Справа № 813/8239/14
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2015-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2015 року № 813/8239/14

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Сидор Н.Т.,

за участю секретаря судового засідання Цар Х.М.,

представник позивача не прибув,

представник відповідача не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Денікс Груп» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень та зобов'язання до вчинення дій,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Денікс Груп» (надалі - позивач, ТзОВ «Денікс Груп») звернулося до суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (надалі - відповідач, ДПІ), та з врахуванням поданої заяви про зменшення позовних вимог просить суд:

- Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, що полягають у внесенні на підставі акта №2623/26-55-22-07/37882958 від 01.09.2014 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Денікс Груп» (податковий номер 37882958) щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.06.2014 року по 31.08.2014 року» змін в інформаційну систему «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на рівні ДПА України».

- Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві поновити задекларовані Товариством з обмеженою відповідальністю «Денікс груп» суми податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість за період з 01.06.2014 року по 31.08.2014 року в інформаційній системі «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на рівні ДПА України».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач всупереч вимог податкового законодавства за відсутності на те правових підстав здійснив коригування сум податкового кредиту та податкового зобов'язання з податку на додану вартість в інформаційній системі «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» на підставі акту №2623/26-55-22-07/37882958 від 01.09.2014 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Денікс Груп» (податковий номер 37882958) щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.06.2014 року по 31.08.2014 року». Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, у зв'язку з чим їх слід визнати протиправними. А окрім того, позивач вважає, що для відновлення своїх прав, які були порушені протиправними діями контролюючого органу, необхідно зобов'язати його поновити здійсненні ним коригування в інформаційній системі.

Позивач явку представника у судове засідання не забезпечив. Подав через канцелярію суду заяву з проханням розгляд справи проводити без представників ТзОВ «Денікс Груп» та в заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд позов задовольнити.

Відповідач явки уповноваженого представника в судові засідання не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується наявними у справі повідомленнями про вручення поштових відправлень, причини неявки не повідомив, заперечень на адміністративний позов не подав.

За таких обставин суд на підставі ч. 4 ст. 128 КАС України ухвалив розглянути справу у відсутності представників сторін на підставі наявних у справі доказів, згідно ч. 6 ст. 71 КАС України.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ТзОВ «Денікс Груп» є юридичною особою та знаходиться за адресою м. Львів, вул. Володимира Великого, буд. 2, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 24.11.2014 року. Окрім цього, позивача взято на облік в органах державної податкової служби від 23.09.2011 року за номером 60486.

На підставі службового посвідчення серія КВ №136577, виданого 26.12.2012 року ДПІ у Печерському районі м. Києва ДПС, головним державним ревізором-інспектором відділу супроводження особливо важливих перевірок управління податкового аудиту ДПІ у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, Демянчуком Іваном Богдановичем, згідно із п. 73.5 ст. 73 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), п. 4.4 Наказу ДПА України від 22.04.2011 року № 236 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок» здійснено відповідні заходи з метою проведення зустрічної звірки ТзОВ «Денікс Груп» (податковий номер 37882958) за період з 01.06.2014 року по 31.08.2014 року. Як наслідок було складено акт від 01.09.2014 року №2623/26-55-22-07/37882958 «Про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Денікс Груп» (податковий номер 37882958) щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.06.2014 року по 31.08.2014 року».

В акті встановлено порушення п. 187.1 ст. 187, п. 198.1 ст. 198, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями), що призвело до завищення податкових зобов'язань з податку на додану вартість за період з 01.06.2014 року по 31.08.2014 року на суму 2069055 грн та завищення податкового кредиту з податку на додану вартість за період з 01.06.2014 року по 31.08.2014 року на суму 2047222 грн.

Згідно витягів з аналітичної системи, на підставі акту від 01.09.2014 року №2623/26-55-22-07/37882958, ДПІ у Печерському районі м. Києва здійснило коригування показників податкової звітності ТзОВ «Денікс Груп» з 01.06.2014 року по 31.08.2014 року в інформаційній системі «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на рівні ДПА України», а саме зменшено податкові зобов'язання з податку на додану вартість за період з 01.06.2014 року по 31.08.2014 року на суму 2069055 грн та зменшено податковий кредит з податку на додану вартість за період з 01.06.2014 року по 31.08.2014 року на суму 2047222 грн.

Згідно із зазначеним, вважаючи, що податковим органом порушені права та інтереси ТзОВ «Денікс Груп» у здійсненні коригувань показників податкового кредиту та податкових зобов'язань на підставі Акту від 01.09.2014 року №2623/26-55-22-07/37882958, позивач звернувся до суду для їх захисту.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України та застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

01 січня 2011 року набрав чинності Податковий Кодекс України (далі - ПК України), який встановлює перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62 ПК України, податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до п. 73.5 ст. 73 ПК України, з метою отримання податкової інформації контролюючі органи мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків.

Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється контролюючими органами з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За результатами зустрічних звірок складається довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін.

Правовідносини з приводу проведення податковими органами зустрічних звірок платників податків деталізовані нормами Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1232 від 27.12.2010 року (надалі - Порядок). Пунктом 3 Порядку передбачено, що з метою проведення зустрічної звірки орган державної податкової служби (ініціатор) надсилає органу державної податкової служби (виконавцю), на обліку в якому перебуває суб'єкт господарювання, запит про проведення зустрічної звірки для підтвердження отриманих від платника податків та зборів даних. Зустрічна звірка може бути проведена органом державної податкової служби (ініціатором) самостійно у разі, коли суб'єкт господарювання перебуває на обліку в тому ж органі державної податкової служби, в якому перебуває платник податків, або в межах одного населеного пункту.

Відповідно до п. 2 Порядку, зустрічні звірки проводяться у суб'єктів господарювання, щодо здійснення операцій з якими під час перевірки платника податків та зборів виникають сумніви стосовно факту здійснення таких операцій або якщо існують розбіжності задекларованих у деклараціях з податку на додану вартість показників податкового кредиту та податкових зобов'язань.

Пунктом 4 Порядку визначено, що орган державної податкової служби (виконавець), який проводить зустрічну звірку, складає довідку за наявності інформації, для отримання якої надіслано запит органом державної податкової служби (ініціатором), та її документального підтвердження. У разі відсутності запитуваної органом державної податкової служби (ініціатором) інформації орган державної податкової служби (виконавець) надсилає завірений печаткою запит про подання інформації та її документального підтвердження суб'єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи особисто вручає суб'єкту господарювання або його законному чи уповноваженому представникові під розписку.

Виходячи з системного аналізу зазначених правових норм, суд приходить до висновку, що зустрічна звірка проводиться лише у разі отримання від суб'єкта господарювання інформації, визначеної у запиті, а, отже, й висновки в тому числі для з'ясування реальності господарських відносин та повноти відображення їх в обліку платника податків можуть бути зроблені та викладені у довідці за результатами проведення зустрічної звірки лише у випадку співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, які отримані від нього.

Суд також зазначає, що з метою впровадження єдиного порядку направлення запитів на проведення зустрічних звірок, а також оформлення, передачі та накопичення матеріалів зустрічних звірок органами державної податкової служби наказом Державної податкової адміністрації України №236 від 22.04.2011 року було затверджено Методичні рекомендації щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок (надалі - Методичні рекомендації).

Відповідно до п. 4.4 Методичних рекомендацій, у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із зняттям з обліку, встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання (додаток 3), реєструє його у Журналі реєстрації довідок про результати проведення зустрічної звірки (актів про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, неявки для підписання, відмови від писання Довідки про результати проведення зустрічної звірки) та вживає відповідних заходів, передбачених актами ДПС України.

Судом було встановлено, що після складення акта про неможливість проведення зустрічної звірки №2623/26-55-22-07/37882958 від 01.09.2014 року відповідачем було відображено його дані й висновки АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України». За результатом чого, у даній системі було здійснено коригування показників податкового кредиту та податкового зобов'язання з податку на додану вартість позивача.

Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України є програмним продуктом, який було розроблено для реалізації Порядку взаємодії органів державної податкової служби при опрацюванні розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контрагентів, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України №266 від 18.04.2008 року (надалі - Порядок взаємодії).

Відповідно до п.п. 2.10.3 Порядку взаємодії, співставлення даних податкової звітності з ПДВ з інформацією з інших джерел, а саме інформації кол.2 розділу II Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, кол.3 Розрахунку коригування сум ПДВ до податкової декларації з податку на додану вартість з даними Реєстру платників ПДВ здійснюється у складі автоматизованого контролю.

Згідно до п. 2.14 Порядку взаємодії, інформація податкової звітності з ПДВ, надіслана до центральної бази даних податкової звітності, у розрізі контрагентів підлягає співставленню засобами системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України з метою виявлення платників ПДВ, якими занижено суму податкових зобов'язань або завищено суму податкового кредиту.

Пунктом 2.21 Порядку взаємодії передбачено, що підсумки перевірок за результатами автоматизованого співставлення податкової звітності з ПДВ на центральному рівні відображаються в описовій частині акта перевірки (камеральної, документальної невиїзної, планової, позапланової перевірки) або довідки у розрізі періодів та операцій з одним контрагентом та фіксуються в АС «Аудит». По мірі підписання актів перевірки та узгодження податкових зобов'язань, визначених податковим повідомленням-рішенням, прийнятим за результатами таких перевірок, уточнюються результати автоматизованого співставлення на центральному рівні податкової звітності з ПДВ за поданням підрозділу, яким завершено процедуру такого узгодження та яким прийнято таке повідомлення-рішення.

