Справа № 810/7163/14
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2015 року 810/7163/14

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скрипки І.М., секретар судового засідання Маджар О.М., за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Семененко Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної казначейської служби України у Бородянському районі Київської області, третя особа: Бородянське відділення Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

26 грудня 2014 року до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Управління Державної казначейської служби України у Бородянському районі Київської області (Управління казнаейства), третя особа: Бородянське відділення Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області (ДПІ, Інспекція), про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Зазначав, що у серпні та листопаді 2013 року ним було сплачено єдиний податок з доходів фізичних осіб на рахунок НОМЕР_1, який було змінено. Стверджував, що, дізнавшись про зміну рахунку, звернувся до відповідача із заявою про перерахунок помилково сплачених коштів на належний рахунок для погашення податкових зобов'язань, проте цього зроблено не було, незважаючи на наявність висновку Бородянського відділення Ірпінської ОДПІ про перерахування помилково сплаченого позивачем єдиного податку з рахунку НОМЕР_1 на рахунок НОМЕР_2.

Посилаючись на порушення відповідачем положень Податкового кодексу України та Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, який затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 3 вересня 2013 року №787, просив:

- визнати дії Управління Державної казначейської служби України у Бородянському районі Київської області щодо відмови в поверненні ОСОБА_1 помилково сплаченого єдиного податку з доходів фізичних осіб у розмірі 7393,25 грн. шляхом перерахування коштів з рахунку НОМЕР_1 на належний рахунок НОМЕР_2 неправомірними;

- стягнути з Державного бюджету України через Управління Державної казначейської служби України у Бородянському районі Київської області на користь ОСОБА_1 помилково сплачену суму єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 7393,25 грн. шляхом перерахування коштів з рахунку НОМЕР_1 на рахунок НОМЕР_2.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимог в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог, стверджувала, у тому числі і в письмових запереченнях, що Управлінням казначейства здійснено всі передбачені законодавством заходи щодо повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого єдиного податку з доходів фізичних осіб у розмірі 7393,25 грн., однак без надання підкріплення Управлінням Пенсійного фонду України у Бородянському районі не має можливості здійснити перерахування помилково сплачених коштів за призначенням.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши інші докази, зокрема письмові, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 серпня 2013 року та 13 листопада 2013 року ОСОБА_1 сплачено єдиний податок з доходів фізичних осіб у загальній сумі 7393,25 грн. (3662 грн. та 3731,25 грн. відповідно) на рахунок НОМЕР_1, про що свідчать квитанція від 19 серпня 2013 року та платіжне доручення від 13 листопада 2013 року №6 (а.с.15).

У подальшому, позивач дізнався, що рахунок для сплати єдиного податку було змінено, у зв'язку із чим зазначені вище платежі надійшли на рахунок, який вже не був належним для сплати зобов'язань з єдиного податку.

13 листопада 2014 року позивач звернувся до Бородянського відділення Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області з листом, у якому просив суму у розмірі 7393,25 грн. зарахувати на належний для сплати єдиного податку рахунок НОМЕР_2 (а.с.9)

У листі від 19 листопада 2014 року за №377/9/10-314 ДПІ повідомило позивачу, що згідно його листа-звернення від 6 березня 2014 року №367 про перерахування на правильний рахунок коштів, податковим органом сформовано висновок №152-00 від 7 березня 2014 року на суму 7393,25 грн. і передано такий документ до Управління Державної казначейської служби України у Бородянському районі Київської області для подальшого виконання (а.с.11)

Судом досліджено завірену копію вказаного висновку Інспекції №152-00 від 7 березня 2014 року (а.с.31). Так, у ньому зазначено, що єдиний податок (код класифікації доходів бюджету - 18050300) у сумі 7393,25 грн., сплачений ОСОБА_1 згідно платіжних документів від 19 серпня 2013 року №@2PL532277 та від 13 листопада 2013 року №6, підлягає перерахуванню на рахунок НОМЕР_2 18050400 «Єдиний податок з фізичних осіб» (місцевий бюджет) ГУ ДКСУ у Київській області, код 821018, одержувач - Управління Державної казначейської служби України у Бородянському районі Київської області, на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу).

