Справа № 800/11/15
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2015-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

19 січня 2015 року м. Київ справа № 800/11/15

Суддя Вищого адміністративного суду України Голубєва Г.К., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Президента України про оскарження бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2015 року позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з вказаним позовом, в якому просив:

- зобов'язати відповідача внести до Верховної Ради України подання про звільнення з посади членів Центральної виборчої комісії ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 у зв'язку з закінченням строку їх повноважень.

Дослідивши матеріали позову, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху з наступних підстав.

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 106 КАС України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно з частиною четвертою статті 105 КАС України, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги - це конкретні юридичні факти, з настанням яких суб'єкти публічного права вступають між собою у спірні правовідносини.

Частиною другою статті 106 КАС України встановлено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Відповідно до частини четвертої статті 18 КАС України Вищому адміністративному суду України як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України визначені у статті 171-1 КАС України.

Згідно із частиною першою статті 171-1 КАС України правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо:

1) законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України;

2) актів Вищої ради юстиції;

3) дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції;

4) рішень, дій чи бездіяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Частиною п'ятою статті 171-1 КАС України встановлено, що Вищий адміністративний суд України за наслідками розгляду справи може:

1) визнати акт Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України незаконним повністю або в окремій його частині;

2) визнати дії чи бездіяльність Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України протиправними, зобов'язати Верховну Раду України, Президента України, Вищу раду юстиції, Вищу кваліфікаційну комісію суддів України вчинити певні дії.

Визначений перелік повноважень Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції є вичерпним.

Вимогам позовної заяви про зобов'язання вчинити певні дії передує вимога про визнання протиправною бездіяльності відповідача з відповідним правовим обґрунтуванням. При цьому, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача мають бути пов'язані з вимогами про зобов'язання вчинити його певні дії.

Позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вказаним положенням законодавства.

Виходячи з положень, передбачених частинами першими статті 2, статті 17 КАС України, викладених у пункті 4 Рішення Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_15 щодо офіційного тлумачення положень, в тому числі частини третьої статті 17 КАС України, Кодекс адміністративного судочинства України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій. Адже відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У позовній заяві не зазначено зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 КАС України і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Не вказано, у чому саме полягає бездіяльність Президента України, як суб'єкта владних повноважень. Відсутні будь-які доводи стосовно допущення суб'єктом владних повноважень порушень закону під час здійснення владних управлінських функцій щодо позивача, не зазначено, у чому полягає порушення його прав, свобод та інтересів відповідним суб'єктом, не надано докази (або не зазначено причини неможливості їх подання) на підтвердження його порушених прав з боку відповідача саме при здійсненні ним владних управлінських функцій.

Слід звернути увагу позивача на те, що захисту підлягає фактично порушене право особи у публічно-правових правовідносинах з відповідачем і саме при здійсненні ним чітко визначених чинним законодавством владних управлінських функцій.

З огляду на наведене, позивачу необхідно привести позовні вимоги у відповідність до вимог статті 106 КАС України, з урахуванням положень статті 171-1 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи наведене, позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку, достатнього для усунення зазначених вище недоліків.

Роз'яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява буде повернута з підстав, передбачених пунктом 1 частини третьої статті 108 КАС України.

Керуючись частиною першою статті 108, статтею 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Президента України про оскарження бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків до 2 лютого 2015 року.

Роз'яснити, що у разі не усунення зазначених недоліків, позовна заява повертається особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і не підлягає оскарженню.

Суддя Г.К. Голубєва