Справа № 2а-220/14
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-220/14 Головуючий у 1-й інстанції: Кармазін О.А. Суддя-доповідач: Троян Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

при секретарі - Костюченка М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора дорожньо-патрульної служби відділу ДАІ Шевченківського РУ ГУМВС України в місті Києві Галая О.Є. Відділу ДАІ Шевченківського РУ ГУМВС України в місті Києві про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вичинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 листопада 2014 року закрито провадження в адміністративній справі.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу на оскаржувану ухвалу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким направити справу для продовження розгляду.

Згідно до частини четвертої ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до частини першої ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направлення справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.02.2014 інспектором ДАІ вилучено у позивача посвідчення водія. Таке рішення прийнято у зв'язку з складанням відносно позивача протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП та матеріалів адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з наведеним діями та протоколом інспектора, ОСОБА_2, з метою захисту своїх прав та інтересів звернувся до суду з відповідним позовом.

Проте, вважаючи, що предметом даного спору є не звичайні управлінські функції, а процесуальні дії посадової особи автомобільної інспекції у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП в рамках якої такі дії і оцінюються судом, а відтак законність дій працівників органів внутрішніх справ при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та вчинення інших процесуальних дій в рамках притягнення позивача до відповідальності на підставі ст. 124 КУпАП, оцінюється місцевим загальним судом при розгляді справи за правилами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є невірною з огляду на наступне.

Пункту 1 частини першої ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 №2747-VI (КАС України) встановлено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Обов'язковою ознакою нормативно-правового акту чи правового акту індивідуальної дії є створення юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення.

Пунктом 30 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 №8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів», визначено, що відповідно до частини першої статті 267 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 7 грудня 1984 року №8073-X адміністративне затримання, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, ліцензійної картки на транспортний засіб, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, прокуророві або до суду.

Спори, що виникають з приводу застосування цих заходів, мають публічно-правовий характер, оскільки пов'язані зі здійсненням суб'єктами, визначеними у статтях 234 1, 234 2, 244 4, 262, 264, 265 1, 265 2, 265 3, 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 7 грудня 1984 року №8073-X, владних повноважень, та підлягають розгляду за правилами КАС України.

Отже, наведені правові норми свідчать про те, що заявлені вимоги повинні розглядатись в рамках адміністративного судочинства, за правилами КАС України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про те, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства та, як наслідок необхідності закриття провадження у справі.

Згідно частини першої ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Оскільки судом першої інстанції невірно застосовані норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що оскаржувану ухвалу не можна визнати законною та обґрунтованою, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, з направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 196, 199, 204, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 листопада 2014 року - скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Ухвала апеляційної інстанції за наслідками її перегляду, набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя: Н.М. Троян

Судді: Н.П. Бужак,

В.А. Твердохліб

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.