Справа № К/9991/14651/12-С
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" січня 2015 р. м. Київ К/9991/14651/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого судді - Черпіцької Л.Т.
Суддів -Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.
при секретарі -Гуловій О.І.
за участю представника:ГПУ - Бараненко І.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за касаційною скаргоюЗаступника прокурора Херсонської області
напостанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 01.02.2012р.
у справі№ 2а-4697/10/2170
за позовомЗаступника прокурора Херсонської області
доХерсонської обласної ради
третя особаТОВ «Турінвест 1966»
проскасування рішення

ВСТАНОВИЛА:

Заступник прокурора Херсонської області звернувся з позовом до Херсонської обласної ради про скасування рішення Херсонської обласної ради №941 від 28.04.2009р.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилався на те, що під час перевірки, щодо додержання вимог законодавства при відчуження майна цілісного майнового комплексу об'єкт спільної власності територіальних громад області автотранспортного державного підприємства Херсонської обласної державної адміністрації, розташованого за адресою: м. Херсон, вул. Молодіжна, 76, порушено норми Закону України "Про місцеве самоврядування", "Про приватизацію державного майна", "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". А саме приватизація цілісного майнового комплексу розташованого по вул. Молодіжна, 76, проведена без застосування приватизаційної процедури, без створення спеціального органу, на якого були б покладенні функції з забезпечення приватизаційного процесу. Також відповідачем не була затверджена програма приватизації та відповідний перелік об'єктів, як того передбачають чинні нормативні акти. Також проведення приватизації цілісного майнового комплексу по вул. Молодіжна, 76, доручено універсальній товарній біржі "Лиман", яка не є спеціально створеним органом з приватизації.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду 21.09.2010р. позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення Херсонської обласної ради ХХХVIII сесії п'ятого скликання №941 від 28.04.2009 року "Про відчуження майна цілісного майнового комплексу об'єкта спільної власності територіальних громад області автотранспортного державного підприємства обласної державної адміністрації".

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 01.02.2012р. постанову Херсонського окружного адміністративного суду 21.09.2010р. скасовано. Прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 01.02.2012р. Заступник прокурора Херсонської області звернувся з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, рішенням Херсонської міської ради від 28.04.2009 року № 941 "Про відчуження майна цілісного майнового комплексу об'єктів спільної власності територіальних громад області автотранспортного державного підприємства обласної державної адміністрації" обласна рада вирішила здійснити відчуження майна цілісного майнового комплексу автотранспортного підприємства розташованого за адресою: м. Херсон, вул. Молодіжна, 76, шляхом продажу з аукціону. Заходи, щодо організації та проведення аукціону з продажу майна цілісного майнового комплексу автотранспортного підприємства по вул. Молодіжна, 76, доручено універсальній товарній біржі "Лиман", про що голові обласної ради доручено укласти договір.

03.09.2010р. Прокурор виніс протест на рішення обласної ради від 28.04.2009р. №941, мотивуючи його порушення норм Законів України "Про приватизацію державного майна", "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", який направив відповідачу.

Листом від 07.09.2010р. голова обласної ради надав відповідь прокурору Херсонської області, відповідно до якого, повідомив, що вважає прийняте рішення № 941 від 28.04.2009р., таким що відповідає вимогам чинного законодавства, та не може бути скасовано та змінене оскільки є таким, що виконано.

Розглядаючи справу та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не затверджено програму приватизації, та відповідно перелік об'єктів які підлягають приватизації. Тобто майно цілісного майнового комплексу об'єктів спільної власності територіальних громад області автотранспортного державного підприємства обласної державної адміністрації розташованого за адресою: м. Херсон, вул. Молодіжна, 76, не було включено в перелік об'єктів, що підлягають приватизації, що є порушенням норм чинного законодавства які регулюють порядок здійснення приватизації.

Натомість скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції, що відмова органу місцевого самоврядування у задоволенні протесту прокурора, яка викладена у листі, є цілком правомірною.

Однак, колегія суддів вважає такі висновки суду апеляційної інстанції передчасним, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 144 Конституції України визначає, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Конституційний Суд України у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) вирішив, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України (Рішення від 16 квітня 2009 року N 7-рп/2009).

Статтею ж 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Крім того, у пункті 5 Рішення N 7-рп/2009 Конституційний Суд України вказав, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин я заперечують проти їх зміни чи припинення. Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Отже, лише органи місцевого самоврядування не можуть самостійно скасовувати власні рішення після їх виконання. Інші ж суб'єкти, у тому числі і орган місцевого самоврядування та прокуратура, можуть звернутись з відповідним позовом до суду про скасування акту органу місцевого самоврядування, з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України.

