Справа № 615/1821/14-а
Суддя: Товстолужський О. В.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 615/1821/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2014 р. м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого, судді - Товстолужського О.В.,

секретаря - Неділько І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Валківського районного суду Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Валківському районі Харківської області про визнання неправомірними дій щодо припинення виплати пенсії та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

12.11.2014 року ОСОБА_1 звернувся до Валківського районного суду Харківської області з адміністративним позовом, в якому просить:

- визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Валківському районі Харківської області щодо припинення виплати позивачу пенсії, як батьку інваліда дитинства;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Валківському районі Харківської області поновити виплату позивачу пенсії з 01.06.2014 року у відповідності до пункту 3 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 вказує, що з 02.10.2011 року знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного Фонду України в Валківському районі Харківської області та отримував пенсію, як батько інваліда дитинства, призначену у відповідності до пункту 3 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

02.06.2014 року на його адресу від відповідача надійшло повідомлення № 1712/02-06 про припинення виплати позивачу дострокової пенсії за віком на підставі листа Мінсоцполітики України від 22.04.2014 року № 535/039/97-14, оскільки його дружина ОСОБА_2 вже одержує пенсію по інвалідності.

З такими діями відповідача позивач не погодився, посилаючись на те, що на момент призначення 02.10.2011 року йому пенсії як батьку інваліда дитинства, його дружина вже одержувала з 17.04.2011 року пенсію по інвалідності (зору), що на той час не було підставою для відмови в призначенні пенсії батьку. Вважає, що його право на одержання пенсії відповідно до норм Конституції України є невідчужуваним і непорушним, його зміст і обсяг не може бути звуженим при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів. Крім того, зазначений вище лист Мінсоцполітики України не має аналогічної подібності з його випадком, тому, на думку позивача, підстав для припинення виплати йому пенсії немає.

В судове засідання сторони не з'явилися, подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності. За таких обставин суд здійснює розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, що відповідає положенням ч.4 ст.122 КАС України.

В запереченнях відповідач, підтвердивши викладені позивачем обставини, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно матеріалів справи та наявних в ній доказів, дружина позивача - ОСОБА_2 з 18.04.2011 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного Фонду України в Валківському районі Харківської області та одержує пенсію по інвалідності 3 група за загальним захворюванням по зору, довічно.

Позивач - ОСОБА_1 також перебуває на обліку в управлінні Пенсійного Фонду України в Валківському районі Харківської області з 02.10.2011 року та до 01.06.2014 року одержував пенсію за віком, призначену у відповідності до пункту 3 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Ст.4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлює, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Ч.3 ст.4 цього Закону вказує, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи її рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягнення якого особа має право на отримання пенсійних виплат, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, тощо.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», даний Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

При цьому ч.2 ст.5 Закону передбачає, що виключно цим Законом визначаються, зокрема, принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню.

Право на отримання пенсій та соціальних виплат із солідарної системи відповідно положень ст.8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», мають громадяни України, які застраховані згідно з цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідних для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у ст.36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

У ст.9 даного Закону передбачено види пенсійних виплат і соціальних послуг відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі, а саме призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно вимог ст.ст.32,34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особи, визнані інвалідами, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією. Пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності. Інвалідам, які досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 цього Закону, пенсії по інвалідності призначаються довічно.

Як слідує із матеріалів справи, дружина позивача - ОСОБА_2 з 18.04.2011 року призначено довічну пенсію по інвалідності за загальним захворюванням по зору, тобто на момент призначення позивачу пенсії як батьку інваліда з дитинства вона була непрацездатною та за станом здоров'я не мала і не має можливості на даний час в повній мірі здійснювати догляд за дитиною - інвалідом з дитинства.

За таких обставин позивачу з 02.10.2011 року було призначено пенсію за віком у відповідності до пункту 3 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яку він отримував до 01.06.2014 року.

Пунктом 3 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, зокрема, що матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до шестирічного віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти - інваліди віком до 16 років.

За вибором матері або в разі її відсутності, якщо вихованням, зокрема, дитини інваліда здійснювалося батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком після досягнення 55 років та за наявності не менше 20 років страхового стажу.

Крім того, відповідно до п.14 ч.1 ст.11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягає один із непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікун, піклувальник, які фактично здійснюють догляд, зокрема, за дитиною - інвалідом, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу або компенсацію відповідно до законодавства.

Припинення участі в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування згідно ст.13 цього Закону припиняється, зокрема, у разі якщо особа, яка підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до цього Закону, втратила визначений цим Законом статус застрахованої особи.

Відповідно до ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Призначається пенсія довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду згідно до вимог ст.49 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» припиняється, якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст.49 цього Закону поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності в порядку, передбаченому ч.3 ст.35 та ст..46 цього Закону.

Ст.19 Конституції України зобов'язує органи державної влади діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і Законами України.

Згідно до ст.3 Конституції України найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави.

Права і свободи людини відповідно до ст.ст.21,22 Конституції України є невідчужуваними та непорушними, їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не можуть бути звужені.

Відповідно до вимог ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відповідачем на обґрунтування заявлених у запереченні вимог не надано суду належних та достовірних доказів, які б свідчили про наявність обставин, що слугували підставою для припинення виплати позивачу пенсії, як батькові дитини - інваліда з дитинства, у передбаченому ст.49 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» порядку.

Посилання відповідача на роз'яснення Міністерства соціальної політики № 590/039/97-14 від 07.05.2014 року, як на підставу для припинення виплати позивачу пенсії, не може бути прийнятий судом як належний і допустимий доказ в розумінні вимог адміністративного судочинства, до того ж зазначений документ носить рекомендаційний характер.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про неправомірність дій відповідача при припиненні виплати позивачу з 01.06.2014 року пенсії, призначеної у відповідності до пункту 3 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а тому з метою відновлення порушеного права позивача вказані виплати підлягають поновленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 70,71,160-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Валківському районі Харківської області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії, призначеної у відповідності до пункту 3 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Валківському районі Харківської області поновити виплату ОСОБА_1 пенсії, призначеної у відповідності до пункту 3 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01 червня 2014 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя:Товстолужський О. В.