Справа № 755/25289/14-а
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

22 січня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

суддів: Ганечко О.М.,

Хрімлі О.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 03 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва про зобов'язання призначити пенсію, -

В С Т А Н О В И В :

Главою 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено особливості провадження в окремих категоріях адміністративних справ. Зокрема, ч. 1 ст.183-2 КАС України, яка є імперативною нормою, встановлюється перелік адміністративних справ щодо яких обов'язково застосовується скорочене провадження. Проте, частиною другою цієї статті передбачається можливість розгляду в скороченому провадженні за умови, що вимоги не стосуються прав, свобод, інтересів та обов'язків третіх осіб. Тобто лише у випадку залучення до участі у справі третіх осіб адміністративна справа не може бути розглянута в скороченому провадженні.

Крім того, зазначені у ч. 1 ст.183-2 КАС України адміністративні справи, щодо яких застосовується скорочене провадження, можуть бути розглянуті не у скороченому провадженні у випадку, передбаченому ч. 4 ст.183-2 цього Кодексу з обов'язковим постановленням відповідної ухвали.

При відкритті провадження в адміністративних справах за позовними вимогами, зазначеними у ч. 1 ст.183-2 КАС України, суди першої інстанції мають зазначати, що саме скорочене провадження відкривається в адміністративній справі, а постанови суду першої інстанції за результатом розгляду таких справ мають містити виключно відомості, зазначені у частині шостій цієї статті.

Тому порушення судом першої інстанції особливості провадження справи, а саме розгляд її не у скороченому провадженні, не є перешкодою для апеляційного її розгляду в порядку письмового провадження, в зв'язку з чим і оскарження постанови суду першої інстанції здійснюється в порядку, передбаченому ч.ч. 8-10 ст.183-2 КАС України.

Крім того, порушення судом першої інстанції норм процесуального права не призвели до неправильного вирішення справи.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 грудня 2014 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю. Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції були неповно з'ясовані всі обставини, що мали суттєве значення для вирішення справи та допущені порушення норм матеріального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

02.07.2014 року ОСОБА_3 звернувся до УПФУ у Дніпровському районі м. Києва з заявою про призначення йому пенсії за вислугою років.

Листом від 22.08.2014 року № 14852/08 начальником управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва, з посиланням на розпорядження № 857, було відмовлено ОСОБА_3 в призначенні пенсії за вислугою років, у зв'язку з відсутністю необхідного стажу роботи.

Надаючи правову оцінку обставинами справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Статтею 33 Основ законодавства України про охорону здоров'я передбачено, що громадянам України надається лікувально-профілактична допомога поліклініками, лікарнями, диспансерами, клініками науково-дослідних інститутів та іншими акредитованими закладами охорони здоров'я, службою швидкої медичної допомоги, а також окремими працівниками, які мають відповідну ліцензію.

Постановою Кабінету Міністрів України № 765 від 15.07.1997 року затверджено Порядок державної акредитації закладу охорони здоров'я.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку державної акредитації закладу охорони здоров'я, державна акредитація закладу охорони здоров'я - це офіційне визнання статусу закладу охорони здоров'я, наявності в ньому умов для надання певного рівня медико-санітарної допомоги, підтвердження його відповідності встановленим критеріям та гарантії високої якості професійної діяльності. Акредитації піддягають незалежно від форм власності усі заклади охорони здоров'я.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 765 від 15.07.1997 року зобов'язано Міністерство охорони здоров'я України, Міністерство охорони здоров'я Автономної Республіки Крим, обласні, Київську та Севастопольську міські державні адміністрації забезпечити проведення державної акредитації всіх закладів охорони здоров'я до 2000 року.

Всі заклади охорони здоров'я, в яких працював позивач, мають акредитаційні сертифікати, зокрема, це ТОВ «Центр адиктологічної медицини», ДП «Аметист-1» ТОВ «Профілактичні центр», ТОВ «Армада», ДП «Профмед» ТОВ «Профілактичний центр».

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що тривалість спеціального стажу його роботи в галузі охорони здоров'я лікарем з 01.08.1984 року по 23.11.2013 року складає більш ніж 25 років, що є підставою для призначення пенсії за вислугою років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Доводи управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва про те, що періоди роботи позивача в ДП «Аметист-1» ТОВ «Профілактичні центр» з 07.03.2009 року по 30.09.2009 року, з 20.01.2010 року по 31.05.2011 року, з 07.02.2012 року по 25.06.2013 року не співпадають із строком дії акредитаційного сертифіката цієї установи, а тому не можуть бути зараховані до стажу роботи ОСОБА_3 за вислугою років, є необґрунтованими, оскільки зазначені періоди роботи позивача та період дії акредитаційного сертифіката ДП «Аметист-1» ТОВ «Профілактичні центр» не підлягають співставленню та не залежать один від одного при обчисленні та нарахуванні йому пенсії за вислугою років.

Оскільки позивач має необхідний стаж роботи в галузі охорони здоров'я, який дає йому право на пенсію за вислугою років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", то відповідачем неправомірно прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального права, а тому, у відповідності до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 03 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку, визначеному ст. 254 КАС України та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Ганечко О.М.

Хрімлі О.Г.

.

Головуючий суддя Коротких А. Ю.

Судді: Хрімлі О.Г.

Ганечко О.М.