Справа № 274/5756/14-а
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Потапова Т.М.
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
ПОСТАНОВА

іменем України

"22" січня 2015 р. Справа № 274/5756/14-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

Малахової Н.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційні скарги представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та Управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від "04" грудня 2014 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року представник ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом, та просив визнати протиправною бездіяльність відповідача в призначенні йому пенсій за віком, зобов'язати відповідача призначити, виплачувати та індексувати пенсію за віком та інші пенсійні надбавки відповідно до пенсійного законодавства, з 16.04.2014 року.

Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Визнано відмову управління Пенсійного фонду України в м. Бердичеві та Бердичівському районі щодо розгляду заяви ОСОБА_3 про призначення пенсії незаконною.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області розглянути заяву ОСОБА_3 щодо призначення пенсії за віком у відповідності до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову-про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Зокрема, апелянт посилається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та при задоволенні позову, суд не відновив право позивача на призначення пенсії згідно поданої заяви.

Також, в апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в м. Бердичеві та Бердичівському районі просить скасувати постанову в частині задоволення позовних вимог, оскільки висновки суду не узгоджуються з приписами Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування".

Розглянувши справу в порядку, визначеному п.2 ч.1 ст.197 КАС України, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_3 та апеляційна скарга управління Пенсійного фонду України в м. Бердичеві та Бердичівському районі підлягають до часткового задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 19.04.1997 року і на момент звернення із заявою про призначення пенсії, проживає в державі Ізраїль, однак, є громадянином України, що підтверджується наданою суду копією закордонного паспорту громадянина України (а.с.14).

29.09.2014 року позивач через представника, звернувся до управління Пенсійного фонду в м.Бердичеві та Бердичівському районі із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням управління Пенсійного фонду України в м. Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області №37 від 13.10.2014 року відмовлено ОСОБА_3 у призначенні пенсії за віком у зв'язку з відсутністю міжнародного договору, укладеного між Україною та Ізраїлем, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України (а.с.84).

Додатково, листом від 13.10.2014 року позивачу повідомлено, що документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі, якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, подається її копія, засвідчена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію. Посвідка на постійне чи тимчасове проживання на території України відсутня (а.с.20-22).

Суд першої інстанції надаючи правову оцінку діям відповідача щодо розгляду заяви ОСОБА_6 про призначення пенсії дійшов висновків, що відповідач ніяких рішень про відмову в призначенні пенсії не приймав, а відповідь начальника управління Пенсійного фонду в м.Бердичеві та Бердичівському районі не може вважатися належним розглядом заяви представника позивача відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а тому зобов"язав відповідача розглянути заяву ОСОБА_3 щодо призначення пенсії за віком у відповідності до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи.

Як убачається з матеріалів справи, за результатами розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком, яку подано його представником 29.09.2014 року, комісією по розгляду спірних питань пов"язаних з призначенням (перерахунком) пенсії відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення, винесено рішення №37 від 13.10.2014 року, яким відмовлено ОСОБА_3 в призначенні пенсії у зв'язку з відсутністю міжнародного договору, укладеного між Україною та Ізраїлем, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України (а.с.84).

Одночасно, позивачу роз"яснено його право, передбачене ст.105 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на оскарження рішення про відмову в судовому порядку.

Отже, позивач скористався своїм правом та оскаржив зазначене рішення в судовому порядку та просив відновити порушене право на отримання пенсії за віком, оскільки вважав відмову відповідача протиправною.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення управління Пенсійного фонду у м.Бердичеві та Бердичівському районі щодо відмови ОСОБА_3 в призначенні пенсії винесено протиправно, оскільки позивачем відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, надані всі необхідні документи, які підтверджують його право на отримання пенсії за віком.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1949 року по 1997 рік проживав на території Україні та працював на різних підприємствах в м.Бердичеві та в колгоспі ім.Корольова, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.31-33).

09.09.1997 року позивача знято з реєстраційного обліку з адреси: АДРЕСА_1 на постійне місце проживання в Державу Ізраїль (а.с.18).

На час звернення до Пенсійного фонду про призначення пенсії, позивач досяг пенсійного віку та має загальний трудовий стаж згідно з довідкою управління Пенсійного фонду в м.Бердичеві та Бердичівському районі 28 років 5 місяців та 22 дні, а тому відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" має право на призначення пенсії за віком.

Право на соціальний захист громадян України закріплено статтею 46 Конституції України та конкретизоване у Законі України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Так, статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених Законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створення мережі державних, комунальних, приватних закладів за догляду за непрацездатними.

Згідно з ст.24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно ст.7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», загальнообов'язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов'язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, позивач, проживаючи в державі Ізраїль, як громадянин України, має такі ж самі конституційні права, як і інші громадяни України, так як Конституція Україні та пенсійне законодавство України не допускає обмеження права на соціальний захист, зокрема, права на отримання пенсії, за ознакою місця проживання громадянина України.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Отже, кожен громадянин України має право на вибір місця свого проживання із збереженням всіх конституційних прав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється.

Дана норма, на яку посилається відповідач в обґрунтування підстав для відмови у призначенні ОСОБА_3 пенсії, на думку суду, не стосується даного спору, оскільки регулює питання припинення виплати пенсії, яка вже була призначена.

Також, є безпідставним посилання відповідача на статтю 51 вищезазначеного Закону, яким передбачено, що у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від'їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №25-рп/2009 від 07.10.09 р. положення пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) та згідно з його п.2 втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Зі змісту вищезазначеного рішення Конституційного Суду України вбачається, що виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов'язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами.

Відповідно до ст.44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Як вбачається з матеріалів справи, з додержанням вимог вищезазначеної норми, через представника ОСОБА_4, який діє на підставі виданої йому нотаріально посвідченої довіреності ОСОБА_3, було подано 29.09.2014 року до управління Пенсійного фонду в м.Бердичеві та Бердичівському районі заяву про призначення пенсії та необхідні документи.

Посилання відповідача на те, що такі документи подано в копіях, що не відповідає приписам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, не відповідає фактичним обставинам справи.

Так, зі змісту розписки-повідомлення, яку оформлено головним спеціалістом управління Пенсійного фонду в м.Бердичеві та Бердичівському районі ОСОБА_7, нею прийнято перелік документів, поданих до заяви про призначення пенсії (а.с.86). Даних про те, що такі документи подано в копіях не відображено. Також, приймаючи рішення про відмову в призначенні пенсії, відповідач не посилався на таку обставину.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за віком ОСОБА_3, відповідно до поданої заяви, є протиправними.

У зв"язку з тим, що позивач в порядку, визначеному Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та в спосіб, передбачений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, звернувся за призначенням пенсії, суд приходить до висновку, що належним способом захисту порушеного права буде зобов"язання відповідача призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком, згідно поданої заяви від 29.09.2014 року.

Разом з тим, вимоги позивача про призначення пенсії з 16 квітня 2014 року є безпідставними, оскільки не узгоджуються з приписами ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З огляду на вищезазначене, судове рішення в частині задоволення позовних вимог підлягає скасуванню з ухваленням нового про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за віком ОСОБА_3, та зобов"язання призначити та виплачувати пенсію за віком, згідно поданої заяви від 29.09.2014 року.

Доводи апеляційної скарги управління Пенсійного фонду в м.Бердичеві та Бердичівському районі не містять доказів які б свідчили про відсутність підстав для призначення пенсії позивачу, а тому є безпідставними.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову в частині зобов"язання відповідача провести індексування пенсії за віком та врахувати інші пенсійні надбавки відповідно до пенсійного законодавства.

Пенсії, призначені за Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

Механізм проведення індексації визначений Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (зі змінами) (далі - Порядок), а тому, у суду відсутні підстави для зобов"язання відповідача здійснювати індексацію пенсії.

Доводи апеляційної скарги представника позивача зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять фактів невірного застосування норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування судового рішення у названій частині відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скаргі представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області задовольнити частково.

Постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від "04" грудня 2014 р. скасувати в частині задоволення позовних вимог та прийняти нову.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області щодо відмови ОСОБА_3 в призначенні пенсії за віком.

Зобов"язати управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області призначити та виплачувати ОСОБА_3 пенсію за віком, відповідно до поданої заяви від 29.09.2014 року.

В решті судове рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

Н.М. Малахова

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_3 на електр. адресу

3- відповідачу Управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області вул.Л.Карастоянової,29,м.Бердичів,Житомирська область,13312

4 - представник позивача ОСОБА_4 АДРЕСА_2 - ,