Справа № 826/928/15
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2015-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 січня 2015 року 16:00 № 826/928/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В., при секретарі Суховій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за поданнямДержавної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Енергогруп»
прозупинення видаткових операції,
за участю:

представника позивача -Мельник А.А., Погрібний Р.В.

представника відповідача - Михаленко Л.С.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 23 січня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державна податкова інспекція у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - позивач) звернулась з поданням до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Енергогруп» (далі по тексту - відповідач) про зупинення видаткових операцій на рахунках відповідача згідно переліку, зазначеному в мотивувальній частині подання, крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов'язань платника податків, погашення податкового боргу.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач проти позову заперечив.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фактор Енергогруп» зареєстровано Головним управлінням юстиції у м. Києві 01.11.2010р. та перебуває на податковому обліку в ДПІ у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

На підставі норм статей 87, 88, 89, 91 ПК України позивачем 22.12.2014р. прийнято рішення про опис майна у податкову заставу №2136/10/2656-25-05.

Згідно ст. 91 ПК України та наказу №261 від 22.12.2014р. за відповідачем закріплено податкового керуючого - Зелінського В.О.

22 грудня 2014 року податковим керуючим складено Акт від 25.12.2014р. №12 опису майна в податкову заставу на підставі інформації з Єдиного державного реєстру прав на рухоме та нерухоме майно, що підтверджується відповідним витягом, наявним в матеріалах справи.

Відповідно до п. 91.3 статті 91 ПК України податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, здійснює перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом, одержує від боржника інформацію про операції із заставленим майном, а в разі його відчуження без згоди контролюючого органу (за умови, коли наявність такої згоди має бути обов'язковою згідно з вимогами цього Кодексу) вимагає пояснення від платника податків або його службових (посадових) осіб. У разі продажу в рахунок погашення податкового боргу майна платника податків, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право отримувати від такого платника податків документи, що засвідчують право власності на зазначене майно.

Згідно п. 89.5 статті 89 ПК України у разі якщо на момент складення акта опису майно відсутнє або його балансова вартість менша від суми податкового боргу, право податкової застави поширюється на інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому до погашення податкового боргу в повному обсязі.

Платник податків зобов'язаний не пізніше робочого дня, наступного за днем набуття права власності на будь-яке майно, повідомити контролюючий орган про наявність такого майна. Контролюючий орган зобов'язаний протягом трьох робочих днів з дня отримання зазначеного повідомлення прийняти рішення щодо включення такого майна до акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави та балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, або відмовити платнику податків у включенні такого майна до акта опису.

У разі якщо контролюючий орган приймає рішення про включення майна до акта опису, складається відповідний акт опису, один примірник якого надсилається платнику податків з повідомленням про вручення.

До прийняття відповідного рішення контролюючим органом платник податків не має права відчужувати таке майно.

У разі порушення платником податків вимог цього пункту він несе відповідальність згідно із законом.

Відповідно до п. 1.3 Положення про проведення перевірок стану збереження майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013р. №573, встановлено, що метою проведення перевірки стану збереження майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі, є встановлення фактичної (фізичної) наявності в платника податків такого майна та документального підтвердження його руху за даними бухгалтерського та податкового обліку, що ведеться платником податків.

Згідно п. 2.8 вказаного положення, перевірка стану збереження майна, платника податків, яке перебуває у податковій заставі, може проводитись шляхом візуального контролю наявності в такого платника майна і стану його збереження на момент проведення перевірки.

Даним положенням передбачено, що податковий керуючий попередньо повідомляє платника податків про проведення вказаної перевірки.

Відповідне повідомлення від 15.01.2015р. №336/10/26-56-25-05 надіслано позивачем на адресу підприємства.

Податковим керуючим Зелінським В.О. 21.01.2015р. здійснено вихід на податкову адресу підприємства з метою перевірки збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, з'ясування балансової вартості даного майна, перевірки щодо наявності іншого майна, на яке може застосовуватись податкова застава та, яке не включено до акту опису.

В обґрунтування поданого подання представник податкового органу зазначає, що відповідачем не виконано вимоги податкового керуючого щодо надання необхідних документів, допуску до фактичної перевірки майна та безпосередньо надання майна для огляду, на підставі чого останнім 21.01.2015р. складено Акт №3 про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим.

Також позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що у відповідності до норм п. 91.4 статті 91 ПК України у разі якщо платник податків, що має податковий борг, перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, такий податковий керуючий складає акт про перешкоджання платником податків виконанню таких повноважень у порядку та за формою, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та зобов'язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом. Строк, на який можуть бути зупинені видаткові операції, визначається судом, але не більше двох місяців.

Відповідач проти позивних вимог заперечив та зазначив, що майно, яке внесено до Акту опису майна, фізично не перебуває в офісному приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Боричів Тік, 35В, а є різними комплексами АКНКС, які знаходяться по всій території України.

Крім того, відповідач зазначив що, для звірки бухгалтерських документів для податкового керуючого були сформовані відповідачем відповідні оборотно - сальдові відомості, які податковий керуючий відмовився прийняти на тій підставі, що вказані документи повинні бути підписані керівником підприємства, скріплені печаткою та здані через канцелярію інспекції.

В судовому засіданні представник відповідача та свідок повідомили, що всі витребувані податковим керуючим документи були подані через канцелярію податкової інспекції, після проведення перевірки, а також їх копії були надані до суду під час судового засідання.

На думку суду, під час перевірки майна ТОВ «Фактор Енергогруп», яке описано у податкову заставу не було факту перешкоджання відповідачем виконанню податковим керуючим його повноважень, оскільки представник відповідача не відмовив податковому керуючому Зелінському В.О. в наданні документів.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами у справі, представник відповідача запропонував податковому керуючому виїхати на об'єкти які перебувають в податковій заставі та зазначив, що автомобілі перебувають в роз'їздах.

При цьому суд зазначає, що відповідач, відповідно до статті 92 ПК України має право користуватись майном, яке перебуває у податковій заставі без обмежень.

Так, в судовому засіданні представник відповідача надав копії договорів оренди транспортних засобів. При цьому вказав, що орендар перебуває в м. Коростень Житомирської області.

Відповідно до п. 3.4 Положення №573 у разі знаходження майна платника податків не за місцем обліку платника податків, а в іншій адміністративно-територіальній одиниці, до проведення перевірки стану збереження майна платника податків може бути залучено інший орган доходів і зборів.

Податковий керуючий мав право залучити інший орган доходів і зборів до проведення перевірки.

При цьому в судовому засіданні податковий керуючий пояснив, що ним такі заходи не здійснювались.

У зв'язку з тим, що перешкоджання платником податків виконанню повноважень податкового керуючого є оціночним поняттям, суд приходить до висновку, що ТОВ «Фактор Енергогруп» не чинило зазначені перешкоди під час перевірки податковому керуючому Зелінському В.О.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві, а тому в задоволенні подання має бути відмовлено повністю.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач в даному випадку не довів законності та обґрунтованості своїх вимог.

Частиною п'ятою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі відмови у задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, а також залишення адміністративного позову без розгляду судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок Державного бюджету України. Таким чином, судові витрати не підлягають стягненню з Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163, 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання Державній податковій інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В.В. Амельохін