Справа № 820/20020/14
Суддя: Бездітко Д.В.
Дата ухвалення: 2015-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

12 січня 2015 р. № 820/20020/14

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - Судді Бездітка Д.В.,

при секретарі судового засідання - Ділбарян А.О.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Поярко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3

до Головного управління Міндоходів у Харківській області

про визнання протиправним та скасування наказу ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Фізична особа - підприємець ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача, Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Міндоходів у Харківській області №406 від 26.11.2014 р.

Позивач обґрунтовував свої позовні вимоги тим, що вважає дії Головного управління Міндоходів у Харківській області по прийняттю наказу №406 від 26.11.2014 р. "Про організацію проведення фактичних перевірок" такими, що порушують вимоги Податкового кодексу України, що є підставою для його скасування.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві, зазначив, що права позивача не порушені.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в їх задоволенні відмовити. Згідно наданих до суду письмових заперечень пояснив, що оскаржуваний в даній справі наказ Головного управління Міндоходів у Харківській області №406 від 26.11.2014 р. є цілком законним та обґрунтованим, відповідає чинному податковому законодавству України, а позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 75.1. ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Так, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). (п.п.75.1.3 п.75.1 ст. 75 Податкового кодексу України).

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). (п.80.1 ст.80 Податкового кодексу України).

Згідно з п.п.80.2.3 п.80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності визначених Кодексом обставин, зокрема, письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування.

Судом встановлено, що 18.11.2014 року на адресу Головного управління Міндоходів у Харківській області надійшла скарга громадянина ОСОБА_4 від 10.11.2014 року за вх. №С/3893 щодо можливих порушень порядку проведення касових операцій Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 при здійсненні господарської діяльності в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою ТЦ «Барабашова» (магазин №23).

Головним управлінням Міндоходів у Харківській області винесено наказ №406 від 26.11.2014 р. про організацію проведення фактичної перевірки Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 з метою здійснення контролю за дотриманням суб'єктами господарювання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, виробництва та обігу підакцизних товарів на підставі п.п.80.2.3 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України.

Однією з обов'язкових обставин для призначення та проведення перевірки за п.п.80.2.3 п.80.2 ст. 80 Податкового кодексу України є наявність письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування.

Таким чином, суд приходить до висновку, що за наслідками надходження на адресу Головного управління Міндоходів у Харківській області звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення касових операцій, наказ ГУ Міндоходів у Харківській області №406 від 26.11.2014 р., складений відповідачем на підставі п.п.80.2.3 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України правомірно.

Крім того, як встановлено судом, Головним управлінням Міндоходів у Харківській області складено акт не допуску Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 до проведення фактичної перевірки від 04.12.2014 р. №37/223/НОМЕР_1 посадових осіб органу державної податкової служби, що не заперечувалося ані представником позивача, ані представником відповідача.

У встановлений в оскаржуваному наказі строк для проведення перевірки, перевірка проведена не була, отже наказ не виконаний та вичерпав свою дію в часі.

Суд звертає особливу увагу на те, що позивач не надав вмотивованих доказів про порушення його прав та інтересів через прийняття контролюючим органом оскаржуваного наказу, крім того, в судовому засіданні не вказав норми податкового законодавства, порушені контролюючим органом та зазначив, що його права взагалі не були порушені.

В даному випадку суд зазначає, що права позивача взагалі не порушені, не встановлено судом шкоди завданої наказом, яка б вплинула на господарську діяльність фізичної особи - підприємця.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст.86).

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням вищевикладених обставин, перевіривши оскаржуваний в даній справі наказ Головного управління Міндоходів у Харківській області №406 від 26.11.2014 р., суд дійшов до висновку, що дії контролюючого органу з його прийняття не порушують приписи п.п.80.2.3 п. 80.2 ст.80 Податкового кодексу України, перевірка за вказаним наказом проведена не була, права позивача не порушені, в зв'язку з чим позовні вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України у разі ухвалення судового рішення на користь сторони, яка є суб'єктом владних повноважень, сплачений судовий збір позивачу не повертається.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160,161,162,163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 16 січня 2015 року.

Суддя Д.В. Бездітко