Справа № 806/4842/14
Суддя: Бондарчук І.Ф.
Дата ухвалення: 2015-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Романченко Є.Ю.
Суддя-доповідач:Бондарчук І.Ф.
ПОСТАНОВА

іменем України

"13" січня 2015 р. Справа № 806/4842/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Бондарчука І.Ф.

суддів: Моніча Б.С.

Хаюка С.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Брусилівської районної державної адміністрації Житомирської області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "27" листопада 2014 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Брусилівської районної державної адміністрації Житомирської області, третя особа: Відділ Держземагентства у Брусилівському районі Житомирської області про визнання відмови протиправною та скасування розпорядження ,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року позивач звернувся з позовом, в якому просив визнати відмову в наданні йому дозволу Брусилівською районною державною адміністрацією на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 70 га з земель запасу та резерву Приворотської сільської ради для ведення фермерського господарства протиправною; скасувати розпорядження голови Брусилівської районної державної адміністрації від 17 лютого 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2012 року зобов'язано Брусилівську РДА повторно розглянути заяву ОСОБА_3 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою земельної ділянки. Розпорядженням голови Брусилівської РДА від 17.02.2014 року № 18 позивачу відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в розмірі 70 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Приворотської сільської ради Брусилівського району Житомирської області з послідуючою передачею в оренду для ведення фермерського господарства в зв'язку з відсутністю у районної державної адміністрації повноважень щодо надання в користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення із земель державної власності за межами населених пунктів. Вважає, що така відмова відповідача є протиправною, а розпорядження підлягає скасуванню, оскільки рішення Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10.07.2012 р., яке набрало законної сили, є обов'язковим до виконання Брусилівською районною державною адміністрацією. Зміни внесені до статті 122 Земельного кодексу України відносно повноважень органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування набрали законної сили 01 січня 2013 року, тобто після прийняття судового рішення.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2014 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Брусилівської районної державної адміністрації від 17 лютого 2014 року № 18 "Про відмову в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду гр. ОСОБА_3".

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст.195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції покликався на те, що на час прийняття спірного розпорядження Брусилівська районна державна адміністрація Житомирської області не наділена повноваженнями на вирішення питань стосовно надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з послідуючою передачею в оренду для ведення фермерського господарства, а тому відповідач позбавлений можливості розглядати та виносити за результатами розгляду заяви позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою земельної ділянки із земель запасу.

Проте, колегія суддів не погоджується з наведеним висновком, виходячи з наступного.

Встановлено, що постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 27 січня 2014 року в справі № 806/21/14 позов ОСОБА_3 задоволено, визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Брусилівської районної державної адміністрації від 18.11.2013 року № 370; зобов'язано Брусилівську районну державну адміністрацію повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою земельної ділянки із земель запасу Приворотської сільської ради для ведення фермерського господарства.

Відповідно до приписів ст. 254 КАС України, постанова суду від 27.01.2014 набрала законної сили.

17 лютого 2014 року, на виконання постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 27 січня 2014 року (справа № 806/21/14), відповідно до ст.ст. 6, 21 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", ст.ст. 17, 22, 31, 122, 123, 124 Земельного кодексу України, Закону України "Про фермерське господарство", Брусилівською районною державною адміністрацією Житомирської області прийнято розпорядження № 18 "Про відмову в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду гр. ОСОБА_3". Пунктом 1 цього розпорядження позивачу відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в розмірі 70,0000 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Приворотської сільської ради Брусилівського району Житомирської області з послідуючою передачею в оренду для ведення фермерського господарства в зв'язку із відсутністю у районної державної адміністрації повноважень щодо надання в користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення із земель державної власності за межами населених пунктів.

У пункті 2 спірного розпорядження рекомендовано гр. ОСОБА_3 звернутись із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду у відділ Держземагенства у Брусилівському районі Житомирської області.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, слід зазначити наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Організацію, повноваження та порядок діяльності місцевих державних адміністрацій визначає Закон України від 09.04.1999 р . № 586-XIV "Про місцеві державні адміністрації" (зі змінами та доповненнями).

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" від 09.04.1999 р. № 586-XIV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон) передбачено, що на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, щорічного послання Президента України до Верховної Ради України про внутрішнє і зовнішнє становище України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання, власних і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази.

Повноваження місцевих державних адміністрацій в галузі використання та охорони земель, природних ресурсів і охорони довкілля визначені статтею 21 наведеного Закону.

Земельні відносини, згідно із ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - ЗК України), регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 17 ЗК України, до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить: а) розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом; б) участь у розробленні та забезпеченні виконання загальнодержавних і регіональних (республіканських) програм з питань використання та охорони земель; в) координація здійснення землеустрою та державного контролю за використанням та охороною земель; г) підготовка висновків щодо надання або вилучення (викупу) земельних ділянок; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб у межах, визначених законом; д) підготовка висновків щодо встановлення та зміни меж сіл, селищ, районів, районів у містах та міст; е) здійснення контролю за використанням коштів, що надходять у порядку відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, пов'язаних із вилученням (викупом) земельних ділянок; є) координація діяльності державних органів земельних ресурсів; ж) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

До 01 січня 2013 року в силу приписів статті 122 Земельного кодексу України районні державні адміністрації на їх території мали право передавати земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для, зокрема, сільськогосподарського використання.

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України (у редакції до 01.01.2013 р.) передбачалося, що рада міністрів Автономної Республіки Крим, районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проте, Законом України від 06.09.2012 № 5245-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", який набрав чинності з 01.01.2013 р., статтю 122 Земельного кодексу України викладено у новій редакції, а до статті 118 Земельного кодексу України внесено зміни.

Так, відповідно до частини 3 статті 122 ЗК України (у редакції станом на 17.02.2014 р.), районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва.

Частиною 4 цієї статті ЗК України (у редакції станом на 17.02.2014 р.) визначено, що Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно із частиною 6 статті 118 ЗК України (у редакції станом на 17.02.2014 р.), громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

У частині 7 цієї статті закріплено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що, на час прийняття спірного розпорядження Брусилівська районна державна адміністрація Житомирської області не наділена повноваженнями на вирішення питань стосовно надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з послідуючою передачею в оренду для ведення фермерського господарства, про що зазначено в оспорюванному розпорядженні.

Проте, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, розпорядження № 18 "Про відмову в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду гр. ОСОБА_3" прийнято Брусилівською районною державною адміністрацією Житомирської області на виконання постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 27 січня 2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Таким чином, оскільки оспорюване розпорядження прийнято на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, в спосіб та порядок, визначений законом, а тому колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його скасування.

Суд першої інстанції наведене не врахував, а тому прийшов до помилкового висновку про протиправність розпорядження голови Брусилівської районної державної адміністрації від 17 лютого 2014 року № 18 "Про відмову в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду гр. ОСОБА_3".

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 202 КАС України, підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Отже, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нової про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Брусилівської районної державної адміністрації Житомирської області задовольнити, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "27" листопада 2014 р. скасувати та прийняти нову.

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог до Брусилівської районній державній адміністрації Житомирської області про визнання відмови протиправною та скасування розпорядження.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Ф.Бондарчук

судді: Б.С. Моніч

С.М.Хаюк

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Брусилівська районна державна адміністрація Житомирської області вул.Короленка,2,смт.Брусилів,Житомирська область,12601

4-третій особі: Відліл Держземагентства у Брусилівському районі Житомирської області - вул.Лермонтова,41,смт.Брусилів,Житомирська область,12601,