Справа № 806/5001/14
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шимонович Р.М.
Суддя-доповідач:Жизневська А.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"21" січня 2015 р. Справа № 806/5001/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Жизневської А.В.

суддів: Котік Т.С.

Малахової Н.М.,

при секретарі Єрикаловій О.О. ,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "27" листопада 2014 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області про зобов'язання прийняти рішення ,

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2014 року ОСОБА_3 звернулася із позовом до Головного управління юстиції у Житомирській області, в якому просила зобов'язати прийняти рішення, а саме: постанову про закінчення виконавчого провадження № 36744145 на підставі пункту 3 частини 1 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження". Мотивувала свої вимоги тим, що на виконанні перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1-81/11, виданого Коростенським міськрайонним судом Житомирської області 25.12.2012 про конфіскацію майна ОСОБА_4, який є її чоловіком. 22.10.2014 вона звернулася із письмовою заявою про закінчення виконавчого провадження № 36744145 у зв'язку з його смертю. У задоволені її заяви відмовлено. На її думку, конфіскація майна - є видом кримінального покарання, і діюче законодавство не передбачає відбуття покарання за злочин іншою особою, замість засудженого, а тому виконання обов'язку боржника у виконавчому провадженні № 36744145 не допускає правонаступництва. Крім того, вважає, що дії відповідача щодо подальшого виконання вироку суду в частині майнового стягнення - конфіскації майна порушує її права як спадкоємця. Тому виконавче провадження № 36744145 про конфіскацію майна засудженого підлягає закінченню на підставі пункту 3 частини 1 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження". В ході судового розгляду справи, відповідно до положень частини 1 статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України, судом допущено заміну первісного відповідача на належного - управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2014 року відмовлено у задоволені позову.

Апелянт в апеляційній скарзі просить скасувати вказану постанову та прийняти нову про задоволення позову.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області (далі - ВПВР УДВС) перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 1-81/11 від 25.12.2012, виданого Коростенським міськрайонним судом Житомирської області, про конфіскацію майна ОСОБА_4 Але ІНФОРМАЦІЯ_1 він помер, що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.22).

22.10.2014 ОСОБА_3 - дружина померлого звернулася до начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області із заявою, в якій просила закрити виконавче провадження, у зв'язку зі смертю боржника (а.с.51).

За результатами розгляду ВПВР УДВС листом за вих. № 3.4/21534 від 22.10.2014 відмовлено у задоволенні заяви (а.с.23). Підставами відмови зазначено приписи ст.49 Кримінально виконавчого кодексу України та ст.59 Кримінального кодексу України.

Таку відмову ОСОБА_3 оскаржила до суду.

У відповідності до частини четвертою статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно представленого суду вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08.06.2012 ОСОБА_4, ОСОБА_3 засуджено за частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України на 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного кожному з них майна (а.с.31-43).

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 27.11.2012 вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 8 червня 2012 року щодо них змінено, призначено покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України - 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить їм на праві власності, - кожному (а.с.71-81).

Частиною 1 ст.59 Кримінального кодексу України визначено, що покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

За приписами статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

У відповідності до 17 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: 1) виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті; 2) ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 3) судові накази; 4) виконавчі написи нотаріусів; 5) посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 6) постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу; 8) рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу; 9) рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Відповідно до частини 4 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" під час пред'явлення виконавчого документа або його дубліката до виконання разом з ним подаються: 1) у разі виконання рішення про конфіскацію майна засудженого за вироком суду - копія опису майна і копія вироку. У разі відсутності у справі опису майна засудженого надсилається довідка про те, що опис майна не проводився; 2) у разі виконання рішення про конфіскацію майна за постановою суду - копія протоколу вилучення майна, що підлягає конфіскації, або довідка про відсутність такого майна; 3) у судових справах, за якими застосовано заходи забезпечення позовних вимог, - копії документів, що підтверджують виконання ухвали суду про забезпечення позову, у разі якщо такі заходи застосовувалися судом.

Приписами ст.49 Кримінально-виконавчого кодексу визначено, що конфіскації підлягає майно, що є особистою власністю засудженого, в тому числі його частка у спільній власності, статутному фонді тощо.

Згідно представлених документів 26.02.2013 державним виконавцем відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 1-81/11 від 25.12.2012, виданого Коростенським міськрайонним судом Житомирської області, про конфіскацію майна ОСОБА_4 (а.с.50). Виконання триває майже два роки.

З протоколу накладення арешту на майно від 20.04.2010 (а.с.48) вбачається, що описано квартиру АДРЕСА_3, яка належить ОСОБА_4, згідно договору купівлі-продажу, посвідченого ДНК від 01.06.1994 № 2-2142. На дану квартиру накладено арешт відділом державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції, про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.28).

24.10.2014, вже після смерті ОСОБА_4 відбулися електронні торги з продажу 100% належних йому корпоративних прав в малому підприємстві "Стандарт", юридична адреса: вулиця 1-го Травня, будинок 4, місто Коростень, Коростенський район, Житомирська область, 11500, Україна.

Після передачі конфіскованого майна фінансовим органам виконавчий лист з відміткою щодо виконання вироку про конфіскацію майна повертається суду, який постановив вирок. День надходження до суду зазначених документів вважається моментом закінчення виконання вироку суду в частині конфіскації майна.

Однак, у відповідності до п.3 ч.1 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Вказані приписи є беззастережними, зазначена норма не передбачає будь-яких виключень.

Щодо правонаступництва, то виконання кримінального покарання пов'язане із особою засудженого. Відповідно, покарання у вигляді конфіскації не допускає правонаступництва у разі смерті засудженого.

Відтак, виконавчі органи мають вирішити питання щодо закінчення виконавчого провадження згідно вказаних приписів.

Суд апеляційної інстанції погоджується і з доводами позивача про те, що за приписами пункту 11 частини 1 статті 346 Цивільного кодексу України право власності на майно припинилося у зв'язку зі смертю боржника - ОСОБА_4

Враховуючи те, що адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ч.3 ст.2 КАС України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями, колегія суддів вважає, що належним захистом прав позивача у даному спорі буде покладення зобов'язання на виконавчий орган вирішити питання щодо закінчення виконавчого провадження у відповідності до приписів закону.

Судом першої інстанції викладене вище залишено поза увагою та прийнято помилкове рішення. Тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової, у відповідності до ст.202 КАС України, про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "27" листопада 2014 р. скасувати та прийняти нову про задоволення позову.

Зобов'язати управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області вирішити питання про закінчення виконавчого провадження №36744145 у відповідності до п.3 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження".

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.В. Жизневська

судді: Т.С. Котік

Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення виготовлено "23" січня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,11500

представнику позивача ОСОБА_5 , АДРЕСА_2

3- відповідачу/відповідачам: Головне управління юстиції в Житомирській області майдан Соборний, 1,м.Житомир,10014

4-третій особі: - ,