Справа № 826/18326/14
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2015-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

12 січня 2015 року 10:00 №826/18326/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Давиденко Л.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю «Юніверс медіа груп»
додержавної податкової інспекції у Шевченківському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.10.2014 № ,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніверс медіа груп» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до державної податкової інспекції у Шевченківському районі головного управління Міністерства доходів і зборів про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.10.2014 № .

Позовні вимоги мотивовано тим, що державною податковою інспекцією у Шевченківському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві на підставі хибних висновків акту перевірки від 09.10.2014 № 1481/26-59-22-08/37270009 щодо відсутності факту реальності фінансово-господарських операцій між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Юридично-консалтингова компанія «Зевс», необґрунтовано прийняте податкове повідомлення-рішення від 23.10.2014 № . За посиланням позивача, він є добросовісним платником податків, вчинені ним господарські операції не викликають сумніву в їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту.

Відповідач проти позову заперечив з огляду на обґрунтованість висновків акту перевірки від 09.10.2014 № 1481/26-59-22-08/37270009 та, відповідно, податкового повідомлення-рішення від 23.10.2014 № з огляду на відсутність реальності господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

Згідно частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Справу № 826/18236/14 розглянуто в письмовому провадженні на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Юніверс медіа груп» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських операцій по взаємовідносинах з товариством з обмеженою відповідальністю «Юридично-консалтингова компанія «Зевс» за період з 01.11.2013 по 30.03.2014.

Перевіркою встановлено порушення товариством з обмеженою відповідальністю «Юніверс медіа груп» підпункту 47.5.1 пункту 47.5 статті 47, підпункту 48.5.1 пункту 48.5 статті 48, пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 66911,00 грн.

За наслідками перевірки державною податковою інспекцією у Шевченківському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві складено акт від 09.10.2014 № 1481/26-59-22-08/37270009 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 23.10.2014 № , яким позивачеві визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 83 639,00 грн, у тому числі: 66911,00 грн - основний платіж, 16728,00 грн - штрафні (фінансові) санкції;

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Зазначена позиція суду узгоджується із позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною у листі від 02.06.2011 №742/11/13-11.

Як вбачається з акту перевірки державної податкової інспекції у Шевченківському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві від 09.10.2014 №1481/26-59-22-08/37270009 висновки щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства зроблено з огляду на відсутність факту реальності господарських операцій між товариством з обмеженою відповідальністю «Юніверс медіа груп» та товариством з обмеженою відповідальністю «Юридично-консалтингова компанія «Зевс» за договором від 01.11.2013 №03-01/11/2013.

З матеріалів справи вбачається, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Юніверс медіа груп» (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Юридично-консалтингова компанія «Зевс» (постачальник) укладено договір про надання послуг від 01.11.2013 № 03-01/11/2013, відповідно до якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання надати замовнику послуги в обсягу і на умовах, передбачених цим Договором, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити надані послуги.

На підтвердження виконання умов вищезазначеного договору, руху активів в процесі здійснення господарських операцій позивачем надано суду копію договору про надання послуг від 01.11.2013 № 03-01/11/2013, копії рахунків-фактури за відповідні періоди, копії актів здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) за відповідні періоди, копії податкових накладних за відповідні періоди, копії реєстрів виданих та отриманих податкових накладних за відповідні періоди, а також належним чином завірені копії платіжних доручень за відповідні періоди.

Також, позивачем надано суду додаткові угоди до договору від 01.11.2013, роздруківки Інтернет-сторінок та письмові пояснення посадових осіб товариства з обмеженою відповідальністю «Юридично-консалтингова компанія «Зевс» ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокату ОСОБА_3

У свою чергу, державною податковою інспекцією у Шевченківському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві на спростування реальності господарських операцій, здійснених товариством з обмеженою відповідальністю «Юніверс медіа груп» та його контрагента вказано на лист державної податкової інспекції у Подільському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві від 02.10.2014 №2059/7/26-22-03-1, яким повідомляється, що в рамках кримінального провадження від 27.02.2014 №000030 ліквідовано «конвертаційний центр», який надавав послуги підприємствам реального сектору економіки з формування незаконного податкового кредиту та переведення безготівкових коштів у готівку на території міста Києва та інших регіонів України. У межах проведення слідчо-оперативних заходів вилучено 54 печатки по 46 суб'єктам господарської діяльності, в тому числі по товариству з обмеженою відповідальністю «Юридично-консалтингова компанія «Зевс». Також повідомляється, що згідно отриманої від прикордонної служби інформації ОСОБА_4, який є директором, бухгалтером та засновником товариства з обмеженою відповідальністю «Юридично-консалтингова компанія «Зевс» перетнув державний кордон 02.01.2013 по маршруту Київ-Софія з аеропорту Бориспіль.