24 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Управління Державної казначейської служби України у Бородянському районі Київської області із заявою про повернення помилково зарахованих коштів (а.с.10).

У відповіді Управління казначейства, викладеній у листі від 3 грудня 2014 року за №1473 (а.с.12), зазначено, що рахунок НОМЕР_1 ККД 18050200 «Єдиний податок з фізичних осіб, нарахований до 1 січня 2011 року» є розподільчим рахунком. Згідно Бюджетного кодексу України кошти по ККД 18050200 розподіляються: 43% - до бюджетів селищних та сільських рад, 42% - до територіальних органів пенсійного страхування, 11% , 4% - до територіальних фондів загальнообов'язкового страхування. Відповідно до пунктів 13, 14 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів Управлінням казначейства направлено звернення до відповідних органів щодо надання підкріплення на виконання висновку ДПІ №152-00 від 7 березня 2014 року: до Управління Пенсійного фонду у Бородянському районі - звернення №45 від 24 березня 2014 року (а.с.33), до ФСС ТВП - звернення №46 від 24 березня 2014 року, до Бородянського Центру зайнятості - звернення №47 від 24 березня 2014 року. До цього часу відповіді на звернення від Управління Пенсійного фонду у Бородянському районі не надходило. Управління казначейства неодноразово зверталося до Управління Пенсійного фонду у Бородянському районі для надання підкріплення на виконання висновків ДПІ: звернення №60 від 8 квітня 2014 року (а.с.35), лист - звернення №773 від 12 червня 2014 року (а.с.37), звернення №98 від 2 вересня 2014 року (а.с.39), звернення №119 від 7 жовтня 2014 року (а.с.42), лист-звернення №1410 від 17 листопада 2014 року (а.с.44). Вказали, що Управління казначейства без надання підкріплення Управлінням Пенсійного фонду України у Бородянському районі не має можливості здійснити перерахування помилково сплачених коштів за призначенням.

У судовому засіданні представник відповідача пояснила, що висновок ДПІ було направлено для виконання до Головного Управління Державної казначейської служби України у Київській області, який на цей час знаходиться на виконанні. Крім того, наголошувала, що Управлінням казначейства направлялося звернення щодо надання підкріплення на виконання висновку податкового органу до Управління Пенсійного фонду у Бородянському районі, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Бородянського центру зайнятості. Вказала, що усі такі установи, окрім Управління Пенсійного фонду, надали відповідне підкріплення.

У подальшому, відповідач неодноразово звертався до Управління Пенсійного фонду у Бородянському районі для надання підкріплення на виконання висновків ДПІ у зверненнях та листах-зверненнях від 8 квітня 2014 року, від 12 червня 2014 року, від 2 вересня 2014 року, від 7 жовтня 2014 року, від 17 листопада 2014 року, від 15 рудня 2014 року (а.с.33-47). Станом на час прийняття рішення у справі (21 січня 2015 року) - відповідне підкріплення органом Пенсійного фонду не надано.

У той же час, відповідачем не подано доказів відсутності поточних надходжень на рахунку, з якого позивач просить перерахувати помилково сплачені кошти.

Також, судом з'ясовувалось питання, яким чином відповідач реагував на невиконання Управлінням Пенсійного фонду вимог звернення щодо надання підкріплення для повернення помилково сплачених коштів. Представник Управління Державної казначейської служби України у Бородянському районі Київської області вказала, що окрім направлення звернень до відповідного органу Пенсійного фонду інших заходів реагування на ненадання підкріплення у передбачений законодавством строк - відповідачем вжито не було.

Також судом з'ясовано, що, зокрема і у зв'язку із сплатою ОСОБА_1 податкових зобов'язань із єдиного податку на неналежний рахунок та неповернення органами казначейства відповідних коштів, Інспекцією винесено податкове повідомлення-рішення від 21 жовтня 2014 року №0006550 (а.с.13), яким нараховано штрафні санкції за прострочення сплати зобов'язань із єдиного податку. Як вказав позивач, таке повідомлення-рішення ним не оскаржувалось. Таким чином, у ОСОБА_1 утворився податковий борг.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить із наступного.

