призначенні їй такої пенсії за відсутності необхідного спеціального стажу роботи. Зазначена відповідь - роз'яснення на теперішній час не створює для позивача ніяких правових наслідків і не порушує її законних прав та інтересів на призначення пенсії за вислугу років з врахуванням спеціального стажу, оскільки ОСОБА_2, як зазначалося вище, з заявою про призначення пенсії не зверталася.

Отже, суд першої інстанції неповно з'ясував та дослідив обставини у справі внаслідок чого дійшов помилкового висновку про те, що відповідач протиправно відмовив позивачеві у призначенні пенсії за вислугу років, оскільки позивач не зверталася у порядку, визначеному пенсійним законодавством з відповідною заявою про призначення їй пенсії. А тому суд невірно вирішив справу і в частині вимог, які є похідними від першої позовної вимоги, щодо зобов'язання відповідача зарахувати ОСОБА_2 до спеціального стажу спірний період роботи як працівника закладу охорони здоров'я для отримання пільгової пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що звернення позивача до суду з цим позовом є передчасним, оскільки, як зазначено вище, відповідач не приймав рішення про відмову в призначенні пенсії в зв'язку з тим, що позивач не зверталася до пенсійного органу з заявою про її призначення, а відповідь-роз'яснення на звернення ОСОБА_2 щодо обрахування її стажу роботи, який можна віднести до спеціального не має правових наслідків для законних прав та інтересів позивача.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області щодо визнання неправомірною відмову в призначенні пенсії за вислугу років та зобов'язання відповідача зарахувати певний період роботи до спеціального стажу роботи для отримання пенсії за вислугою років на підставі п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є необґрунтованими і задоволенню не підлягають в повному обсязі.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції внаслідок неповного з'ясування обставин у справі, що мають значення для справи; невідповідності висновків суду обставинам справи і помилкового застосування норм матеріального закону невірно вирішено спір, тому постанова суду підлягає скасуванню, з ухваленням нової про відмову у задоволенні позову в повному .

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 197 ч.1 п.2, ст. 198 ч.1 п.3, ст. 202 ч.1 п.1, п.3 п.,4, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області задовольнити.

Постанову Новопсковського районного суду Луганської області від 19 листопада 2014 року у справі №420/1081/14-а за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії відмовити в повному обсязі.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий Л.А. Василенко

Судді М.М. Гімон

А.В.Гайдар