Справа № 2а-2407/10/0870
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2010-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2010 року Справа № 2а-2407/10/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді О.В. Конишевої,

при секретарі судового засідання С.А. Данилової,

за участю представників від:

позивача: Белікова К.Г. довіреність №01 від 21.04.2010

Середа Л.І. довіреність №б/н від 01.02.2010

відповідача: Радової С.О. довіреність №1 від 11.01.2010

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «РІН ЛТД» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «РІН ЛТД» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити, а саме: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя від 09 лютого 2010 року № /2 про визначення суми податкового зобов'язання за платежем податок на прибуток в розмірі 88 933,60 грн. в тому числі 59 425,00 грн. основний платіж, 29 508,60 грн. штрафних (фінансових) санкцій та від 30 жовтня 2009 року № /0 про визначення суми податкового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 71 308,50 грн., в тому числі 47 539 грн. основний платіж, 23 769,50 грн. штрафних (фінансових) санкцій, прийняті на підставі акту перевірки від 26.10.2009 № 125/23-1/13625948, як такі, що не відповідають чинному законодавству України, а також порушують права та охоронювані інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Рін ЛТД».

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив усно, вважає оскаржувані рішення такими, що відповідають вимогам чинного законодавства та просить відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача та відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що в період з 15.10.2009 по 21.10.2009 Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі м. Запоріжжя була проведена документальна виїзна перевірка позивача, щодо підтвердження відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків ТОВ «Делі Консалт» та ТОВ «Налєстра» за період з 01.07.2008 по 31.12.2008. За підсумками перевірки було складено акт від 26.10.2009 № 125/23-1/13625948, яким встановлено порушення п. 5.1 ст. 5, пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5, пп. 5.3.1, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 № 334/94-ВР, в результаті чого занижено податок на прибуток за період з 01.07.2008 по 31.12.2008 на загальну суму 59 425 грн., в т. ч. по періодах: ІІІ квартал 2008 року у сумі 57 386 грн.; ІV квартал 2008 року у сумі 2 039 грн. та порушення п. 1.3 ст. 1, пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» № 168/97-ВР від 03.04.1997, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 47 539 грн., у тому числі по періодах: липень 2008 року у сумі 284 грн., серпень 2008 року у сумі 44 075 грн., вересні 2008 року у сумі 1 449 грн., жовтні 2008 року у сумі 1 631 грн.

На підставі висновків вищевказаного акту перевірки 30 жовтня 2009 року Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі м. Запоріжжя були прийняті податкові повідомлення - рішення:

- № /0, яким ТОВ «Рін ЛТД» було визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на прибуток в сумі 89 137,50 грн., в тому числі 59 425,00 грн. основний платіж, 29 712,50 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № /0, яким ТОВ «Рін ЛТД» було визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в сумі 71 308,50 грн., в тому числі 47 539,00 грн. основний платіж, 23 769,50 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Позивач не погодившись з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями та відповідно до пп. 5.2.2 п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» подав адміністративне оскарження зазначених рішень до ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя, Державної податкової адміністрації Запорізької області, Державної податкової адміністрації України. Згідно рішення про результати розгляду повторних скарг від 09.02.2010 вих. № 399/10/25-020 Державна податкова адміністрація Запорізької області залишила без змін податкове повідомлення - рішення ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя від 30.10.2009 № /0 та скасувала податкове повідомлення - рішення ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя від 30.10.2009 № /0 в частині зайво застосованих штрафних санкцій у розмірі 203,9 грн. У зв'язку з чим, згідно п. 6.5 ст. 6 зазначеного Закону, 09 лютого 2010 року ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя було прийнято податкове повідомлення - рішення № /2, яким ТОВ «Рін ЛТД» було визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на прибуток в сумі 88 933,60 грн., в тому числі 59 425,00 грн. основний платіж, 29 508,60 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» №509-XII від 04.12.1990, посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку: направлення на перевірку, копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки. Також у відповідності до абзацу другого п. 1.2 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України № 327 від 10.08.2005, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 за № 925/11205, позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена в планах роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї із обставин, визначених Законом України «Про державну податкову службу в Україні» та іншими законодавчими актами.