За змістом пункту 43.1 статті 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У силу положень пункту 43.3 статті 43 Податкового кодексу України обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку (пункт 43.4 статті 43 Податкового кодексу України).

Пунктом 43.5 статті 43 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

За правилами частини першої статті 43 Бюджетного кодексу України при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейське обслуговування бюджетних коштів передбачає, зокрема контроль за здійсненням бюджетних повноважень при зарахуванні надходжень бюджету, взятті бюджетних зобов'язань розпорядниками бюджетних коштів та здійсненні платежів за цими зобов'язаннями.

Казначейське обслуговування місцевих бюджетів здійснюється органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, відповідно до статті 43 цього Кодексу (частина друга статті 78 Бюджетного кодексу України).

На виконання статей 43, 45, 78 та 112 Бюджетного кодексу України та Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого Указом Президента України від 08 квітня 2011 року №446, розроблено Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, який затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 3 вересня 2013 року №787 (Порядок №787).

Цей Порядок визначає процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі).

Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів. Повернення платежів у національній валюті здійснюється на рахунки одержувачів коштів, відкриті в банках або органах Казначейства, вказані у поданні або заяві платника пункт 3 Порядку №787).

Згідно вимог пункту 5 Порядку №787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою із найменуванням та ідентифікаційним кодом установи, з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

За нормами пункту 13 цього ж Порядку органи Казначейства здійснюють процедури із забезпечення виконання документів, зазначених у пунктах 5 - 8 цього розділу, в такому порядку:

1) за наявності поточних надходжень на відповідних рахунках за надходженнями орган Казначейства протягом п'яти робочих днів після дня отримання подання (заяви та подання) перераховує кошти на рахунок одержувача одноразово на загальну суму або частковими сумами;

2) у разі недостатності або відсутності поточних надходжень на відповідних рахунках за надходженнями для здійснення повернення відповідний орган Казначейства не пізніше ніж через п'ять робочих днів після дня отримання подання (заяви та подання) надсилає звернення для підкріплення коштами цих рахунків: за платежами, що належать державному бюджету, - до Казначейства України; за платежами, що належать місцевим бюджетам, - до відповідних місцевих фінансових органів; за частиною платежу, що перерахована до відповідного фонду загальнообов'язкового державного соціального і пенсійного страхування, - до відповідного територіального органу цього фонду.

За правилами пункту 14 Порядку №787 звернення для підкріплення коштами відповідних рахунків подається до місцевого фінансового органу та/або територіального органу фондів загальнообов'язкового державного соціального і пенсійного страхування за визначеною формою (додаток 1 до цього Порядку) на паперових носіях або факсимільним зв'язком з подальшим наданням оригіналів на паперових носіях.

У разі ненадання підкріплення коштами протягом п'яти робочих днів після дня отримання звернення Казначейство України, місцеві фінансові органи та/або територіальні органи фондів загальнообов'язкового державного соціального і пенсійного страхування письмово інформують відповідні органи Казначейства про причини невиконання звернення.

Направлення звернення про підкріплення коштами не є підставою для зупинення операцій з повернення коштів з бюджету за рахунок поточних надходжень. При здійсненні повернення коштів з бюджету за рахунок поточних надходжень на всю суму або її частку після направлення звернення про підкріплення коштами відповідний орган Казначейства повідомляє про це Казначейство України, місцеві фінансові органи та/або територіальні органи фондів загальнообов'язкового державного соціального і пенсійного страхування, до яких надіслано звернення для підкріплення коштами. Невикористана органом Казначейства сума наданого підкріплення коштами повертається органам, які надали підкріплення коштами.

Якщо місцеві фінансові органи та/або територіальні органи фондів загальнообов'язкового державного соціального і пенсійного страхування у визначений термін не надають підкріплення коштами для здійснення повернення або не повідомляють про причини ненадання підкріплення коштами, відповідний орган Казначейства надсилає місцевим фінансовим органам письмове попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства з вимогою щодо усунення цього порушення, а територіальним органам фондів загальнообов'язкового державного соціального і пенсійного страхування - відповідне звернення.

У разі якщо відповідні місцеві фінансові органи у визначений законодавством строк не усувають порушення бюджетного законодавства, тобто не надають підкріплення коштами для здійснення повернення або не повідомляють про причини невиконання звернення органу Казначейства, керівник відповідного органу Казначейства відповідно до законодавства приймає рішення про застосування заходів впливу за порушення бюджетного законодавства.

У разі якщо відповідні територіальні органи фондів загальнообов'язкового державного соціального і пенсійного страхування у визначений законодавством строк не надають підкріплення коштами для здійснення повернення або не повідомляють про причини невиконання звернення, відповідний орган Казначейства повідомляє про це Казначейство України, яке в свою чергу інформує центральні органи фондів загальнообов'язкового державного соціального і пенсійного страхування для вжиття відповідних заходів.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків (пункт 43.2 статті 43 Податкового кодексу України).

З аналізу викладених законодавчих приписів та з урахуванням встановлених у ході розгляду справи обставин, суд констатує, що позивач має право на повернення помилково сплаченої суми єдиного податку і виконав усі необхідні передумови для такого повернення. Більше того, податковий орган ще у березні 2014 року виготовив та подав до виконання відповідачу висновок про повернення сум цих коштів.

Станом на час прийняття рішення у справі, тобто 21 січня 2015 року, помилково сплачена сума єдиного податку - не повернута.

При цьому, суд наголошує, що за нормами Порядку №787, по-перше, направлення звернення про підкріплення коштами не є підставою для зупинення операцій з повернення коштів з бюджету за рахунок поточних надходжень; по-друге, усі інші органи, яким направлялись відповідні звернення, - надали підкріплення, а кошти у відповідній таким підкріпленням сумам повернуті не були; по-третє, відповідач, окрім як направлення численних звернень на адресу Управління Пенсійного фонду у Бородянському районі, які залишалися без відповіді, - не здійснив заходів з реагування на порушення бюджетного законодавства, зокрема, не повідомляв Казначейство України, яке в силу своїх повноважень повинно вживати відповідні заходи із залученням центрального органу пенсійного страхування вже у разі відсутності реагування на перше таке звернення протягом п'яти робочих днів із дня його отримання.

У зв'язку із цим, суд доходить висновку про протиправність дій Управління Державної казначейської служби України у Бородянському районі щодо відмови в поверненні ОСОБА_1 помилково сплаченого єдиного податку з доходів фізичних осіб.

При цьому, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача на отримання помилково сплачених коштів і, зважаючи на наявність у нього податкового боргу, стягнути відповідні кошти через Управління Державної казначейської служби України у Бородянському районі Київської області шляхом перерахування з рахунку НОМЕР_1 на рахунок НОМЕР_2 саме для погашення податкового боргу. Крім того, з метою забезпечення реальності виконання такого стягнення шляхом перерахунку, суд, як і просив позивач, вважає доцільним стягнути такі кошти з Державного бюджету України.

У силу статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевівши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Як встановлює частина перша статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у сумі 182,70 грн., доказів понесення інших судових витрат не надано. Тому судові витрати щодо сплати судового збору у вказаній сумі підлягають присудженню на користь позивача.

Керуючись статями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 128, 159 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати дії Управління Державної казначейської служби України у Бородянському районі Київської області щодо відмови в поверненні ОСОБА_1 помилково сплаченого єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 7393 (сім тисяч триста дев'яносто три) грн. 25 коп. - протиправними.

Стягнути з Державного бюджету України через Управління Державної казначейської служби України у Бородянському районі Київської області на користь ОСОБА_1 помилково сплачену суму єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 7393 (сім тисяч триста дев'яносто три) грн. 25 коп. шляхом перерахування коштів з рахунку НОМЕР_1 на рахунок НОМЕР_2 для погашення податкового боргу ОСОБА_1.

Стягнути із Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Скрипка І.М.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 26 січня 2015 р.