Справа № 821/4863/14
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2015-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/4863/14
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 34367468,

встановив:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулась до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні (далі-відповідач, ВДВС Суворовського РУЮ), в якому просить захистити порушені права шляхом скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.09.2012 р. №34367468 та шляхом закриття вказаного виконавчого провадження, відкритого на підставі вимоги №Ф-145 від 07.09.2012 р.

Позов мотивований тим, що 08.10.2012 р. позивачу надіслана постанова про відкриття виконавчого провадження, відповідно до якої відповідачем прийнято до виконання вимогу про сплату боргу № Ф-145 від 04.09.2012 року, яка видана управлінням Пенсійного фонду України в м. Херсоні. Вказану постанову позивач вважає незаконною, оскільки державний виконавець взагалі не вправі був відкривати виконавче провадження, оскільки вимога Пенсійного фонду не є виконавчим документом. Крім того, ч.15 ст.106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що примусове стягнення несплачених внесків державною виконавчою службою не застосовується. Крім того, Пенсійний фонд є самоврядною неприбутковою організацією і здійснює свою діяльність на підставі статуту, який затверджує його правління. У зв'язку з тим, що Пенсійний фонд України - державний орган не виконує повноважень правління неприбуткової самоврядної організації, він не може визначати форми та строки пред'явлення цього документу. Не встановлення форми документу унеможливлює будь-які дії з цим документом. Просить виконавче провадження закрити з підстав невідповідності зазначених документів чинному законодавству.

Позивач до суду надала клопотання про розгляд справи без її участі.

Відповідач до суду не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав заперечення, зі змісту якого вбачається, що відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, посилаючись на відповідність дій державного виконавця вимогам чинного законодавства України. Крім того, на виконання ухвали суду від 23.12.2014 р. відповідачем надано до суду завірені належним чином копії матеріалів виконавчого провадження № 34367468, а також виконавчого документу, за яким відкрито вказане виконавче провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні і в разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

На підставі викладеного суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що управлінням Пенсійного фонду України в м. Херсоні для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби Суворівського районного управління юстиції м. Херсона направлено вимогу № Ф-415 від 15.08.2012 року (що підтверджується наданим УПФУ в м. Херсоні корінцем вимоги та наданими ВДВС Суворовського РУЮ копіями виконавчого провадження).

07.09.2012 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Суворівського районного управління юстиції у м. Херсоні винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №34367468 та встановлено 7-ми денний строк для добровільного виконання. При цьому у вказаній постанові допущена описка в номері та даті вимоги про сплату боргу, а саме: замість "№Ф415 від 15.08.2012 р." вказано - "№Ф145 від 04.09.2012 р."

Суд звертає увагу на те, що позивачем оскаржується постанова про відкриття виконавчого провадження №34367468 від 07.09.2012 р. саме з тих підстав, що вимога є документом неприбуткової самоврядної організації, а не державного органу влади, а тому відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" не може бути прийнята до виконання.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Положеннями ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Державною виконавчою службою підлягають виконанню рішення інших органів державної влади у випадках, якщо за законом їх виконання покладено на державну виконавчу службу.

Відповідно до п.1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року N 384/2011, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи, тобто Управління Пенсійного фонду України у Комсомольському районі Херсонської області є органом виконавчої влади, який здійснює повноваження, покладені на нього Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 6 квітня 2011 року N 384/2011 (далі-Положення), та рішення якого підлягають примусовому виконанню державною виконавчою службою.

Вказаним Положенням затверджені завдання Пенсійного фонду України, в число яких входить також забезпечення надходжень від сплати збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, ведення обліку цих надходжень, інших коштів відповідно до законодавства, забезпечення ведення реєстру застрахованих осіб, а також здійснення контролю за додержанням законодавства, про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інших платежів за достовірністю поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню.

Таким чином, Пенсійний фонд та його територіальні органи на даний час виконують владні управлінські функції та є державними органами.

Суд зазначає, що з набранням 01.01.2011р. чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" змінено порядок та умови сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, в тому числі і на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", який набрав чинності 01.01.2011р., визначено, що рішення, прийняті органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Згідно цього ж закону єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Територіальний орган Пенсійного фонду у порядку, за формою і в строки, встановлені Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом Пенсійного фонду в порядку, встановленому Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.

У разі якщо згоди з органом Пенсійного фонду не досягнуто, платник єдиного внеску зобов'язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти робочих днів з дня надходження рішення відповідного органу Пенсійного фонду або оскаржити вимогу до органу Пенсійного фонду вищого рівня чи в судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом Пенсійного фонду, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів з дня надходження узгодженої вимоги, територіальний орган Пенсійного фонду надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

У випадках, зазначених в абзаці шостому цієї частини, територіальний орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. При цьому заходи досудового врегулювання спорів, передбачені законом, не застосовуються.

Вимога територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

Враховуючи наведене, вимога Управління Пенсійного фонду України в м.Херсоні № Ф 415 від 15.08.2012 р. про стягнення з позивача боргу зі сплати єдиного соціального внеску в сумі 4010,30 грн. є виконавчим документом, який підлягає виконанню органами державної виконавчої служби.

Позивачем не надано жодних доказів стосовно здійснення будь-яких дій щодо узгодження суми недоїмки з єдиного внеску чи оскарження вимоги № Ф 415 від 15.08.2012 р., в органах Пенсійного фонду або в судовому порядку, отже вона є чинною і підлягає виконанню.

Суд вважає недоречним посилання позивача на положення статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у редакції зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України" від 07.07.2011 року, оскільки дія цього Закону не поширюється на правовідносини з адміністрування єдиного соціального внеску.

Положеннями ст.25 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документу до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення. Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання документального підтвердження виконання рішення буде розпочато примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Судом встановлено, що вимога Управління Пенсійного фонду України у м. Херсоні № Ф 415 від 15.08.2012 р. відповідає вимогам, які пред'являються до виконавчого документа, строк пред'явлення її до виконання (на час звернення до примусового виконання) не закінчився, вказаний виконавчий документ пред'явлений до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання, а тому державний виконавець повинен був прийняти її та відкрити виконавче провадження.

Законом України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець повинен здійснювати дії, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів.

Примусові стягнення, які застосовують органи виконавчої служби, зазначені в ст.32 Закону України "Про виконавче провадження", а саме, заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Виходячи з наведеного, посилання позивача на відсутність у виконавчої служби повноважень на примусове стягнення заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску є помилковим, оскільки дії та рішення, які вчинялись та приймались відповідачем, не є заходом примусового стягнення, яке застосовують органи виконавчої служби, а тому не суперечать чинному законодавству. При цьому законних підстав відмовити у відкритті виконавчого провадження у відповідача не було з огляду на те, що пред'явлена вимога УПФУ у м. Херсоні № Ф 415 від 15.08.2012 р. є виконавчим документом і відповідає вимогам, які пред'являються до виконавчих документів.

Факт допущення описок у документах виконавчого провадження щодо дати та номеру вимоги УПФУ сам по собі не робить незаконним ці документи, тому не може бути підставою для скасування оскарженої постанови.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 122, 158-163, 167 КАС України, суд, -

постановив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Пекний А.С.

кат. 11.5