Як свідчить зміст акту перевірки, відповідачем була проведена позапланова виїзна перевірка позивача за підставою, визначеною в п. 5 частини 6 ст. 111 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», згідно якої позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена в планах роботи органу державної податкової служби і проводиться за обставини виникнення потреби у перевірці відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту.

Так судом встановлено, що відповідач посилав на адресу позивача запити стосовно взаємовідносин позивача з ТОВ «Делі Консалт», ТОВ «Налєстра», ТОВ «Преста Гранд», ТОВ «Енджел графікс» за період з 01.01.2006 по 31.03.2009. Позивачем було надано відповідні пояснення з документальним підтвердженням, передбачених п. 5 частини 6 ст. 111 Закону України «Про державну податкову службу в Україні».

Згідно з п. 5.1 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», до валових витрат зараховуються суми будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формі, здійснених як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються платником податку для їх подальшого використання у господарській діяльності, під якою розуміється будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Пп. 5.2.1 п. 5.1 ст. 5 цього ж Закону зазначено, що до складу валових витрат включаються суми будь - яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті. При цьому, згідно п. 5.11 ст. 5 Закону установлення додаткових обмежень щодо віднесення витрат до складу валових витрат платника податку, крім тих, що зазначені у цьому Законі, не дозволяється. Відповідно до частини четвертої п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Так, Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств» передбачено, що підставою для віднесення до складу валових витрат сум витрат, понесених на придбання товарів (робіт, послуг), є сукупність таких умов, як реальне (фактичне) придбання товарів (робіт, послуг), використання придбаних товарів (робіт, послуг) у власній господарській діяльності, а також документальне підтвердження понесених витрат.

Позивачем були дотримано вищевказаних приписів Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» як підстави для віднесення до складу валових витрат сум витрат, понесених на придбання товарів у ТОВ «Делі Консалт» та ТОВ «Налєстра». Так, на підставі усної домовленості протягом липня - жовтня 2008 року ТОВ «Делі Консалт» було поставлено ТОВ «Рін ЛТД» проволоку СВ08Г2С діаметром 1,2 на загальну суму 30 241,72 гривень, в тому числі ПДВ 5 040,29 гривень, згідно видаткових накладних, перелік яких наведений в таблиці на аркуші 6 акту перевірки. За отримані товари ТОВ «Рін ЛТД» розрахувалося з ТОВ «Делі Консалт» у безготівковій формі на загальну суму 30 241,72 гривень. Також 18.08.2008 згідно договору купівлі - продажу № 12/08-08 від 12.08.2008 ТОВ «Налєстра» відпустила ТОВ «Рін ЛТД» лист металевий гарячекатаний на загальну суму 255 000,00 гривень, в тому числі ПДВ 42 500,00 гривень, за що ТОВ «Рін ЛТД» було здійснено повний розрахунок шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок ТОВ «Налєстра» (копії вказаних первинних документів, зважаючи на їх великий обсяг, будуть надані у судовому засіданні). Вказані фактичні обставини підтверджують реальне (фактичне) придбання товарів ТОВ «Рін ЛТД» у ТОВ «Делі Консалт» та ТОВ «Налєстра».

Судом встановлено, що використання придбаних товарів у власній господарській діяльності обумовлено тим, що проволока є для ТОВ «Рін ЛТД» витратним матеріалом, що використовується при роботі зварювальних напівавтоматів, лист металевий гарячекатаний - основною сировиною при виробництві металевих конструкцій та виробів, а видом діяльності позивача є кування, пресування, штампування, профілювання, порошкова металургія.

Так, матеріалами справи встановлено, що господарські операції з поставки були належним чином оформлені, всі документи були складені в момент проведення кожної господарської операції на бланках типової форми, мали обов'язкові реквізити, скріплені підписами відповідальних осіб і печаткою підприємства. Позивачем були виконані вимоги Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» для віднесення до складу валових витрат сум витрат, понесених на придбання товарів у ТОВ «Делі Консалт» та ТОВ «Налєстра» на загальну суму 237 701,43 грн.