Згідно до п. 4.16 Порядку взаємодії, якщо платником ПДВ (постачальником) до податкових зобов'язань включено суму ПДВ меншу, ніж контрагентом (отримувачем) до податкового кредиту, працівники підрозділу оподаткування юридичних, фізичних осіб органу ДПС, на обліку якого знаходиться платник ПДВ (постачальник), та органу ДПС, на обліку якого знаходиться платник ПДВ (отримувач), звертаються в письмовій формі до таких платників ПДВ щодо одержання пояснень та їх документальних підтверджень (перелік документів, що затребується у платника ПДВ, передбачений п. 4.2 Порядку) з метою встановлення причин розбіжностей даних, що містяться у поданій ними податковій звітності з податку на додану вартість, виявлених під час камеральної перевірки, та/або за результатами автоматизованого співставлення.

Таким чином, процес зіставлення даних податкової звітності з ПДВ у розрізі контрагентів є формальним рівнем податкового контролю, на стадії якого податковий орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобов'язань та податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, що підлягають документальній перевірці.

Зазначений етап контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту й характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника. Питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податку.

Висновок щодо правильності (або недостовірності) задекларованих платником даних податкового обліку як підстави для внесення змін до вказаної бази даних може бути зроблений податковим органом лише після визначення платникові податкових зобов'язань та їх узгодження у встановленому законом порядку. При цьому, суд відзначає, що Податковим кодексом України передбачено два способи визначення податкових зобов'язань платника податків: самим платником податків шляхом подання податкової декларації (податкового розрахунку) або податковим органом шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення.

Аналізуючи норми чинного законодавства, можна зробити висновок про відсутність у податкового органу повноважень по здійсненню в рамках проведення зустрічних звірок контролю за додержанням податкового законодавства. Зустрічна звірка є заходом інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби , в той час як функція податкового органу щодо контролю за дотриманням податкового та іншого законодавства реалізується шляхом проведення перевірок платників податків в порядку, визначеному ПК України.

Суд також наголошує, що в податковому праві визнається критерій добросовісності платника, який передбачає законність дій платника у сфері податкових правовідносин (у тому числі і щодо формування даних податкового обліку), доки це не спростовано у встановленому законом порядку.

А тому, наведене виключає можливість застосування до платника податків негативних правових наслідків (зокрема, у вигляді вилучення з електронної бази даних задекларованих ним показників) до моменту нарахування платникові податкового зобов'язання в порядку, встановленому Податковим кодексом України, та його узгодження. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Вищого адміністративного суду України № К/800/17701/13 від 14.05.2014 року та № К/800/7581/14 від 05.06.2014 року.

Враховуючи викладене, внесення змін податковим органом до інформаційних баз даних відомостей щодо позивача на підставі акта про неможливість проведення зустрічної звірки, без прийняття податкового повідомлення-рішення чи без зміни цих показників цим підприємством самостійно шляхом подання декларацій (розрахунків), порушує права й інтереси останнього.

З огляду на викладене враховуючи те, що акт №2623/26-55-22-07/37882958 від 01.09.2014 року було складено не за результатами проведеної перевірки позивача та не у зв'язку зі встановленням за її результатами порушень вимог чинного законодавства, зокрема, заниження/завищення податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ, а у зв'язку з встановленням факту, який перешкоджав проведенню зазначеної звірки, відтак у податкового органу були відсутні й правові підстави для внесення на підставі зазначеного акту даних до інформаційної системи «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України».

Окрім того, суд звертає увагу й на інші прояви негативних наслідків оскаржуваних дій відповідача, позаяк, збереження внесених до інформаційних систем податкової служби даних і висновків, викладених в акті про неможливість проведення зустрічної звірки, та їх використання у подальшому може призвести до визнання нікчемними угод, укладеними за ланцюгами постачання, до визнання відсутньою бази об'єкта оподаткування податком на додану вартість тощо і негативно відобразиться на взаємовідносинах з контрагентами позивача та державою.

У зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що дії податкового органу по внесенню змін в АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» на підставі акту №2623/26-55-22-07/37882958 від 01.09.2014 року є протиправними, а тому, належним способом захисту прав та інтересів платника податків повинно бути поновлення в базі узгоджених показників, які були відображені до цього, тобто задекларовані позивачем.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України регламентовано, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 4, 7-11, 14, 69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, що полягають у внесенні на підставі акта №2623/26-55-22-07/37882958 від 01.09.2014 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Денікс Груп» (податковий номер 37882958) щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.06.2014 року по 31.08.2014 року» змін в інформаційну систему «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» в частині коригування сум податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві поновити задекларовані Товариством з обмеженою відповідальністю «Денікс груп» суми податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість за період з 01.06.2014 року по 31.08.2014 року в інформаційній системі «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на рівні ДПА України».

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Денікс Груп» (79026, м. Львів, вул. Володимира Великого, 2, ) судові витрати в розмірі 146,16 грн (сто сорок шість грн. 16 коп).

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено та підписано 17.01.2015 року.

Суддя Сидор Н.Т.