Справа № 5168/10
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2013-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2013 рокусправа № 2а-7020/09/1170
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Проценко О.А.

суддів: Туркіної Л.П. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на постанову: Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.02.2010р. у справі № 2а-7020/09/1170

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до: Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції

про: про визнання протиправними рішень,

в с т а н о в и в:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулася до адміністративного суду з позовом, з урахуванням уточнень, про:

- визнання незаконною виїзної планової перевірки Державної податкової інспекції у м.Кіровоград (далі по тексту - відповідач, податковий орган) за період з 01.04.2006 р. по 31.12.2008 р.;

- визнання акта документальної перевірки № 19/10- від 04.03.2009 р. таким, що не відповідає нормам чинного законодавства та не може служити достатнім доказом перелічених у ньому порушень;

- визнання нечинними та скасування рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 16.03.2009 р. на суму 1368430,70 грн., та № від 03.06.2009 р. на суму 36639,85 грн.

Позивач обґрунтував свої позовні вимоги тим, що акт перевірки № 19/10- від 04.03.2009р., складений з порушеннями положень Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації та проведенні перевірок платників податків, затверджених наказом ДПА України від 27.05.2008 р. №355 та п. 7.4, 7.20 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637.

Постановою суду першої інстанції позов задоволено частково, визнано нечинним та скасовано рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 03.06.2009 р. на суму 36639,85 грн., в іншій частині позовних вимог відмовлено. При цьому суд зазначив, що працівниками податкового органу під час проведення перевірки було зроблено вірний висновок про те, що позивач за неоприбуткування готівки несе відповідальність відповідно до вимог ст. 1 Указу Президента «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.95 р. № 436/95 починаючи з 01.03.2008 року. Суд також застосував ст. 250 ГК України та зазначив, що застосування штрафних санкцій за порушення законодавства про оприбуткування готівки, допущене позивачем до 01.03.2008 року, неможливе через сплив строку, протягом якого можливо застосувати адміністративно-господарські санкції.

Не погодившись з висновками суду першої інстанції, позивач оскаржує постанову суду в апеляційному порядку, вважає судове рішення незаконним, просить залишити постанову від 25.02.2010р. у справі № 2а-7020/09/1170 без змін у частині визнання нечинними та скасування рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 03.06.2009 р. на суму 36639,85 грн., в іншому скасувати постанову суду та прийняти нове рішення про задоволення позову повністю. На обґрунтування апеляційних вимог зазначається, що приймаючи постанову, суд першої інстанції не встановив та не дослідив належним чином фактичні обставини, невірно застосував норми процесуального права. Апелянт вказує, що перевірка проведена з порушенням Конституції та вимог чинного законодавства.

Позивачем неодноразово заявлялися клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги. Останнє клопотання суд залишає без задоволення, оскільки вважає, що позивач навмисне затягує розгляд справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, позивач є фізичною особою-підприємцем за законодавством України, про що свідчить Свідоцтво про державну реєстрацію від 14.09.2005 року, видане виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради (а. с. 40). Позивач знаходиться на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності є платником єдиного податку, що не заперечується сторами.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем в період з 12.02.2009 року по 25.02.2009 року проведено планову виїзну перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків, зборів (обов'язкових платежів) позивачем за період з 01.04.2006 року по 31.12.2008 року.

За результатами перевірки складено акт № 19/10- від 04.03.2009 року (а. с. 10 25), в якому зазначається про порушення:

- пп. «а» п. 19.1 ст. 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» № 889-ІV від 22.05.2003 р., а саме: неведення обліку доходів та витрат за період з 01.04.2006 року по 31.12.2008 року;

- п. 1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва» № 727/98 від 03.07.1998 року - заниження обсягу отриманої виручки за перевіряємий період на 157880,88 грн., в т.ч. за 2006 рік на суму 4758, 71 грн., за 2007 рік на суму 46270,68 грн., за 2008 рік на суму 106851,49 грн.;

- п.2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637 - неоприбуткування в книзі обліку доходів та витрат платника єдиного податку готівкових коштів в сумі 273686,14 грн.

У зв'язку з виявленим порушенням п.2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні та на підставі п. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.95 р. № 436/95 відповідачем прийнято рішення № від 16.03.2009 р. про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій на суму 1368430,70 грн. (а. с. 39).

Не погодившись з прийнятим рішення позивач оскаржив його за процедурою адміністративного оскарження 26.03.2009 р. подав скаргу до ДПІ у м. Кіровограді (а. с. 29 30). Рішенням ДПІ у м. Кіровограді від 31.03.2009 р. № 6677/10/25-023 скаргу залишено без розгляду (а. с. 31). 09.04.2009 р. позивачем подано скаргу до ДПА у Кіровоградській області (а. с. 32 34). Рішенням від 25.05.2009 р. № 2023/10/25-037 про результати розгляду скарги суму штрафних санкцій було збільшено на 36639,85 грн. За результатами розгляду скарги відповідачем прийнято рішення № від 03.06.2009 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 36639,85 грн. (а. с. 38).