Також судом встановлено, що в акті перевірки відповідач посилається на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.06.2009 у справі № 1-528/2009, як на доказ безпідставності віднесення ТОВ «Рін ЛТД» до складу валових витрат понесених на придбання у ТОВ «Делі Консалт» та ТОВ «Налєстра» товару витрат в загальному розмірі 237 701,43 грн.

Відповідно до статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Тобто, до відповідальності повинен бути притягнений правопорушник, а не особа, яка вступила з ним у договірні правовідносини і не порушила при цьому норми діючого законодавства України. Таким чином, позивач не може і не повинен нести відповідальність за діяння інших юридичних та фізичних осіб. Жодним діючим законодавчим або нормативним актом України не передбачається обов'язок покупця, а також не надано йому права перевіряти правомірність діяльності підприємств - контрагентів за господарськими договорами, мету діяльності їх посадових осіб, достовірність даних, вказаних постачальником в його первинних документах, а також контролювати показники податкової звітності іншого платника податку. Згідно статті 19 Конституції України ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Вищевказаною постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.06.2009 у кримінальній справі № 1-528/2009 не було встановлено здійснення незаконних операцій саме з позивачем. Так само ця постанова не містить спростування факту поставки товарів ТОВ «Рін ЛТД».

Згідно пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Не дозволяється включення до податкового кредиту будь - яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними (пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»). Пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» передбачено, що датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг). Також відповідно до пп. 7.2.4 п. 7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону.

З вищевказаного випливає, що нормами Закону України «Про податок на додану вартість» забороняється включати до складу податкового кредиту витрати по сплаті ПДВ, які не підтверджені податковими накладними, складеними зареєстрованими як платники податку особами.

Судом встановлено, що під час здійснення операцій між позивачем та ТОВ «Делі Консалт» та ТОВ «Налєстра», останні були зареєстрованими платниками податку на додану вартість, їм було присвоєно індивідуальні податкові номери платників податку на додану вартість. Крім того, анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість ТОВ «Делі Консалт» відбулося 30.11.2009 за причиною ненадання особою, зареєстрованою як платник податку, декларацій з цього податку протягом 12 послідовних податкових місяців. Що стосується ТОВ «Налєстра», то вказаний суб'єкт зареєстрований платником податку на додану вартість з 24.03.2008 та до теперішнього часу його свідоцтво не скасовано. Отже ТОВ «Делі Консалт» в податкові періоди: липень - жовтень 2008 року та ТОВ «Налєстра» - серпень 2008 року мали право нараховувати податок на додану вартість та складати податкові накладні.

Згідно Конституції України ст. 62 особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ст.72 КАС України зазначаються підстави для звільнення від доказування, а саме:

п. 2. обставини, визнані судом загальновідомими, не потрібно доказувати; п.3 обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання; 4 вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Вироку суду щодо визнання вини позивача не було. Крім того, позивачем були надані до суду докази, які підтверджують факт здійснення господарської діяльності з підприємствами, засновниками яких є фізичні особи по яких винесена постанова про припинення провадження по справі по амністії. Тобто вироку суду, який би був обов'язковим для суду та підтверджував вину позивача не має.

Частиною 2 статті 71 КАС України у справах про протиправність рішень суб'єктів владних повноважень обов'язок доказування правомірності таких рішень покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, висновки ДПІ у Шевченківському район м. Запоріжжя про порушення ТОВ «Рін ЛТД» п. 1.3 ст. 1, пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» є такими, що суперечать фактичним обставинам та положенням законодавства України. Відтак, є неправомірним нарахування податковим повідомленням - рішенням від 30 жовтня 2009 року № /0 суми податкового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 71 308,50 гривень, в тому числі 47 539,00 гривень основний платіж, 23 769,50 гривень штрафних (фінансових) санкцій, внаслідок чого суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 69-71, 158, 160- 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя № /2 від 09.02.2010 та №/0 від 30.10.2009.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги, якщо вони не були подані у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення її в повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова в повному обсязі виготовлена 11.06.2010.

Суддя /підпис/ О.В. Конишева