Справа № 1003/9705/12
Суддя: Протасова О. М.
Дата ухвалення: 2015-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1003/9705/12
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Протасова О. М. ,

при секретарі - Снігур С. В.,

розглянувши у відкеритому судовому запсіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Пилипчанської сільської ради Білоцерківського району Київської області, треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання рішення неправомірним,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з цим позовом та просила визнати неправомірним рішення Пилипчанської сільської ради №11-160 від 29.12.2011 року, яким було вирішено облаштувати проїзд до земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що знаходяться в АДРЕСА_1.

Зазначила, що право власності на земельну ділянку площею 0,982 га, щодо якої виник спір, виникло у неї на підставі договору дарування від 21.10.2009, за ким ОСОБА_5 подарувала їй зазначену земельну ділянку, кадастровий №:02:013:0018., належну ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №922259, зареєстрованому в Книзі запису державних актів на право приватної власності на землю 22.04.2008. Про договір дарування було зроблено відповідну відмітку у вказаному Державному акті та зареєстровано 21.04.2010 р. в Поземельній книзі в Управлінні Держкомзему у Білоцерківському районі. Рішенням від 06.12.2011 р. Білоцерківського міськрайонного суду Державний акт на право власності ОСОБА_5 на вказану земельну ділянку був визнаний недійсним, після чого рішенням від 29.12.2011 р. №11-160 Пилипчанська сільська рада вирішила облаштувати проїзд шириною 4 м. до земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зазначивши, що із земель присадибного фонду, а фактично по належній їй земельній ділянці. Однак до прийняття рішення це питання з нею як власницею не обговорювалось. Вважаючи такі дії неправомірними, просила визнати рішення сільради №11-160 від 29.12.2011 р. неправомірним.

У судовому засіданні позивач підтримала позов, посилаючись на наведені у ньому обставини, представник відповідача - Пилипчанський сільській голова Ярмола В.Г. і треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_4 позов не визнали, третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не прибув, ставлення до позову не висловив, причини неявки не повідомив.

Вислухавши сторони, третіх осіб та їх представників: позивача - адвоката ОСОБА_7 та третьої особи ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_8, які діють на підставі договорів про надання правової допомоги, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з урахуванням такого.

З договору дарування земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу 21.10.2009 р. за р.н.5042 та зареєстрованого 21.04.2010 р. в Поземельній книзі в Управлінні Держкомзему у Білоцерківському районі, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки площею 0,982 га, що знаходиться по АДРЕСА_1, кадастровий №:02:013:0018, призначенням якої є ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що недійсність договору дарування земельної ділянки ОСОБА_1 прямо не встановлена законом, і він не визнаний судом недійсним, а тому, відповідно до ч.1 ст.204 ЦК України, є правомірним.

Згідно з рішенням від 29.12.2011 року, відповідач - Пилипчанська сільська рада вирішив облаштувати по АДРЕСА_1 проїзд шириною 4 м до земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства гр..ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із земель присадибного фонду.

Як встановлено судом, землями присадибного фонду сільрада вважала земельну ділянку, на яку був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_9, і який був скасований рішенням суду від 06.12.2011 року .

Згідно з листом директора ПП "Обрій" без номера та дати, на виконання зазначеного рішення сільради приватне підприємство виготовило технічну документацію як варіант зведеного плану земельних ділянок у випадку облаштування проїзду та виносу меж в натурі, у тому числі, земельної ділянки, що належить ОСОБА_1.

Як встановлено судом, згоди на вилучення у неї частини земельної ділянки позивач ОСОБА_1 не надавала, перед прийняттям Пилипчанською сільрадою рішення №11-160 від 29.12.2011 року це питання з нею не обговорювалось.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов'язки чи обмеження; у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним ( ч.1 ст.154, ч.1 ст.155 ЗК України).

Згідно з ч.ч.2,3 ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування є одним з засобів захисту цього права.

Таким чином, суд вважає доведеним, що відповідач, усупереч положенням ч.2 ст.158 ЗК України, відповідно до яких земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян, вирішуються виключно судом, прийняв рішення у спірному питанні без звернення до суду, чим вийшов за межі своїх повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто, протягом розумного строку.

З урахуванням наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що при прийнятті рішення №11-160 від 29.12.2011 р. дії відповідача вимогам п.п.1,2,3,9 ч.3 ст.2 КАС України не відповідали, а тому зазначений акт має бути визнаний недійсним.

Тому суд задовольняє позов ОСОБА_1 у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 9,11,86,159, 160,161,163,254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Пилипчанської сільської ради Білоцерківського району Київської області, треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Пилипчанської сільської ради Білоцерківського району Київської області №11-160 від 29.12.2011 року в частині облаштування проїзду шириною 4 м до земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що знаходяться в АДРЕСА_1, із земель присадибного фонду.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративногоа суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання постанови.

У разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини постанови апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. М. Протасова