Справа № 813/8269/14
Суддя: Шинкар Т.І.
Дата ухвалення: 2015-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року Справа № 876/11600/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шинкар Т.І.,

суддів Ільчишин Н.В., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Секісуі СПР Констракшн ГМБХ на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2014 року про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі у справі №813/8269/14 за позовом Секісуі СПР Констракшн ГМБХ до Відділу державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції, третя особа Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

03.12.2014р. Секісуі СПР Констракшин ГМБХ звернулось в суд з позовом до Відділу Державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції (далі - ВДВС Самбірського МУЮ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області (далі - Управління), просило визнати неправомірною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №43209193, винесену 06.05.2014р. заступником начальника ВДВС Самбірського МУЮ Шугайло О.Г.; зобов'язати заступника начальника ВДВС Самбірського МУЮ Шугайло О.Г. винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження за заявою ОСОБА_3.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 04.12.2014р. відмовлено у відкритті провадження у справі.

Не погоджуючись з ухвалою судді суду першої інстанції, Секісуі СПР Констракшин ГМБХ подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу судді Львівського окружного адміністративного суду від 04.12.2014р. та направити справу для продовження розгляду. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що позивачем у справі є учасник товариства-боржника, який не є стороною чи представником сторони виконавчого провадження, що виключає можливість оскарження дій та рішень державного виконавця до суду загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства. Крім того, позивач не є суб'єктом, який може подати скаргу на дії чи рішення державного виконавця в порядку передбаченому ст.181 КАС України. До того ж, оскільки однією зі сторін є орган державної влади, то справа підсудна окружному адміністративному суду згідно з ст.18 КАС України.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, хоча належним чином повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення судді суду першої інстанції скасувати та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті виконавчого провадження в адміністративній справі суддя суду першої інстанції виходив з того, що позивачем оскаржується рішення Відділу державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції під час виконання судового рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області, ухваленого за правилами ЦПК України, а тому позивачу, як боржнику у виконавчому провадженні необхідно звернутись до суду, який видав виконавчий документ, із скаргою в порядку цивільного судочинства.

З таким висновком колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується враховуючи наступне.

Згідно з ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.1 ст.181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Статтею 7 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV) визначено перелік учасників виконавчого провадження та осіб, які залучаються до проведення виконавчих дій. Учасниками виконавчого провадження є державний виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерти, спеціалісти, перекладачі, суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання. Для проведення виконавчих дій державний виконавець за необхідності залучає понятих, працівників органів внутрішніх справ, представників органів опіки і піклування, інших органів та установ у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 8 цього Закону передбачено, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

При цьому, до сторін, які можуть оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, належать також їх представники за законом чи договором (ст.9 Закону № 606-XIV).

Відповідно до ч.1 ст.82 Закону №606-XIV рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010р. №3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» зі змінами (далі - Постанова №3), суди при визначенні юрисдикції повинні виходити з того, що до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених частиною другою статті 17 Закону №606-XIV, крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження.

Частиною четвертою статті 82 Закону №606-XIV встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Таким чином, до юрисдикції адміністративних судів належать усі справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень на підставі виконавчих документів, виданих судами всіх юрисдикцій, за винятком тих, які видано загальними та господарськими судами у разі звернення до суду сторін відповідного виконавчого провадження чи їхніх представників.

Абзацом 4 п.9 Постанови №3 визначено, що справи за позовами інших учасників виконавчого провадження чи осіб, які залучаються до проведення виконавчих дій під час виконання таких виконавчих документів, підсудні окружним адміністративним судам. Територіальна підсудність таких справ визначається відповідно до положень статті 19 КАС України.

Відповідно до оскаржуваної Постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.05.2014р. ВП №43209193 виконавче провадження відкрито з виконання виконавчого листа-дубліката №2-885/2009, виданого Самбірським міськрайонним судом Львівської області про стягнення з АП ТзОВ «Рамбер Україна» в користь ОСОБА_3 1 780 000,00грн. та судових витрат у розмірі 17 800,00 грн., судового збору та 250,00 грн. витрат, пов'язаних з інформаційно-технічним забезпеченням.

Згідно з ч.5 ст.89 ЦК України, зміни до установчих документів юридичної особи, які стосуються відомостей, включених до єдиного державного реєстру, набирають чинності для третіх осіб з дня їх державної реєстрації.

Відповідно до ч.2 ст.140 ЦК України учасники товариства з обмеженою відповідальністю не відповідають за його зобов'язаннями і несуть ризик збитків, пов'язаних з діяльністю товариства, у межах вартості своїх вкладів.

Доданими до апеляційної скарги копіями виписки з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та штампом на копії додатку до статуту, що вносить зміни до Статуту АП ТОВ «Рамбер-Україна» щодо складу учасників товариства підтверджено, що апелянт Секісуї СПР Констракшн ГМБХ став учасником АП ТзОВ «Рамбер Україна» та набув прав та обов'язків учасника вказаного Товариства з 25.11.2014р.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Згідно з п.1 ч.2 цієї статті, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Частиною 2 ст.18 КАС України встановлено, що окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Аналіз законодавчих положень та обставин справи дозволяє колегії суддів дійти висновку, що апелянт не є боржником у вказаному виконавчому провадженню, а тому в силу приписів ст.2, 17-19 КАС України, частини четвертою статті 82 Закону №606-XIV та положень п.10 Постанови, згідно якого всі адміністративні справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, вчинених під час проведення виконавчих дій, розглядаються з особливостями, установленими статтею 181 КАС України, даний спір підсудній Львівському окружному адміністративному суду.

Згідно п.3 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання, що приймаючи ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі, суддею суду першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що є наслідком задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваної ухвали як такої, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленню справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.160, 195, 197, 199, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Секісуі СПР Констракшн ГМБХ - задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2014 року про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі у справі №813/8269/14 скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т.І. Шинкар

Судді: Н.В. Ільчишин

М.А. Пліш