Справа № 804/11247/14
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 січня 2015 рокусправа № 804/11247/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Державного підприємства «Виробниче об'єднання «Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року у справі № 804/11247/14 за позовом Державного підприємства «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім.. О.М.Макарова» до Спеціалізованої держаного податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м.Дніпропетровську Міжрегіонального управління Міндоходів про визнання дій протиправними та скасування податкової вимоги,-

в с т а н о в и В:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року відмовлено у задоволенні позову Державного підприємства «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім..О.М.Макарова» про визнання протиправними дії СДПІ з обслуговування ВПП у м. Дніпропетровську по винесенню вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ю-88-25 від 03.07.2014 року на суму недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 8 629 056,29 грн.; визнання протиправною та скасування вимогу про сплату боргу (недоїмки) СДПІ з обслуговування ВПП у м. Дніпропетровську № Ю-88-25 від 03.07.2014 року на суму недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 8 629 056,29 грн.

Постанова суду мотивована тим, що на час розгляду справи податкова вимога була самостійно відкликана відповідачем, у зв'язку з чим фактично відсутній предмет спору.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Державне підприємство «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім.. О.М.Макарова» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з'ясування обставин справи, просила скасувати постанову суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними дій Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів по винесенню вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-88-25 від 03.07.2014 року на суму недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 8629056, 29 грн. та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в цій частині. Апеляційна скарга обгрунтована тим, що відповідач мав право винести податкову вимогу лише після проведення документальної перевірки по сплаті єдиного внеску, оскільки таку перевірку проведено не було, то не було і правових підстав для прийняття вимоги. Крім того, позивач зазначає, що відповідно до чинного законодавства необхідною умовою для сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування є виплата заробітної плати (доходу, грошового забезпечення). З цих підстав позивач зазначає, що відповідачем не враховано тих обставин, які свідчать про заборгованість по виплаті заробітної плати, що є підставою для не сплати єдиного внеску. Тобто, позиція позивача полягає у тому, що обов'язок платника по сплаті єдиного внеску виникає лише у випадку фактичної виплати заробітної плати. Також позивач вказує на те, що у податковій вимозі ДПІ не зазначила період виникнення недоїмки, що не дозволяє підприємству визначитись з правильністю зазначених у вимозі сум.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що ДП "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" 16.06.2014 року подано звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб на суму нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за травень 2014 року.

Станом на 30.06.2014 року за особовим рахунком ДП "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" зі сплати єдиного внеску обліковувалась заборгованість в загальній сумі 8 629 056,29 грн.

03.07.2014 року на підставі облікової картки підприємства відповідачем сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-88-25.

Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що у зв'язку із зміною суми заборгованості підприємства по сплаті єдиного внеску відповідачем відкликано вимогу №Ю-88-25 від 03.07.2014р. Вказані обставини підтверджуються листом ДПІ (а.с.71). а також не заперечуються позивачем.

Встановивши такі обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення про відмову у задоволенні позову пославшись на те, що у зв'язку з відкликанням відповідачем оскарженої вимоги, фактично спірні правовідносини між сторонами припинили своє існування.

Не спростовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправною та скасування вимоги №Ю-88-25 від 03.07.2014р., позивач вказує на те, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено і у задоволенні вимог щодо визнання протиправними дій СДПІ по винесенню такої вимоги.

Дослідивши доводи позивача, якими обґрунтовувалась подана апеляційна скарга та з якими підприємство пов'язує неправомірність дій СДПІ, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Щодо доводів позивача про можливість винесення вимоги про сплату єдиного внеску лише за результатами проведення документальної перевірки, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та пп. 6 п. 4.3 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, яка затверджена Наказом Міндоходів України від 09.09.2013 р. № 455, нараховані за відповідний календарний місяць суми єдиного внеску сплачуються платниками не пізніше 20 числа наступного місяця незалежно від виплати заробітної плати та інших видів виплат, на суму яких нараховується єдиний внесок.

Відповідно до п. 6.2 Інструкції № 455 сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена платниками у строки, визначені відповідно до Закону підпунктом 6 пункту 4.3, абзацом другим підпункту 2, підпунктом 3 пункту 4.5 та підпунктом 2 пункту 4.6 розділу IV цієї Інструкції, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Відповідно до п. 6.3 Інструкції № 455 органи доходів і зборів надсилають платникам вимогу про сплату недоїмки в таких випадках:

якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника про суми доходу (прибутку) фізичних осіб - підприємців чи осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів у повідомленнях-розрахунках, де визначено суми єдиного внеску, які підлягають доплаті;

якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Отже, однією з підстав для прийняття податкової вимоги є те, що платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.

Додатком 4 до Інструкції № 455 затверджено типову форму Вимоги про сплату боргу (недоїмки) по єдиному соціальному внеску. Типова форма вимоги, містить в собі підстави винесення податкової вимоги «Відповідно до статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та на підставі картки особового рахунку платника, акта перевірки від...».

Як встановлено матеріалами справи, вимога від 03.07.2014 р. № Ю88-25 винесена саме на підставі картки особового рахунку ДП «ВО «Південний машинобудівний завод ім..О.М. Макарова» з якої вбачається, що станом на 30.06.2014р. підприємство мало недоїмку по сплаті єдиного внеску у розмірі 8 629 056,29 грн. (а.с.146).

Таким чином, доводи позивача щодо можливості винесення вимоги про сплату єдиного внеску лише за результатами проведення документальної перевірки є необґрунтованими.

Щодо доводів позивача про наявність у підприємства обов'язку сплачувати єдиний внесок лише у випадку виплати заробітної плати, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до ч. 8 ст. 9 даного Закону, платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

Частинами 11, 12 ст. 9 Закону закріплено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Також відповідно до пп. 6 п. 4.3 Інструкції №455 нараховані за відповідний календарний місяць суми єдиного внеску сплачуються платниками не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа місяця, незалежно від виплати заробітної плати та інших виплат, на суми яких нараховується єдиний внесок.

Тобто, законодавство не пов'язує виникнення у платника обов'язку по сплаті єдиного внеску з фактом виплати заробітної плати, навпаки, законом визначено, що єдиний внесок має бути сплачений у визначений строк, у спірному випадку до 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом, при цьому незалежного від того, чи фактично була виплачена заробітна плата.

Таким чином, доводи позивача про наявність у підприємства обов'язку сплачувати єдиний внесок лише у випадку виплати заробітної плати є необґрунтованими.

Не можуть бути підставою для висновку щодо неправомірності дій СДПІ і доводи позивача про те, що у вимозі відповідачем не зазначено період виникнення недоїмки по сплаті єдиного внеску. У разі незрозумілості періодів за які визначена недоїмка, платник не позбавлений права на отримання такої інформації у контролюючого органу, що передбачено п.1 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

З огляду на викладені обставини справи, враховуючи доводи, які приведені позивачем в якості обґрунтування своєї правової позиції, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про задоволення позову, в частині заявлених вимог щодо визнання протиправними дій СДПІ по винесення вимоги.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу державного підприємства «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім.О.М.Макарова» залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року у справі №804/11247/14 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому ст..212 КАС України.

(Повний текст ухвали виготовлено 21.01.2015 р.).

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк