Справа № 808/4002/14
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 січня 2015 рокусправа № 808/4002/14
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.,

без представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Головного управління Держземагенства у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 липня 2014 р. у справі № 808/4002/14

за позовом ОСОБА_2

до Головного управління Держземагенства у Запорізькій області

третя особа Фермерське господарство «Гілея»

про визнання протиправними дії щодо відмови від 22.05.2014р. у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

19.06.2014 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держземагенства у Запорізькій області, третя особа - Фермерське господарство «Гілея» , в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Держземагенства у Запорізькій області щодо відмови (лист відповідача від 22.05.2014 р. № 19А8-03-3019/2-14) у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства орієнтовною площею 6,0 га, яка знаходиться на території Вербівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, у межах норм безоплатної приватизації, що не перевищує розмір земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території Вербівської сільської ради;

- зобов'язати ГУ Держземагенства у Запорізькій області у місячний строк провести повторний розгляд клопотання позивача від 22.04.2014 р. та надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства орієнтовною площею 6,0 га, яка знаходиться на території Вербівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, у межах норм безоплатної приватизації, що не перевищує розмір земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території Вербівської сільської ради, відповідно до раніше наданих документів, згідно вимог статті 118 Земельного кодексу України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відмова відповідача у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства є незаконною, протиправною, необґрунтованою та такою, що порушує встановлене чинним законодавством право позивача на отримання у власність земельної ділянки із земель державної власності сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 17 липня 2014 р. у справі № 808/4002/14 вищевказаний адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправною відмову ГУ Держземагенства у Запорізькій області ОСОБА_2, викладену у формі листа від 22.05.2014 р. № 19А8-03-3019/2-14, у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства орієнтовною площею 6,0 га, яка знаходиться на території Вербівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, у межах норм безоплатної приватизації, що не перевищує розмір земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території Вербівської сільської ради;

- зобов'язано ГУ Держземагенства у Запорізькій області у місячний строк з дня набрання даним судовим рішенням законної сили провести повторний розгляд клопотання ОСОБА_2 від 22.04.2014 р.;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанову суду в частині задоволення позовних вимог мотивовано встановленням протиправності дій відповідача щодо відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, оскільки позивачем надано необхідний пакет документів, а інформація про обґрунтування розміру земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, відсутністю якою мотивована відмова, знаходилась в розпорядженні відповідача.

Відмова у задоволенні вимоги про зобов'язання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою обґрунтована тим, що дане питання належить до виключної компетенції відповідача і суд не вповноважений втручатись в коло дискреційних повноважень органа державної влади.

Не погодившись з постановою суду, ГУ Держземагенства у Запорізькій області подано апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 липня 2014 р. у справі № 808/4002/14, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Скаржник вважає, що суд першої інстанції не в повному обсягу встановив та дослідив обставини по справі та не врахував, що спірна земельна ділянка, на момент звернення позивача із заявою про надання дозволу на розроблення проектної документації, знаходилась у користуванні іншої юридичної особи, і позивачем не надано погодження відповідного землекористувача, що свідчить про правомірність відмови у наданні дозволу.

ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржену постанову суду першої інстанції цілком обґрунтованою та правомірною, зазначаючи, що чинне земельне законодавство містить коло суб'єктів, які мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю). Таке право гарантоване законом не тільки голові фермерського господарства, а й іншим його членам, тому, враховуючи згоду землекористувача - ФГ «Гідея», позивач, як член даного фермерського господарства, має безумовне право на набуття у власність земельної ділянки державної власності для ведення фермерського господарства в розмірі земельної частки (паю) із земель, наданих ФГ «Гілея».

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання не з'явились представники сторін. Відповідач направив в справу клопотання про розгляд справи за відсутності представника, від позивача надійшло письмове заперечення на доводи апеляційної скарги.

З урахуванням наявних в справі матеріалів, нез'явлення в судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду скарги.

Матеріали справи свідчать, що 16.12.2003 р. за рішенням засновників (ОСОБА_3 та ОСОБА_4.) створено ФГ «Гілея», яке зареєстровано розпорядженням голови Пологівської районної державної адміністрації від 22.12.2003 р. № 1224 (а. с.17-22).

При цьому, ОСОБА_2 являється членом вказаного ФГ «Гілея» (протокол загальних зборів № 2 від 07.11.2009 р., а. с.22).

Також з матеріалів справи вбачається, що між Пологівською районною державною адміністрацією (Орендодавець) та ФГ «Гілея» (Орендар) укладено договори оренди землі:

- від 06.05.2005 р., за умовами якого Орендарю на підставі розпорядження голови Пологівської районної державної адміністрації від 13.04.2005 р. № 228 надано в строкове платне користування землі сільськогосподарського призначення державної власності (земельний запас) на території Вербівської сільради загальною площею 2,86 га (2,16 га - рілля, 0,5 га - пасовища, 0,2 га - польові шляхи) (а. с.50-52);

- від 25.01.2006 р., за умовами якого Орендарю на підставі розпорядження голови Пологівської районної державної адміністрації від 03.03.2005 р. № 125 надано в строкове платне користування землі сільськогосподарського призначення державної власності (земельний запас) на території Вербівської сільради загальною площею 9,14 га (5,7763 га - сіножаті, 2,3258 га - пасовища, 0,4510 га - лісосмуга, 0,5869 - польові шляхи) (а. с.53-55).

Строки дії вказаних договорів до 01.11.2014 р.; договори зареєстровано Пологівським РВ ЗРФ ЦДЗК, про що у Державному реєстрі вчинено відповідні записи.

Рішенням загальних зборів, зафіксованому у протоколі № 4 від 29.11.2013 р., ухвалено надати дозвіл на вилучення земельних ділянок, які перебувають у користуванні ФГ «Гілея», з метою передачі земель у власність членам фермерського господарства, зокрема, ОСОБА_2 (а. с.16).

28.01.2014 р. ОСОБА_2 звернувся до ГУ Держземагенства у Запорізькій області з клопотанням про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою.

До клопотання додано: схему розташування земельної ділянки; погодження землекористувача третьої особи - копія протоколу № 4 загальних зборів третьої особи від 29.11.2013; документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві - копія статуту третьої особи; копія паспортних даних та ІПН.

Відповіддю від 27.02.2014 р. № 09-03-37/01195 відповідач у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою з відведення земельної ділянки для передачі у власність відмовив (а. с.49), зазначивши, що подані документи і матеріали не в повній мірі відповідають вимогам ст.ст.32, 118 ЗК України, а саме відсутні:

- документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі; погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб);

- обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства (ст.7 Закону України «Про фермерське господарство»).

Зазначив, що з клопотання не зрозуміло чи набував позивач раніше безоплатно у приватну власність земельну ділянку і розмір земельної частки (паю).

22.04.2014 р. позивач знову звернувся до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства орієнтовною площею 6,0 га, яка знаходиться на території Вербівської сільради Пологівського району Запорізької області, у межах норм безоплатної приватизації, що не перевищує розмір земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території Вербівської сільради (а.с.13, 14).

Згідно додатку до клопотання додано: схему розташування земельної ділянки; погодження землекористувача третьої особи - копія протоколу № 4 загальних зборів третьої особи від 29.11.2013 р.; копії статуту третьої особи, протоколу загальних зборів третьої особи № 2 від 07.11.2009 р. та № 3 від 12.12.2013 р.; основних показників господарської діяльності фермерського господарства, малого підприємства у сільському господарстві за 2013 рік; копія трудової книжки; копія паспортних даних та ІПН; копія листа Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області від 15.04.2014 р. № Л-121.

Листом від 22.05.2014 р. № 198-03-3019/2-14 відповідач відмовив ОСОБА_2 у наданні дозволу на виділення земельної ділянки, зазначивши, з посиланням на ст.7 Закону України «Про фермерське господарство», що із залучених до клопотання документів і матеріалів не зрозуміло, який розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах встановлений по Вербівській сільській раді (а. с.28).

ОСОБА_2, вважаючи вказаний лист-відмову відповідача від 22.05.2014 р. незаконною, звернувся до адміністративного суду з даним позовом.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ГУ Держземагенства у Запорізькій області не підлягає задоволенню з таких підстав:

Відповідно до ст.31 ЗК України (в редакції на момент виникнення спірних відносин) землі фермерського господарства можуть складатися із:

а) земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі;

б) земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності;

в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

Громадяни - члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю).

Аналогічного змісту стаття Закону України «Про фермерське господарство» від 19.06.2003 р. № 973-IV (далі - Закон № 973).

Також у ч.5 ст.7 Закону № 973 (в редакції на момент виникнення спірних відносин) визначено, що громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Це положення не поширюється на громадян, які раніше набули права на земельну частку (пай).

Отже, враховуючи вищенаведені матеріали даної справи та керуючись вищезазначеними положеннями чинного законодавства України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що ОСОБА_2 має право на одержання безоплатно у власність із раніше наданих у користування фермерському господарству земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена ФГ «Гілея».

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.7 Закону № 973 для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради.

У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

Перелік документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві, затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики.

