Справа № 806/5796/14
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року Житомир справа № 806/5796/14

час прийняття: 11 год. 50 хв. категорія 11.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Романченка Є.Ю.,

за участі секретаря Длугаш О.В.,

представника позивача Шатківської А.А.,

представників відповідача Нечипоренко О.В., Трифонової В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області до Відділу Державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови від 10.12.2014 ВП № 45740577,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову від 10.12.2014 ВП № 45740577 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа). У обґрунтування своїх позовних вимог зазначав, що винесена відповідачем постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження є незаконною та суперечить вимогам ч. 2 ст. 17, п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження". Так як виконавчий лист № 5526/12 по справі № 0670/6505/12 відповідає всім вимогам, зазначеним у Законі України "Про виконавче провадження", не скасований судом, який його видав, а тому підлягає виконанню органами державної виконавчої служби.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, з мотивів наведених у адміністративному позові.

Представники відповідача в засіданні суду позовні вимоги не визнали, просили відмовити у задоволенні позову, на підставі доводів викладених у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог з таких підстав.

Встановлено, що 12 грудня 2012 року, на виконання постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2012 року в справі № 0670/6505/12, Державною податковою інспекцією у Житомирській області Житомирської області отримано виконавчий лист № 5526/12 про стягнення з Приватного підприємства "Торгова компанія СП" на користь Державного бюджету в особі Державної податкової інспекції у Житомирському районі Житомирської області Державної податкової служби 37518,46 грн податкового боргу. У подальшому виконавчий документ неодноразово подавався до Відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції для виконання.

10 грудня 2014 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції прийнято постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого провадження). Цією постановою відповідач керуючись п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" відмовив в прийняті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 5526/12, виданого 12.12.2012 Житомирським окружним адміністративним судом.

Постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа) обґрунтована тим, що порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95-99 Податкового кодексу України без залучення до цієї процедури органів державної виконавчої служби, відтак виконавчий лист пред'явлено не за підвідомчістю.

Суд, перевіряючи спірну постанову на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, зважає на слідуюче.

Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV (зі змінами та доповненнями) визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Частиною 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон) встановлено, що у випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються органами доходів і зборів, банками та іншими фінансовими установами. Рішення зазначених органів можуть виконуватися відповідно до закону також іншими органами, установами, організаціями, посадовими особами та громадянами.

До набрання чинності Податковим кодексом України, примусове виконання рішень по стягненню податкового боргу покладалось на державну виконавчу службу, а з 01.01.2011 порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95 - 99 Податкового кодексу України.

Так, абзацом першим пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно зі п. 95.4 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Механізм виконання судових рішень про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу передбачений главою 12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 N 22.

Відповідно до пункту 12.4 згаданої Інструкції, стягувач для стягнення коштів оформляє не менше ніж у трьох примірниках інкасове доручення (розпорядження) за формою, наведеною в додатку 24 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції. У реквізиті "Призначення платежу" інкасового доручення (розпорядження) стягувач зазначає назву, дату видачі та номер (якщо він присвоєний) судового рішення. Судове рішення, на підставі якого оформлено інкасове доручення (розпорядження), банку не подається. Банк, що обслуговує стягувача, приймає інкасові доручення (розпорядження) протягом 10 календарних днів з дати їх складання, а банк платника - протягом 30 календарних днів з дати їх складання. Стягувач доставляє інкасове доручення (розпорядження) в банк платника самостійно (через працівника стягувача, рекомендованим або цінним листом тощо).

Якщо ж достатні для погашення податкового боргу кошти відсутні, контролюючий орган відповідно до абзацу другого пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України звертається до суду з позовом про надання дозволу на погашення всієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Таке погашення здійснюється на підставі зазначеного рішення суду та прийнятого на його підставі рішення органу доходів і зборів шляхом продажу майна платника податків на публічних торгах та/або торгівельними організаціями в порядку, визначеному пунктами 95.7 - 95.21 статті 95 Податкового кодексу України.

Отже, в розумінні Податкового кодексу України органами стягнення за судовими рішеннями про стягнення з юридичних осіб податкового боргу, які здійснюють процедуру їх примусового виконання, є контролюючі органи, визначені цим кодексом, тобто Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області, яка є правонаступником Державної податкової інспекції у Житомирському районі Житомирської області.

Процедура погашення податкового боргу є самостійною процедурою, яка регулюється окремими нормами, а саме Податковим кодексом України, а не законодавством про виконавче провадження, відтак органи державної виконавчої служби до неї не залучаються.

Аналогічної думки дійшов Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 11.12.2014 (справа № К/800/44409/14).

Матеріали справи підтверджено, що позивач звернувся до Відділу Державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції з заявою про примусове виконання виконавчого листа, виданого на виконання постанови суду, 05 грудня 2014 року, тобто після набрання чинності Податковим кодексом України.

З огляду на викладене, а також враховуючи, що чинне законодавство передбачає окремий порядок примусового виконання судових рішень про стягнення податкового боргу, який регулюється окремими нормами Податкового кодексу України, а не законодавством про виконавче провадження, суд приходить до висновку, що у Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області були відсутні підстави для звернення до Відділу Державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції з заявою про примусове виконання судового рішення від 17.10.2012, оскільки необхідності здійснення виконавчого провадження за цим судовим рішенням немає.

Згідно зі пунктом 8 частиною 1 статті 26 Закону, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Про відмову у відкритті виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову протягом трьох робочих днів, а за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - не пізніше наступного робочого дня з дня надходження виконавчого документа і не пізніше наступного дня надсилає її заявникові разом з виконавчим документом (ч. 2 наведеної статті Закону).

Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку, що посадова особа Відділу Державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції при прийнятті постанови від 10 грудня 2014 року (ВП № 45740577), якою позивачу відмовлено в прийняті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 5526/12, діяла на підставі Закону та у межах своїх повноважень, а тому позовні вимоги щодо визнання протиправною та скасування цієї постанови є безпідставними.

За таких обставин, суд відмовляє Житомирській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області в задоволенні позову до Відділу Державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови від 10.12.2014 ВП № 45740577.

Керуючись статтями 86, 158 - 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Є.Ю. Романченко

Повний текст постанови виготовлено: 26 січня 2015 р.