Аналіз матеріалів справи та норм права, які регулюють спірні правовідносини, показав наступне.

Відповідно до п. 2.1. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

Додатком № 10 до Інструкції "Про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю" затвердженої наказом ДПІ України від 21.04.93 р. № 12 затверджено форму книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності протягом календарного року. Зокрема вказана книга містить графу сума виручки (доходу) (крб.), в якій повинні відображатись суми коштів одержаних фізичною особо-підприємцем, в т.ч. і готівкові кошти.

Таким чином відповідно до норм Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні позивач мав би здійснювати оприбуткування готівки шляхом здійснення щоденних записів у відповідній графі книги обліку доходів та витрат.

Матеріали справи підтверджують, що під час перевірки книга обліку доходів та витрат посадовим особам відповідача позивачем не надавалась.

Відповідно до ст. 106 Конституції України Президент України в межах своїх повноважень на основі та на виконання Конституції і законів України видає укази і розпорядження, які є обов'язковими до виконання на території України.

Так, Указом Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" від 12.06.95 р. № 436/95 встановлено розміри штрафних санкцій за порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України.

У відповідності до п. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.95 р. № 436/95 у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, у тому числі за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі не оприбуткованої суми.

Згідно з п. 2 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.95 р. № 436/95 штрафні санкції, передбачені цим Указом, застосовуються до осіб, зазначених у статті 1 цього Указу, органами державної податкової служби на підставі матеріалів проведених ними перевірок і подань державної контрольно-ревізійної служби, фінансових органів та органів Міністерства внутрішніх справ України в установленому законодавством порядку та в розмірах, чинних на день завершення перевірок або на день одержання органами державної податкової служби зазначених подань.

Відповідно до п. 3 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.95 р. № 436/95 контроль за додержанням особами, зазначеними у статті 1 цього Указу (крім банків), норм з регулювання обігу готівки в національній валюті, що встановлюються Національним банком України, здійснюють органи державної податкової служби, державної контрольно-ревізійної служби, Міністерства внутрішніх справ України та фінансові органи, а банками - Національний банк України.

Матеріали справи підтверджують порушення позивачем норм Положення про проведення касових операцій в національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ N 637 від 15.12.2007 р., у зв'язку з чим суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що штрафні (фінансові) санкції застосовані до позивача правомірно, у відповідності до положень чинного законодавства України.

Суд також вірно визначився, що позовні вимоги в частині визнання акту документальної перевірки № 19/10- від 04.03.2009 р. таким, що оформлений з порушенням чинного законодавства, не підлягають задоволенню з урахуванням того, що позивачем обрано невірний спосіб захисту порушеного права.

З акту перевірки (а. с. 24, 25) вбачається, що працівниками податкового органу було зроблено висновок про те, що за неоприбуткування готівки в сумі 273686,14 грн. в книзі обліку доходів та витрат, починаючи з 01.03.2008 року позивач несе відповідальність за ст. 1 Указу Президента «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.95 р. № 436/95 у вигляді штрафу п'ятикратного розміру не оприбуткування готівки. Вказаний висновок було зроблено з урахуванням положень ст. 250 Господарського кодексу України щодо строків застосування адміністративно-господарських санкцій, що також є вірним.

Так, матеріали справи підтверджують,позивачу за результатами розгляду повторної скарги ДПА в Кіровоградській області суму штрафних санкцій було збільшено на 36639,85 грн. (а. с. 35 37).

Відповідно до ч. 1 ст. 238 ГК України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Згідно з ч. 1 ст. 239 ГК України органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб'єктів господарювання адміністративно-господарські санкції, в т.ч. і адміністративно-господарський штраф.

Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГК України адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб'єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.

Згідно зі ст. 250 ГК України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

З урахуванням встановлених обставин, колегія суддів зауважує, що позиція суду ґрунтується на обставинах пропуску податковим органом строку застосування адміністративно-господарської санкції, визначеного ст.250 Господарського кодексу України. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Порушення позивача вимог законодавства з регулювання обігу готівки матеріалами справи підтверджується, тому підстав для задоволення апеляційної скарги позивача не вбачається. Суд об'єктивно, повно і всебічно дослідив обставини, які мають значення для справи, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними по справі доказами. Апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Судове рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,200,205,206 Кодексу адміністративного судочинства України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.02.2010р. у справі № 2а-7020/09/1170 залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.02.2010р. у справі № 2а-7020/09/1170 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.254 КАС України та може бути оскаржена згідно зі ст.212 КАС України.

Головуючий: О.А. Проценко

Суддя: Л.П. Туркіна

Суддя: А.В. Шлай