Справа № 822/729/14
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2015 року м. Київ К/800/30296/14

К/800/30630/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5, як представника ОСОБА_4

на постанову Хмельницького адміністративного суду міста Києва від 25 березня 2014року

та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2014року

у справі №822/729/14

за позовом до третя особа проОСОБА_4 Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_6, ОСОБА_7, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_6 (далі по тексту Державний реєстратор), яким просила скасувати рішення відповідача від 09.01.2014 р. щодо відмови у реєстрації припинення права власності на земельну ділянку ОСОБА_7, розташованої за адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер :01:003:0667, площею 0,0704 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та зобов'язати Державного реєстратора Державної реєстраційної служби ОСОБА_6 від 09.01.2014 р. зареєструвати припинення права власності ОСОБА_7 на вищевказану земельну ділянку поданою позивачем заявою від 01.12.2013 року.

Постановою Хмельницького адміністративного суду міста Києва від 25 березня 2014року у справі №822/729/14 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2014року у справі №822/729/14 рішенні суду першої інстанції скасовано в частині обґрунтування підстав зазначених в мотивувальній частині. В решті постанову Хмельницького окружного адміністративного суду 25.03.2014 року залишено без змін.

При ухваленні рішень суди першої та апеляційної інстанцій виходили з недоведеності позивачем своїх вимог, оскільки приймаючи рішення від 09.012014 року Державний реєстратор правомірно відмовив у реєстрації припинення права власності на земельну ділянку.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, як представника ОСОБА_4, звернулись до Вищого адміністративного суду України з касаційними скаргами, в яких, посилаючись на порушення судами норм частини 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», просять вищезазначені судові рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Державний реєстратор подала до Вищого адміністративного суду України заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_4, в якому наголошувала на відповідності судових рішень обставинам справи та вимогам законодавства України, просила залишити касаційну скаргу без задоволення, судові рішення - без змін.

Справу розглянуто в попередньому судовому засіданні з врахуванням повноважень суду, встановлених частиною 3 статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційних скарг та заперечення, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і наданої ними правової оцінки обставин у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 14.05.2013року визнано незаконним рішення виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області №90 від 16.03.1995 року у частині передання безкоштовно у приватну власність ОСОБА_8 земельної ділянки площею 0,0704 га в АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку та ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,0417 га у АДРЕСА_2; визнано недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0704 га в АДРЕСА_1, виданий Славутською міською радою на підставі рішення виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області №90 від 16.03.1995 р. ОСОБА_8 20 березня 1995 р. та державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0417 га за адресою АДРЕСА_2, виданий Славутською міською радою на підставі рішення виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області №90 від 16.03.1995 р. ОСОБА_4 20 березня 1995 року; визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом: на земельну ділянку площею 0,0704 га за адресою в АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку, видане державним нотаріусом Славутської державної нотаріальної контори 15.02.2008 року ОСОБА_7 після смерті чоловіка ОСОБА_8.

ОСОБА_4 02.12.2013 року звернулась до Державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права власності - припинення права власності на земельній ділянці, що розташована за адресою АДРЕСА_1.

09.01.2014 року Державним реєстратором прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №9778369.

В рішенні зазначено, що пунктами 39-40 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 22.06.2001 р. №703 встановлено порядок припинення права власності на нерухоме майно. З поданих документів не встановлено факту знищення нерухомого майна або відмови власника, таким чином, подані документи не відповідають вимогам та не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Переглядаючи судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, з урахуванням доводів касаційних скарг та заперечень, колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

Відповідно до пункту 39 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 22.06.2011 р. №703, для проведення державної реєстрації припинення права власності на нерухоме майно у зв'язку з його знищенням заявник, крім документів, що зазначені у пункті 28 цього Порядку, подає органові державної реєстрації прав технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна та підтверджує факт його знищення. Документи, що зазначені у пункті 27 цього Порядку, заявник не подає.

Державний реєстратор одночасно з прийняттям відповідного рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приймає рішення про закриття розділу Державного реєстру прав та реєстраційної справи, відкритих щодо такого об'єкта нерухомого майна.

Державний реєстратор оформляє рішення про закриття розділу Державного реєстру прав та реєстраційної справи на знищений об'єкт нерухомого майна в одному примірнику.

Державний реєстратор закриває розділ Державного реєстру прав та реєстраційну справу на знищений об'єкт нерухомого майна після долучення до неї відповідних документів.

У разі наявності державної реєстрації інших речових прав або їх обтяжень на таке нерухоме майно орган державної реєстрації прав у день прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень надсилає правонабувачеві такого майна, обтяжувачеві чи особі, в інтересах якої встановлено обтяження, письмове повідомлення про проведення державної реєстрації припинення права власності на нерухоме майно у зв'язку з його знищенням.

Згідно пункту 40 вказаного вище порядку, під час проведення державної реєстрації припинення права власності на нерухоме майно у зв'язку з відмовою від права власності орган державної реєстрації прав у день прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень надсилає органові місцевого самоврядування, на території якого розташоване таке майно, а також правонабувачеві, обтяжувачеві чи особі, в інтересах якої встановлено обтяження, права та обтяження прав яких зареєстровані відповідно до вимог цього Порядку, письмове повідомлення про проведення державної реєстрації припинення права власності на нерухоме майно у зв'язку з відмовою від права власності.

Судами попередніх інстанцій в рішеннях обґрунтовано звернуто увагу, що порядок проведення державної реєстрації припинення права власності на нерухоме майно визначений вказаними вище пунктами 39, 40 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Враховуючи перелік виключних підстав для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень, визначених частиною 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спірне рішення Державного реєстратора від 09.01.2014 року є правомірним, оскільки здійснення державної реєстрації прав власності ОСОБА_7 19.02.2013 року відбулось на законним підставах.

Судова колегія Вищого адміністративного суду України наголошує, що відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень не позбавляє заявника права повторно звернутися із заявою за умови усунення перешкод для державної реєстрації прав та їх обтяжень.

В касаційній скарзі ОСОБА_4 стверджує, що суди попередніх інстанцій, відмовляючи їй в задоволенні позовних вимог щодо скасування запису про право власності ОСОБА_7 на земельну ділянку, ігнорують рішення Славутського міськрайонного суду від 14.05.2013 року.

З цього приводу колегія суддів касаційної інстанцій вказує наступне.

В своєму позові ОСОБА_4 просила скасувати рішення відповідача від 09.01.2014 р. щодо відмови у реєстрації припинення права власності на земельну ділянку ОСОБА_7 та зобов'язати Державного реєстратора зареєструвати припинення права власності. В мотивувальній частині касаційної скарги позивач вказує зміст своїх позовних вимог - скасування запису про право власності ОСОБА_7

Припинення права власності та скасування запису про право власності є різними за своєю суттю та змістом юридичні категорії. В зв'язку з чим судова колегія вважає за доцільне поставити перед ОСОБА_4 питання, чи співвідноситься між собою зміст заявлених до захисту прав в цій адміністративній справі, та суть тих прав, які хоче захистити позивач, а саме скасування запису про право власності ОСОБА_7

З огляду на вищенаведене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що адміністративними судами правозастосування відбулось із дотримання норм діючого законодавства та з повним, достовірним, неупередженим та об'єктивним з'ясуванням обставин справи.

Відповідно статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, судова колегія Вищого адміністративного суду України вважає, що доводи касаційних скарг не спростовують висновків, викладених в оскаржуваних судових рішеннях, вони ґрунтуються на вимогах норм матеріального та процесуального законодавства, підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційни скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5, як представника ОСОБА_4 - відхилити.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2014року у справі №822/729/14 - залишити без змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та у порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: