Справа № 815/7156/14
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7156/14
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2015 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява військової частини НОМЕР_1 до першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції в якій позивач просить:

- визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Бахавої В.І. від 04.12.2014року про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа), ПВ №45699133;

- зобов`язати відповідача прийняти на примусове виконання виконавчий лист по адміністративній справі №1570/97/08, виданий 11 червня 2013 року Одеським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) грошових коштів у сумі 79 705,67 (сімдесят дев`ять тисяч сімсот п`ять) гривень 67 копійок.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04.12.2014 року старшим державним виконавцем першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Бахова В.І. було розглянуто заяву військової частини НОМЕР_1 від 19.11.2014 року №961 про прийняття на примусове виконання виконавчого листа по адміністративній справ №1570/97/08 виданого 11.06.2013 року Одеським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 грошових коштів у сумі 79705,67 грн..

Позивач зазначає, що в межах даного виконавчого провадження державним виконавцем прийнято постанову від 04.12.201 року про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийняті до провадження виконавчого документа) ВП №45699133. Вказану постанову позивач вважає безпідставною, оскільки зважаючи на те, що грошові кошти в сумі 79705, 67 грн. стягуються в порядку повороту виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 04.11.2008 року у адміністративній справі №2а-97/08 (1570/97/08), як безпідставно одержані стягувачем ОСОБА_1 за виконавчим листом з божника військової частини НОМЕР_1 . Крім того, позивач зазначає, що сторони у виконавчому листі по адміністративній справі №1570/97/08, виданому 11.06.2013 року Одеським окружним адміністративним судом, зазначено вірно: а саме боржник військова частина НОМЕР_1 , стягувач ОСОБА_1 , отже виконавчий лист від 11.06.2013 року №1570/97/08 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 грошових коштів у сумі 79705,67 грн. оформлений належним чином, відповідає вимогам передбаченим ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а відмова в його прийнятті до виконання є надуманою та безпідставною.

Представник відповідача надав до суду заперечення, в яких зазначив, що 04.12.2014 року державним виконавцем винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №1570/97/08 виданого 11.06.2013 року Одеським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) грошових коштв у сумі 79 705,67 (сімдесят дев`ять тисяч сімсот п`ять) гривень 67 копійок є правомірною, оскільки при розгляді поданих документів встановлено, що у виконавчому листі виданому Одеським окружним адміністративним судом у справі 1570/97/08 від 26.03.2013 року зазначено, стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) грошових коштів у сумі 79705,67 грн., але при цьому в найменуванні боржника вказано військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , а стягував ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , відтак, на думку відповідача, позовна заява військової частини НОМЕР_1 є необґрунтовано та такою, що не підлягає задоволенню.

Представник позивача та представник відповідача в судове засідання не з`явились (про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином та своєчасно) попередньо звернувшись до суду з клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 47,48).

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням вищенаведеного суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши доводи адміністративного позову, заперечень проти нього, наявні матеріали справи та обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, встановив наступне.

Одеським окружним адміністративним судом розглянута справа №1570/97/08 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошового забезпечення у розмірі 79705,67 грн. та постановою від 04.11.2008 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто з військової частини НОМЕР_1 заборгованість у розмірі 79705,67 грн..

26.03.2013 року ухвалою Одеського окружного адміністративного суду у справі 1570/97/08 було здійснено поворот виконання постанови від 04.11.2008 року шляхом стягнення з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) грошових коштів у сумі 79705,67 грн., та 26.03.2013 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі 1570/97/08, в якому зазначено: стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) грошових коштів у сумі 79705,67 грн.(сімдесят дев`ять тисяч сімсот п`ять гривень шістдесят сім копійок). При цьому на зворотньому боці аркуша (виконавчого листа №1570/97/08 від 26.03.2013 року) у графі найменування боржника місцезнаходження зазначено військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 . У графі найменування стягувача, його місцезнаходження зазначено - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 (копія а.с. 10-11).

19.11.2014 року командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 було подано заяву за вих. №961 до першого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції про прийняття на примусове виконання виконавчого листа по адміністративній справі №1570/97/08, виданого Одеським окружним адміністративним судом 26.03.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) грошових коштів у сумі 79705,67 грн. (копія а.с. 10-11), в якому в графі найменування (для юридичних осіб) або ім`я (п.і.б. за його наявності для фізичних осіб) боржника зазначено військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , а у графі найменування (для юридичних осіб) або ім`я стягувача, його місцезнаходження зазначено - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

04.12.2014 року по виконавчому провадженню № 45699133 старшим державним виконавцем першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Баховою В.І. прийнято постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) (копія а.с. 7-8), у зв`язку з не відповідністю у графах виконавчого листа найменування, місцезнаходження боржника та стягувача.

Постанову від 04.12.2014 року першим Приморським відділом ДВС Одеського міського управління юстиції було направлено на адресу позивача - військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) разом з супровідним листом від 04.12.2014 року №В-8/1546/34311(копія а.с. 6).

Так, вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд виходить з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV (далі Закон).

Згідно ст. 1 вказаного Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до п.п.1, 2 ст. 2 Закону, примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

У відповідності до ст. 6 Закону, державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 19 Закону, державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; в інших передбачених законом випадках.

Відповідно до ст. 20 Закону виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням

його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання

провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Стаття 25 Закону передбачає, що державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Відповідно до ч. ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті; ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; судові накази; виконавчі написи нотаріусів; посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; постанови органів (посадових осіб),уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу; рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу; рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Відповідно до ст. 18 Закону, у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, власне ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб`єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; резолютивна частина рішення; дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Судом встановлено, що виконавчий лист №1570/97/08 від 11.06.2013 року який був поданий військовою частиною НОМЕР_1 на примусове виконання до першого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції не відповідає вищевказаним вимогам, оскільки із врахуванням ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 26.03.2013 року про поворот виконання постанови суду у справі №1570/97/08 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності неправомірною та стягнення заборгованості з грошового забезпечення, з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 стягнуто кошти у сумі 79705,67 грн..

Проте при оформлені виконавчого листа №1570/97/08 від 26.03.2013 року допущено помилку, при зазначені найменування боржника та стягувача відповідно до ухвали про поворот виконання рішення від 26.03.2013 року у справі №1570/97/08, а саме, у виконавчому листі в графі найменування (для юридичних осіб) або ім`я (п.і.б. за його наявності для фізичних осіб) боржника зазначено військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , замість вірного - ОСОБА_1 , а у графі найменування (для юридичних осіб) або ім`я стягувача, його місцезнаходження зазначено - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , замість вірного - військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 (копія а.с. 10-11).

Відповідно до встановлених судом обставин та враховуючи, що ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 26.03.2013 року про поворот виконання постанови суду у справі №1570/97/08 набрала законної сили, суд вважає, що адміністративний позов військової частини НОМЕР_1 до першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з вимогами ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням наведеного суд вважає, що постанова першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про відмову у відкритті виконавчого провадження є обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 6, 9, 11, 69-72, 86, 94, 128, 158-163, 167,186, 254, 255 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову військової частини НОМЕР_1 до першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Бахової В.І. від 04.12.2014 року ВП№45699133 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М. Корой

У задоволенні адміністративного позову військової частини НОМЕР_1 до першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Бахової В.І. від 04.12.2014 року ВП№45699133 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М. Корой