Справа № 143/1866/14-а
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 143/1866/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Марченко Л.В.

Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.

21 січня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Погребищенському районі Вінницької області на постанову Погребищенського районного суду Вінницької області від 09 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Погребищенському районі Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України у Погребищенському районі Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Погребищенського районного суду Вінницької області від 09 грудня 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржуване судове рішення є необгрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах апеляційної скарги, вважає, що останню необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін із наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції із записів в трудовій книжці ОСОБА_2, він з 21.01.1983 року по 09.12.1986 року працював зольщиком, а з 10.12.1986 року по 10.04.2007 року-машиністом котельні на Погребищенському контейнерному заводі (реорганізовано у Погребищенську філію Київського електровагоноремонтного заводу, перетворено в ВАТ "Київський електровагоноремонтний завод", змінено назву на ПрАТ "Київський електровагоноремонтний завод". Його загальний стаж роботи складає понад 25 років, з них понад 12,6 років--спеціальний стаж, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

По досягненню п'ятдесятип'ятирічного віку позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Погребищенському районі Вінницької області з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2. Однак, відповідач відмовив йому в призначенні пенсії, посилаючись на те, що в довідці про уточнюючий характер роботи, його посада зазначена, як машиніст виробничої котельні, тоді як на підприємстві атестована тільки посада машиніста котельні ремонтно-механічної дільниці.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в трудовій книжці позивача є всі необхідні записи про його роботу на посаді, що дає право на пенсію на пільговаих умовах.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-12 (далі Закон № 1788-12), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону № 1788-12 та п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. №637, встановлено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 20 даного Порядку передбачено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгової умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи: первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до п.З Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Як вбачається із записів в трудовій книжці ОСОБА_2, він з 21.01.1983 року по 09.12.1986 року працював на посаді зольщика, в період з 10.12.1986 року по 10.04.2007 року--на посаді машиніста котельні.

На період роботи позивача діяли Списки №2 виробництв, робіт, професій, посад та показників із шкідливими та тяжкими умовами праці, зайнятість в яких надає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені Постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року, Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 р. №10, Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 та Постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р №36, до яких відносяться посада зольщика та машиніста котельні.

На підтвердження пільгового стажу роботи в спірний період позивачем також надано довідки від 10.11.2014 року (а.с.8-9) та від 15.05.2014 року (а.с.29-31), видані ПАТ "Київський електровагоноремонтний завод" а також копії копію наказу № 05-8 від 06.02.2006 року "Про атестацію робочих місць" (а.с.10) та копію наказу № 02-В від 30.01.2001 року "Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці на Погребищенській філії Київського електровагоноремонтного заводу" (а.с.32).

Також, як вбачається із матеріалів справи, в судовому засіданні судом першої інстанції була допитана свідок ОСОБА_4 яка показала, що працювала на ПАТ "Київський електровагоноремонтний завод" завідуючою відділення кадрів та підтвердила, що позивач більш ніж 16 років працював на посадах зольщика та машиніста саме котельні ремонтно-механічної дільниці заводу.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно не прийнято до уваги твердження відповідача про те, що довідка про уточнюючий характер роботи містить розбіжності з записами в трудовій книжці позивача, оскільки на думку суду апеляційної інстанції в відповідача взагалі не було підстав вимагати у позивача таку довідку, в зв'язку з тим, що в трудовій книжці є всі необхідні записи про його роботу на відповідній посаді, а також записи про атестацію робочого місця.

Щодо тверджень відповідача про те, що в наказі про атестацію міститься тільки посада машиніста котельні ремонтно-механічної дільниці, суд апеляційної інстанції звертає його увагу на те, що як вбачається із записів в трудовій книжці позивача, посада машиніста виробничої котельні перейменована в вищезазначену посаду, однак доказів про те, що зі зміною назви посади змінився характер виконуваної роботи позивача, відповідачем не надано.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду погоджується з судом першої інстанції про те, що позивач має право на призначення пенсії на пільгових умовах і на призначення такої пенсії, а тому у відповідача не було підстав для відмови в її призначенні.

Отже, судом першої інстанції повно та всебічно досліджено надані сторонами докази, вірно визначено юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого рішення. Воно постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Погребищенському районі Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Погребищенського районного суду Вінницької області від 09 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст. 212 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Біла Л.М.

Гонтарук В. М.