Щодо позовних вимог по суті спору, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування" обласна рада є органом місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст. Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Згідно з ст. 3 Закону України "Про приватизацію державного майна" відчуження майна, що є у комунальній власності, регулюється положеннями цього Закону, інших законів з питань приватизації і здійснюється органами місцевого самоврядування.

Стаття 7 зазначеного Закону України регламентує, що продаж майна, що є у комунальній власності, здійснюють органи, створювані відповідними місцевими радами. Зазначені органи діють у межах повноважень, визначених відповідними місцевими радами, та є їм підпорядкованими, підзвітними і підконтрольними.

Згідно із ст. 4 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" продавцями об'єктів малої приватизації, що перебувають у державній та комунальній власності, є відповідно органи приватизації, створені місцевими Радами.

З аналізу вищевикладених нормативних актів, вбачається що для проведення приватизації місцевими Радами створюються спеціальні органи з приватизації, на яких покладаються відповідні функції.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" місцеві ради затверджують за поданням органів приватизації переліки об'єктів, які перебувають відповідно у комунальній власності і підлягають подальшому продажу на аукціоні, або викупу. Включення об'єктів малої приватизації до переліків, зазначених у частині першій цієї статті, здійснюється відповідно до Державної та місцевих програм приватизації або з ініціативи відповідних органів приватизації чи покупців.

З огляду на наведена та матеріали справи, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції стосовно того, що відповідачем не затверджено програму приватизації, та відповідно перелік об'єктів які підлягають приватизації. Тобто майно цілісного майнового комплексу об'єктів спільної власності територіальних громад області автотранспортного державного підприємства обласної державної адміністрації розташованого за адресою: м. Херсон, вул. Молодіжна, 76, не було включено в перелік об'єктів, що підлягають приватизації, що є порушенням норм чинного законодавства які регулюють порядок здійснення приватизації.

Колегія суддів вважає необґрунтованим посилання суду апеляційної інстанції на те, що в даному випадку протест прокурора є неналежним способом захисту, враховуючи наступне.

Законом України "Про прокуратуру", зокрема статтею 19, визначено, що предметом нагляду за додержанням і застосуванням законів є відповідність актів, які видаються всіма органами, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами, вимогам Конституції України та чинним законам.

Відповідно до частини другої ст. 20 Закону України "Про прокуратуру" при виявленні порушень закону прокурор або його заступник у межах своєї компетенції мають право: 1) опротестувати акти Прем'єр-міністра України, Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, виконавчих органів місцевих Рад, підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, а також рішення і дії посадових осіб; 2) вносити подання або протест на рішення місцевих Рад залежно від характеру порушень;

Порядок та умови винесення протесту прокурором передбачено статтею 21 Закону України "Про прокуратуру", відповідно до якої Протест на акт, що суперечить закону, приноситься прокурором, його заступником до органу, який його видав, або до вищестоящого органу. У такому ж порядку приноситься протест на незаконні рішення чи дії посадової особи. У протесті прокурор ставить питання про скасування акта або приведення його у відповідність з законом, а також припинення незаконної дії посадової особи, поновлення порушеного права. Протест прокурора зупиняє дію опротестованого акта і підлягає обов'язковому розгляду відповідним органом або посадовою особою у десятиденний строк після його надходження. Про наслідки розгляду протесту в цей же строк повідомляється прокурору. У разі відхилення протесту або ухилення від його розгляду прокурор може звернутися з заявою до суду про визнання акта незаконним. Заяву до суду може бути подано протягом п'ятнадцяти днів з моменту одержання повідомлення про відхилення протесту або закінчення передбаченого законом строку для його розгляду. Подача такої заяви зупиняє дію правового акта.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку прокуратура внесенням протесту на рішення органу місцевого самоврядування реалізувала своє повноваження щодо здійснення прокурорського нагляду, передбачене Законом України "Про прокуратуру". Питання щодо висновків такого нагляду і внесення протесту є виключним повноваженням прокурора.

Враховуючи наведене, судова колегія визнає обґрунтованими висновки суду першої інстанції і вважає, що рішення суду першої інстанції, яке ухвалене відповідно до закону, було помилково скасовано судом апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Заступника прокурора Херсонської області задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 01.02.2012р. скасувати, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду 21.09.2010р. залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: