Справа № 758/11389/14-а
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
15 січня 2015 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого суддіГубської О.А.
суддів Парінова А.Б., Грибан І.О.
при секретарі судового засіданняНечай Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Подільському районі міста Києва на постанову Подільського районного суду міста Києва від 3 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Подільському районі міста Києва про визнання дій неправомірними та перерахунок пенсії, -
Позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Подільському районі міста Києва в якому просив: скасувати рішення відповідача про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС із зменшенням пенсійного віку на 10 (десять) років, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва призначити позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС із зменшенням пенсійного віку на 10 (десять) років, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 3 травня 2014 року, та здійснити виплату пенсії.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в травні 2014 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року, проте отримав відмову, яку відповідач мотивував тим, що ним не були надані первинні документи, які б підтверджували період перебування та факт здійснення оплати у зоні відчуження.
Постановою Подільського районного суду міста Києва від 3 грудня 2014 року позовні вимоги задоволено повністю.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, а також невідповідність висновків суду обставинам справи, просив його скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.
Позивачем подано письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких він просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.
Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.
Згідно ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, постанова суду - без змін з таких підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ІІ категорії, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією посвідчення серії НОМЕР_1 .
У травні 2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС із зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Вважаючи таку відмову неправомірною, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанцій виходив з того, що право позивача на призначення пенсії на пільгових умовах підтверджується наданими документами та посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-ї категорії, яке видане у встановленому порядку, на час звернення він досяг 50 річного віку.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів на 10 років.
Відповідно ст. 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями.
Згідно п.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, до заяви про призначення пенсії додаються такі документи посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
З матеріалів справи вбачається, що з 12.12.1985 року позивач працював у "Автобазі № 1" Київського автотресту, що підтверджується в тому числі копією трудової книжки позивача, а також довідкою від 10.09.2014 року ПАТ "Автобаза № 1".
При цьому судом встановлено, що протягом роботи в названій установі позивач 3, 4, 9 травня 1986 року здійснював перевезення вантажів до території Чорнобильської АЕС.
На підтвердження вказаних обставин в матеріалах справи наявні надані ОСОБА_1 : довідка про те, що він був безпосередньо зайнятий на роботах, передбачених постановою ЦК КПСС, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 23.12.1987 року, постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 року у період 03.05.1986 року, 04.05.1986 року та 09.05.1986 року, наказ "Автобази №1" Київського автотресту від 08 травня 1986 року "Про ліквідацію наслідків Чорнобильської катастрофи", наказ "Автобази №1" Київського автотресту від 16 травня 1986 року "Про виплату на нагороди водіїв за роботу у святкові дні по ліквідації наслідків аварії в районі Чорнобильської АЕС".
Отже, ОСОБА_1 надав до управління Пенсійного фонду України в Подільському районі міста Києва усі можливі документи на підтвердження того, що він 3, 4 та 9 травня 1986 року брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем доведено його право на пільгову пенсію зі зменшенням пенсійного віку на 10 років, зокрема, у зв`язку із підтвердженістю обставин щодо роботи позивача в зоні відчуження протягом певного періоду з моменту аварії до 1 липня 1986 року.
Крім того, відповідно до положень частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України у даному випадку правомірність свого рішення має довести саме суб`єкт владних повноважень.
З огляду на те, що відповідач не спростував належність та достатність для підтвердження спеціального трудового стажу наданих позивачем документів, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та призначення позивачу пенсії зі зменшенням пенсійного віку.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.
Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд
Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Подільському районі міста Києва на постанову Подільського районного суду міста Києва від 3 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Подільському районі міста Києва про визнання дій неправомірними та перерахунок пенсії - залишити без задоволення, а постанову Подільського районного суду міста Києва від 3 грудня 2014 року - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддіА.Б Парінов

І.О. Грибан

Повний текст ухвали виготовлено 19 січня 2015 року.

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Парінов А.Б.

Грибан І.О.