Справа № 806/5063/14
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Капинос О.В.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

"20" січня 2015 р. Справа № 806/5063/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В.

Охрімчук І.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "26" листопада 2014 р. у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області до Поліської дослідної станції ім. О.М. Засухіна інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України про стягнення коштів ,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2014 року Управління Пенсійного фонду України в Малинському районі звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з Поліської дослідної станції ім. О.М. Засухіна інституту картоплярства Української академії аграрних наук заборгованість в сумі 7279,52 грн., що є різницею між сумою пенсій, призначених науковим працівникам цієї станції відповідно до Закону України "Про науково-технічну діяльність" та сумою пенсій, обчислених відповідно до інших законодавчих актів, на які мають право зазначені особи. за період з серпня по вересень 2014 року.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 26.11.2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою позов задовольнити.

В судове засідання представники сторін не з'явилися. Про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" від 13.12.1991 року № 1977-XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1977) встановлено, що держава встановлює для наукових (науково-педагогічних) працівників, які мають необхідний стаж наукової роботи, пенсії на рівні, що забезпечує престижність наукової праці та стимулює систематичне оновлення наукових кадрів.

Згідно ст. 6 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії або каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини чи при виконанні інших обов'язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов'язку.

Отже, у разі, якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність" та інших законодавчих актів, призначається одна пенсія за її вибором.

При цьому, частина 9 статті 24 Закону № 1977 передбачає, що різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується:

для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів державного бюджету;

для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом;

для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

Суд встановив, що до березня 2004 року існувала Поліська дослідна станція ім. О.М. Засухіна інституту картоплярства УААН. 22 березня 2004 року вона була реорганізована, на базі частини її майна була створена державна бюджетна наукова установа - Поліський науково-дослідний центр інституту картоплярства УААН, який в 2006 році був перейменований на Поліську дослідну станцію ім. О.М. Засухіна інституту картоплярства Української академії аграрних наук.

Позивач вважає, що відповідач, як один з правонаступників, зобов'язаний сплачувати 50% різниці між пенсіями колишніх наукових працівників, які працювали на станції до 2002 року, оскільки колишня станція була державною небюджетною установою.

Відповідно до пункту 4 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 березня 2004 р. N 372 Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, у разі ліквідації або зміни власника підприємства, установи, організації чи вищого навчального закладу III - IV рівнів акредитації різниця у розмірі пенсії фінансується за рахунок коштів їх правонаступників у порядку, що діяв стосовно цих підприємств, установ, організацій та закладів до моменту ліквідації або зміни власника.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що, оскільки, фінансування оплати праці наукових працівників Поліської дослідної станції ім. О.М. Засухіна інституту картоплярства УААН до її реорганізації (2004 рік) повністю здійснювалось із загального фонду Державного бюджету відповідно повністю за рахунок коштів державного бюджету повинна фінансуватись і різниця між сумою призначеної за названим вище Законом пенсії та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник.

Суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято судом першої інстанції з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "26" листопада 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області пл. Соборна, 12 А, м. Малин, Житомирська область,11601

3- відповідачу/відповідачам: Поліська дослідна станція ім.О.М.Засухіна інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України с.Федорівка, Малинський район, Житомирська область,11610

- ,