Проте, суд звертає увагу, що за відсутності відповідного вироку суду щодо фіктивності підприємництва товариства з обмеженою відповідальністю «Юридично-консалтингова компанія «Зевс», покладення в основу висновків акту перевірки Державної податкової інспекції у Шевченківському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві від 09.10.2014 № 1481/26-59-22-08/37270009 інформації, викладеної в листі від 02.10.2014 № 2059/7/26-22-03-1 без наведення доказів суперечності відповідних правочинів фіскальним інтересам держави, є необґрунтованим.

Суд також наголошує на тому, що дані, наведені в акті перевірці від 09.10.2014 №1481/26-59-22-08/37270009 щодо відсутності ОСОБА_4 на території України з 02.01.2013 суперечать даним, наведеним в постанові Апеляційного суду Київської області від 10.07.2014 у справі №359/4167/14-п, згідно якої ОСОБА_4 28.02.2014 подав до Південної митниці Міндоходів митну декларацію із недостовірними даними, внаслідок чого останній був визнаний судом винним в порушенні митних правил і притягнутий до встановленої законом відповідальності.

Відповідачем, під час розгляду даної справи, не спростовано доводів позивача та не надано суду доказів, які б свідчили про відсутність факту реального здійснення операцій між товариством з обмеженою відповідальністю «Юніверс медіа груп» та товариством з обмеженою відповідальністю «Юридично-консалтингова компанія «Зевс».

Фактично рух активів в процесі здійснення господарських взаємовідносин позивача із товариством з обмеженою відповідальністю «Юридично-консалтингова компанія «Зевс», контролюючим органом не перевірявся та не встановлювався. Висновки зроблені на припущенням без належних доказів, а тому є передчасними.

Суд також звертає увагу, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.10.2014 в адміністративній справі №826/9966/14, залишеною в цій частині без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.12.2014, зобов'язано державну податкову інспекцію у Подільському районі головного управління Міндоходів у місті Києві вилучити з АІС "Податковий блок" та з автоматизованої системи "Результати співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" інформацію, внесену на підставі висновків зустрічної звірки товариства з обмеженою відповідальністю "Юридично-консалтингова компанія "Зевс", результати якої оформлені довідкою від 24.06.2014 №329/26-56-22-03-09/37727193 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "ЮКК "Зевс" (код за ) щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.07.2013 по 31.05.2014»; зобов'язано державну податкову інспекцію у Подільському районі головного управління Міндоходів у місті Києві відновити дані податкової звітності ТОВ "ЮКК "Зевс", шляхом внесення до них даних, визначених у податкових деклараціях з податку на додану вартість ТОВ "ЮКК "Зевс" за період з 01.07.2013 по 31.05.2014.

Відповідно до статті 129 Конституції України одним із основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду. З конституційною нормою кореспондуються приписи статей 7, 14 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких принципом здійснення правосуддя в адміністративних судах є, зокрема, обов'язковість судових рішень, що набрали законної сили.

Отже судовим рішенням встановлено безпідставне коригування податковим органом (державною податковою інспекцією у Подільському районі головного управління Міндоходів у місті Києві) даних податкового обліку платника податків - товариства з обмеженою відповідальністю «Юридично-консалтингова компанія «Зевс» за період з 01.07.2013 по 31.05.2014, а тому дані акту перевірки державної податкової інспекції у Шевченківському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві від 09.10.2014 №1481/26-59-22-08/37270009 щодо наявності відхилень між сумами задекларованого позивачем податкового кредиту та задекларованого товариством з обмеженою відповідальністю «Юридично-консалтингова компанія «Зевс» податкового зобов'язання не відповідає фактичним обставинам справи із врахуванням судових рішень в адміністративній справі №826/9966/14.

Суд звертає увагу, що з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку, право на податковий кредит та віднесення сум понесених витрат до складу валових витрат товариства не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.

Відповідно до статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов'язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов'язаннями.

Таким чином, недотримання контрагентом позивача податкової дисципліни має правові наслідки саме для цього контрагента, оскільки порушення платником вимог податкового законодавства тягне застосування заходів відповідальності саме до такого платника та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб (зокрема, його контрагентів) за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції.

Аналогічна правова позиція була висловлена також Вищим адміністративним судом України, зокрема, в ухвалах суду від 29.01.2014 №К/9991/81114/11, від 22.01.2014 № К/9991/37637/12, від 17.02.2014 № К/800/50945/13, від 19.02.2014 № К/800/61338/13, від 11.03.2014 №К/800/1128/14, від 03.03.2014 № К/800/12888/13, від 02.06.2014 №К/800/6497/13.

Судом також враховуються рішення Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), "Булвес" АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03), які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" підлягають застосуванню судами як джерела права, у яких визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

За таких обставин, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, що фінансово-господарські операції між товариством з обмеженою відповідальністю «Юніверс медіа груп» та товариством з обмеженою відповідальністю «Юридично-консалтингова компанія «Зевс» не були спрямовані на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності; доказів того, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 23.10.2014 № прийняте обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин справи, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Юніверс медіа груп» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.10.2014 № підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Шевченківському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві від 23.10.2014 № .

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.