Заяву громадянина про надання земельної ділянки у власність або в оренду районна або міська державні адміністрації або орган місцевого самоврядування розглядають у місячний строк і в разі її задоволення дають згоду на підготовку землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки.

Проект відведення земельних ділянок розробляється за рахунок Українського державного фонду підтримки фермерських господарств.

Проект відведення земельної ділянки погоджується та затверджується відповідно до закону.

Земельні ділянки для ведення фермерського господарства передаються громадянам України у власність і надаються в оренду із земель державної або комунальної власності.

У разі відмови органів державної влади та органів місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки для ведення фермерського господарства питання вирішується судом. Рішення суду про задоволення позову є підставою для відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості), видачі документа, що посвідчує право власності або укладання договору оренди. Відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться після збирання врожаю на цій ділянці попереднім землекористувачем.

За приписами ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Так, скаржник обґрунтовує вимоги апеляційної скарги щодо скасування оскарженої постанови суду першої інстанції тим, що

- із залучених до клопотання позивача документів і матеріалів не зрозуміло,

який розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах встановлений по Вербівській сільраді з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства;

- згідно наявної у Головному управлінні інформації, спірна земельна ділянка на даний час знаходиться у користуванні юридичної особи, а позивачем не було додано погодження попереднього землекористувача, адже вказана земельна ділянка повинна бути вилучена у попереднього землекористувача для здачі її у власність позивача, а отже, умова наявності згоди фермерського господарства є обов'язковою.

Проте, колегія суддів наголошує, що оскільки підставою для виникнення даного спору стали висновки, зазначені відповідачем у листі-відмові від 22.05.2014 р., то для вирішення спору необхідним є дослідження правомірності та обґрунтованості саме цих висновків.

Як зазначено вище, відмову ОСОБА_2 у наданні дозволу на виділення земельної ділянки, викладену у листі від 22.05.2014 р., відповідач, з посиланням на ст.7 Закону № 973, обґрунтував тим, що «із залучених до клопотання документів і матеріалів не зрозуміло, який розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах встановлений по Вербівській сільській раді» (а. с.28).

Разом з тим, з положень вищенаведеної ч.2 ст.7 Закону № 973 вбачається, що громадянином, який бажає отримати у власність земельну ділянку з метою ведення фермерського господарства, саме в заяві зазначається (а не додається до заяви) обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, а не розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах встановлений по певній сільській раді, що свідчить про надуманість та протиправність відмови відповідача у наданні ОСОБА_2 дозволу на виділення земельної ділянки, викладеної у листі від 22.05.2014 р.

Тим більш, що саме Відділом Держземагенства у Пологівському районі Запорізької області, який є структурним підрозділом відповідача, надано розрахунок середньозваженої нормативної грошової оцінки земельної частки (паю) по Вербівській сільській раді Пологівського району Запорізької області 17.02.2014 р. № 885/01-04, за яким середньозважена земельна частка (паю) по Вербівській сільській раді складає 7,92 кадастрових гектара, а вартість одиниці складає 25 700 грн. (а. с.29).

Тобто, як вірно зазначено судом першої інстанції, підставою для відмови позивачу у наданні дозволу на виділення земельної ділянки стала відсутність інформації, яка наявна у Відділу Держземагенства у Пологівському районі Запорізької області - структурного підрозділу ГУ Держземагенства у Запорізькій області, і вимоги щодо надання якої з огляду на положення ст.7 Закону № 973 є незаконними.

Таким чином, вищенаведене свідчить про обґрунтованість задоволення судом першої інстанції позовних вимог ОСОБА_2 щодо визнання протиправною відмови ГУ Держземагенства у Запорізькій області, викладену у формі листа від 22.05.2014 р. № 19А8-03-3019/2-14, та щодо зобов'язано ГУ Держземагенства у Запорізькій області у місячний строк з дня набрання даним судовим рішенням законної сили провести повторний розгляд клопотання ОСОБА_2 від 22.04.2014 р.

Водночас, колегія суддів вважає обґрунтованою відмову суду першої інстанції у задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання відповідача надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства орієнтовною площею 6,0 га, яка знаходиться на території Вербівської сільської ради, у межах норм безоплатної приватизації, що не перевищує розмір земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території Вербівської сільської ради, відповідно до раніше наданих документів, згідно вимог статті 118 Земельного кодексу України, оскільки надання такого дозволу у відповідності до приписів ст.122 ЗК України та Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011 р. № 445/2011, належать виключно до компетенції відповідача і суд не може перебирати на себе виконання функцій інших органів.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не може бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст.196, ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України, суд ,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Держземагенства у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 липня 2014 р. у справі № 808/4002/14 - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 липня 2014 р. у справі № 808/4002/14 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко