Справа № 808/5971/14
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2014 року об 11 год. 57 хв.Справа № 808/5971/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Семененко М.О.

за участю секретаря судового засідання Федорук І.В.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача - Гончаренка А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

до Пологівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області в особі Оріхівського відділення

про визнання дій протиправними, скасування податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги,

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2014 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_4.) до Пологівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області в особі Оріхівського відділення (далі - відповідач, ДПІ), в якому позивач, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправними дії ДПІ стосовно донарахування податку на доходи фізичних осіб, податку на додану вартість та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування;

- скасувати податкове повідомлення-рішення № від 07.07.2014 про донарахування податку на доходи фізичних осіб у розмірі 5 214,45 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1 303,61 грн.;

- скасувати податкове повідомлення-рішення № від 07.07.2014 про донарахування податку на додану вартість у розмірі 20 821,87 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 10 410,94 грн.;

- скасувати податкове повідомлення-рішення № від 07.07.2014 про донарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 12 062,76 грн.;

- скасувати податкове повідомлення-рішення № від 07.07.2014 про застосування штрафних (фінансових) санкцій по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 829,28 грн.;

- скасувати податкову вимогу від 20.08.2014 №15643-17 про донарахування податкового боргу у розмірі 41 192,82 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем проведено планову виїзну документальну перевірку позивача з порушенням встановленого порядку, податкові повідомлення-рішення не отримував. Щодо встановлених порушень зазначає про безпідставність висновків контролюючого органу, оскільки перевірка діяльності за 2012 рік проводилась за період з 01.05.2012 по 31.12.2012, тобто за вісім місяців 2012 року, але встановлено невідповідність показників валового доходу у порівнянні з річною задекларованою сумою. Крім того, твердження про не включення до складу валового доходу сум комісійної винагороди не відповідають дійсності, оскільки всі ці суми відображені в податковому обліку позивача у повному обсязі, що підтверджується первинною бухгалтерською документацією та податковою звітністю. Також, зазначає, що у зв'язку зі зміною ціни та поверненням поставленого палива, контрагент позивача ТОВ «Газвантаж» надавало розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних, які у подальшому у відповідності до норм податкового законодавства відображались в податковій звітності по податку на додану вартість. Крім того, позивач зазначає, що висновок про включення позивачем до податкового кредиту суми податку на додану вартість згідно податкової накладної, виданої ТОВ «Авантаж», на суму ПДВ 2 665 грн., є хибним, оскільки така податкова накладна до реєстру виданих та отриманих накладних не включалась, у перевіряємий період взагалі відсутня будь-яка податкова накладна, сума ПДВ якої була б тотожна. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали, просили задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив, у поданих до суду письмових запереченнях зазначив, що під час проведення перевірки було встановлено, що валовий дохід за перевіряємий період не відповідає валовому доходу, вказаному в деклараціях про доходи за 2012 та 2013 роки, оскільки до його складу не включено суми комісійних винагород. Крім того, при зміні суми компенсації вартості поставленого товару, а саме: зменшення ціни, повернення товару, позивачем в порушення пп.192.1.1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) не було зменшено податковий кредит. Також, позивачем до складу податкового кредиту включено суму ПДВ по податковій накладній, отриманій від ТОВ «Авантаж» на суму 2 665 грн., проте під час перевірки така накладна не була надана, у зв'язку з чим позивачем завищено податковий кредит з ПДВ на зазначену суму. Щодо направлення на адресу позивача податкових повідомлень-рішень зазначає, що вони направлені вчасно листом з повідомленням, проте лист повернувся з поміткою «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до вимог пп.58.3 ст.58 ПК України є належним врученням. В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив у повному обсязі з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, вважає за необхідне зазначити наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 зареєстрована рішенням Оріхівської райдержадміністрації Запорізької області від 13.05.2002 відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію серії НОМЕР_2, за номером 2 000643, перебуває на податковому обліку з 22.05.2002 у Пологівській ОДПІ (Оріхівське відділення) ГУ Міндоходів у Запорізькій області за №4204, є платником ПДВ відповідно до свідоцтва № НОМЕР_3 від 09.07.2003.

В період з 11.04.2014 по 06.05.2014 співробітниками відповідача проведена документальна планова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_4 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.05.2012 по 31.12.2013, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.05.2012 по 31.12.2013, за результатами якої складений акт №711/1702/НОМЕР_1 від 14.05.2014.

Згідно висновків даного акту встановлено порушення позивачем норм податкового законодавства, а саме:

- ст.177 Податкового кодексу України, в частині правильності визначення сукупного оподатковуваного доходу, що призвело до заниження суми податку з доходів фізичних осіб за перевірений період у розмірі 5 214,45 грн, в тому числі за 2012 рік - 1 995,16 грн., за 2013 рік - 3 219,29 грн.

- п.1 ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загально обов'язкове державне соціальне страхування», що призвело до заниження єдиного внеску на загально обов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 12 062,76 грн. (за ставкою 34,7%). в тому числі за 2012 рік - 4 522,94 грн., за 2013 рік - 7 539,82 грн.;

- пп.192.1.1 п.192.1 ст. 192 та п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість у періоді, що перевірявся, на загальну суму 20 821,87 грн., в тому числі за травень 2012 року у сумі 3 179,89 грн., за червень 2012 року у сумі 5 157,42 грн., за липень 2012 року у сумі 2 028,80 грн., за серпень 2012 року у сумі 203,48 грн., за вересень 2012 року у сумі 4 558,02 грн., за жовтень 2012 року у сумі 2 756,38 грн., за листопад 2012 року у сумі 272,88 грн., за липень 2013 року у сумі 2 665,00 грн.

Позиція контролюючого органу ґрунтується на висновках про те, що при перевірці наданих первинних документів, банківських виписок про рух грошових коштів по розрахункових рахунках, відомостей з ЦБД ДРФО ДПА України про суми виплачених доходів (згідно ф.1-ДФ), встановлено, що валовий дохід за перевіряємий період складає 2 506 764,00 грн. що не відповідає валовому доходу, вказаному в деклараціях про доходи за 2012-2013 роки, оскільки до складу валового доходу не включені суми комісійних винагород в сумі 34 763 грн.

В свою чергу, заниження валового доходу призвело до викривлення сум нарахованого єдиного внеску.

Щодо завищення податкового кредиту, контролюючим органом встановлено, що позивачем у 2012 році у ТОВ «Газвантаж» придбавався скраплений газ. У подальшому відбувалось зменшення ціни товару, а згодом - повернення по зниженій ціні. Контролюючий орган вважає, що такі дії позивача призвели до неправомірного включення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість з різниці вартості товару.

Також перевіркою було встановлено, що у липні 2013 року позивач включив до складу податкового кредиту з ПДВ вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 2 665,00 грн. ПДВ згідно реєстру отриманих податкових накладних за липень 2013 року по податковій накладній від ТОВ «Авантаж» код ЄДРПОУ 56 на суму 2665,00 грн., яка на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби є не підтвердженою.

На підставі висновків акту перевірки відповідачем були прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, а саме:

- № від 07.07.2014 про донарахування податку на доходи фізичних осіб у розмірі 5 214,45 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1 303,61 грн.;

- № від 07.07.2014 про донарахування податку на додану вартість у розмірі 20 821,87 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 10 410,94 грн.;

- № від 07.07.2014 про донарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 12 062,76 грн.;

- № від 07.07.2014 про застосування штрафних (фінансових) санкцій по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 829,28 грн.

20.08.2014 позивачу направлено податкову вимогу №15643-17, згідно якої станом на 19.08.2014 сума податкового боргу позивача за узгодженим грошовим зобов'язанням становить 41 192,82 грн.

Не погодившись з цим, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.3 ст.2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок проведення перевірок платників податків контролюючими органами встановлений гл.8 ПК України.

Так, відповідно до положень п. 75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Порядок проведення документальної планової перевірки врегульований ст.77 ПК України. Відповідно до приписів п.77.4 даної статті про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Згідно з п.77.7 строки проведення документальної планової перевірки встановлені ст. 82 цього Кодексу.

Приписами п.82.1 ст.82 ПК України встановлено, що тривалість перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, не повинна перевищувати 30 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - 10 робочих днів, інших платників податків - 20 робочих днів. Продовження строків проведення перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, можливе за рішенням керівника контролюючого органу не більш як на 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - не більш як на 5 робочих днів, інших платників податків - не більш як на 10 робочих днів.

З матеріалів справи вбачається, що наказом начальника ДПІ №265 від 28.02.2014 призначено проведення документальної планової перевірки ФОП ОСОБА_4 тривалістю 10 робочих днів з 10.03.2014. Наказом №521 від 11.04.2014 року внесено зміни до вищезазначеного наказу в частині дати початку проведення планової документальної перевірки, а саме з 11.04.2014. Термін проведення перевірки продовжувався на 5 днів з 28.04.2014 року згідно з наказом ДПІ №598.

Таким чином, суд дійшов висновку, що продовження строків проведення перевірки відбулось у відповідності до вимог чинного законодавства, а відтак твердження позивача про порушення відповідачем порядку проведення перевірки в даній частині є необґрунтованим.

Оскільки підставою прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги стали висновки акту перевірки, то для вирішення позовних вимог суд вважає необхідним дослідження обґрунтованості цих висновків.

При цьому необхідно врахувати особливості здійснення позивачем господарської діяльності.

Згідно з реєстраційними даними основним видом господарської діяльності позивача є роздрібна торгівля пальним, а саме: реалізація скрапленого газу кінцевому споживачу готівкою шляхом використання РРО.

Свою господарську діяльність позивач здійснює на орендованому обладнанні. Так, відповідно до договору оренди обладнання № 07/09/10-01 від 07.09.2010, укладеного з ТОВ «Газвантаж», позивач орендує автомобільно газозаправний пункт АГЗП за адресою: м. Оріхів, вул. Запорізька, 61, строком на 4 роки з дати підписання акту приймання-передачі майна, що орендується.

Протягом 2012, 2013 років позивач здійснював підприємницьку діяльність на підставі договорів комісії № 11/09/10-1 від 11.09.2010, укладеного з ТОВ «Газвантаж», та № 04/2013 від 01.04.2013, укладеного з ТОВ «Авантаж-7», згідно яких позивач виступала в якості Комісіонера.

Згідно з умовами договору комісії, Комісіонер зобов'язується за дорученням Комітента за плату здійснювати від свого імені, але в інтересах і за рахунок Комітента, угоди з продажу скрапленого вуглеводневого газу. Виступаючи від свого імені, Комісіонер самостійно укладає угоди купівлі-продажу з третьою стороною - Покупцем. Товар, переданий Комісіонеру, а також кошти, отримані від його реалізації, є власністю Комітента.

Таким чином, отримуючи паливо від постачальника, позивач здійснює його реалізацію за ціною поставки. Джерелом власного доходу позивача є комісійна винагорода.

У перевіряємий період позивач мав господарські взаємовідносини та отримував паливо у контрагентів-постачальників ТОВ «Газвантаж» та ТОВ «Авантаж-7», що підтверджується податковою звітністю та первинною бухгалтерською документацією. У зв'язку з чим, інформація, яка міститься в п.1.17.5 акту перевірки, не відповідає дійсності.

Статтею 177 ПК України врегульований порядок оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності.

Пункт 177.2 даної статті встановлює, що об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до п.177.3 даної статті для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг).

Позивач здійснює реалізацію палива кінцевому споживачу шляхом використання реєстратора розрахункових операції (далі -РРО), який у відповідності до Порядку передачі електронних копій розрахункових документів і фіскальних звітних чеків реєстраторів розрахункових операцій дротовими або бездротовими каналами зв'язку до органів державної податкової служби, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08.10.2012 №1057 передає звітну інформацію до контролюючого органу у електронному вигляді.

Таким чином, до складу чистого оподатковуваного доходу позивача входять виручка від реалізації палива та комісійна винагорода, без врахування ПДВ.

Згідно даних фіскальних звітів РРО позивача, загальний обсяг виручки за період з 01.05.2012 по 31.012.2012 без ПДВ складає 1 291 533,70 грн. ( а.с.239 т.1), за 2013 рік - 1 162 829,96 грн. (а.с.237, 238 т.1).

Згідно даних банківських виписок по рахунках ТОВ «Газвантаж», у період з 01.05.2012 по 31.12.2012 позивачу було виплачено комісійну винагороду у сумі 24 535,30 грн. без урахування ПДВ, за період з 01.01.2013 по 31.05.2013 - 10 495,97 грн без урахування ПДВ, згідно даних банківських виписок ТОВ «Авантаж-7» за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 позивачу було виплачено комісійну винагороду у сумі 15 374,69 грн. без урахування ПДВ (а.с.235, 236 т.1).

Таким чином, за період травень-грудень 2012 року загальний оподатковуваний дохід позивача склав 1 316 069 грн., за 2013 рік - 1 188 700,62 грн.

У поданій податковій декларації про майновий стан і доходи за 2012 рік позивачем задекларовано суму загального оподатковуваного доходу 1 316 069 грн. (а.с.138 т.1). Проте, на думку суду, перевірка правильності декларування сум загального оподатковуваного доходу за 2012 рік шляхом співставлення задекларованих сум такого доходу з сумами, встановленими під час перевірки, не може відображати реальні показники та є некоректною, оскільки періоди декларування та перевірки не є тотожними.

Згідно даних податкової декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік сума задекларованого загального оподатковуваного доходу складає 1 190 685 грн., тобто більшою за суму такого доходу, встановлену судом.

За таких обставин висновки відповідача про невключення позивачем до складу сукупного оподатковуваного доходу сум комісійної винагороди та порушення ст.177 ПК України в частині правильності визначення такого доходу, що призвело до заниження суми податку з доходів фізичних осіб, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а отже є необґрунтованими.

Враховуючи викладене, донарахування позивачу сум податку з доходів фізичних осіб та застосування до позивача відповідних штрафних (фінансових) санкцій є неправомірним, а отже суд дійшов висновку про необхідність скасування податкового повідомлення-рішення № від 07.07.2014.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з п.2 ч.1 ст.7 даного Закону для фізичних осіб-підприємців, крім тих, які обрали спрощену систему оподаткування єдиний внесок нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб.

Враховуючи попередні висновки суду про відсутність порушень з боку позивача щодо визначення розміру сукупного оподатковуваного доходу за перевіряємий період, твердження відповідача про порушення позивачем п.1 ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» є необґрунтованим.

Відповідно донарахування сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та застосування штрафних (фінансових) санкцій за зазначене порушення є неправомірним, тому суд дійшов висновку про необхідність скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 07.07.2014.

Щодо правильності формування податкового кредиту з податку на додану вартість суд зазначає наступне.

Відповідно до пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п.198.1 ст.198 право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Положеннями п.198.2 ПК України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п.198.3 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається, виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п.198.6 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Статтею 192 ПК України встановлені особливості визначення бази оподаткування в окремих випадках (порядок коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту)

Так, відповідно до п.192.1 даної статті в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню.

Згідно з пп.192.1.1 цього пункту якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку-постачальника, то:

а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок коригування податку;

б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з отриманням таких товарів/послуг.

Відповідно до п.192.3. ст.192 Податкового кодексу України результат перерахунку податкових зобов'язань і податкового кредиту постачальника та отримувача відображається у складі податкової декларації за звітний податковий період у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

З матеріалів справи встановлено, що 10.05.2012 позивачем згідно податкової накладної № 342 придбано у ТОВ «Газвантаж» скарплений газ в кількості 3 600 л. за ціною 5,58 грн./л. на загальну суму 24 120 грн., в т.ч. ПДВ 4 020 грн. До даної податкової накладної згідно розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 348 від 13.05.2012 здійснено коригування в частині зміни ціни скрапленого газу в бік зменшення на 0,08333 грн./л. на 3600 л. на загальну суму податкового кредиту 60 грн. Також, до даної податкової накладної згідно розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №529 від 31.05.2012 здійснено повернення скрапленого газу в обсязі 3600 л. за ціною 2,19831 грн./л. на загальну суму податкового кредиту 1582,78 грн.

12.05.2012 позивачем згідно податкової накладної № 345 придбано у ТОВ «Газвантаж» скарплений газ в кількості 3500 л. за ціною 5,58 грн./л. на загальну суму 23 450,01 грн., в т.ч. ПДВ 3 908,34грн. До даної податкової накладної згідно розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №347 від 13.05.2012 здійснено коригування в частині зміни ціни скрапленого газу в бік зменшення на 0,08333 грн./л. на 3500 л. на загальну суму податкового кредиту 58,33 грн. Також, до даної податкової накладної згідно розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 353 від 18.05.2012 здійснено коригування в частині зміни ціни скрапленого газу в бік зменшення ціни по 0,08333 грн. /л. на 1561,08 л. на загальну суму податкового кредиту 26,02 грн. Також, до даної податкової накладної згідно розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 528 від 31.05.2012 здійснено повернення скрапленого газу в обсязі 3500 л. за ціною 5,25 грн./л. на загальну суму податкового кредиту 3675,00 грн.

15.05.2012 позивачем придбано згідно податкової накладної № 346 у ТОВ «Газвантаж» скарплений газ в кількості 6630 л. за ціною 5,50 грн./л. на загальну суму 43 758 грн, в т.ч. ПДВ 7 293 грн. До даної податкової накладної згідно розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 352 від 18.05.2012 здійснено коригування в частині зміни ціни скрапленого газу в бік зменшення ціни по 0,08333 грн. /л. на 6630,00 л. на загальну суму податкового кредиту 110,00 грн. Також, до даної податкової накладної згідно розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 527 від 31.05.2012 здійснено повернення скрапленого газу в обсязі 6630 л. за ціною 5,25 грн./л. на загальну суму податкового кредиту 6961,50 грн.

17.05.2012 позивачем придбано згідно податкової накладної № 350 у ТОВ «Газвантаж» скарплений газ в кількості 3500 л. за ціною 5,50 грн./л. на загальну суму 23100,00 грн, в т.ч. ПДВ 3850,00грн. До даної податкової накладної згідно розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 351 від 18.05.2012 здійснено коригування в частині зміни ціни скрапленого газу в бік зменшення ціни по 0,08333 грн. /л. на 3500 л. на загальну суму податкового кредиту 58,33 грн. До даної податкової накладної згідно розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 526 від 31.05.2012 здійснено повернення скрапленого газу в обсязі 3500 л. за ціною 5,25 грн./л. на загальну суму податкового кредиту 3675,00 грн.

20.05.2012 позивачем придбано згідно податкової накладної № 354 у ТОВ «Газвантаж» скарплений газ в кількості 5900 л. за ціною 5,42 грн./л. на загальну суму 38350,01 грн, в т.ч. ПДВ 6391,67 грн. До даної податкової накладної згідно розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 518 від 25.05.2012 здійснено коригування в частині зміни ціни скрапленого газу в бік зменшення ціни по 0,08333 грн. /л. на 1350,64 л. на загальну суму податкового кредиту 22,51 грн. До даної податкової накладної згідно розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 525 від 31.05.2012 здійснено повернення скрапленого газу в обсязі 5900л. за ціною 5,25 грн./л. на загальну суму податкового кредиту 6195,00 грн.

23.05.2012 позивачем придбано згідно податкової накладної № 355 у ТОВ «Газвантаж» скарплений газ в кількості 6400 л. за ціною 5,42 грн./л. на загальну суму 41599,99 грн, в т.ч. ПДВ 6933,33 грн. До даної податкової накладної згідно розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 517 від 25.05.2012 здійснено коригування в частині зміни ціни скрапленого газу в бік зменшення ціни по 0,08333 грн. /л. на 6400 л. на загальну суму податкового кредиту 106,67 грн. До даної податкової накладної згідно розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 524 від 31.05.2012 суму податкового кредиту 6720,00 грн.

26.05.2012 позивачем придбано згідно податкової накладної № 447 у ТОВ «Газвантаж» скарплений газ в кількості 6900 л. за ціною 5,33 грн./л. на загальну суму 44159,98 грн, в т.ч. ПДВ 7360,00 грн. До даної податкової накладної згідно розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 520 від 30.05.2012 здійснено коригування в частині зміни ціни скрапленого газу в бік зменшення ціни по 0,08333 грн. /л. на 4788,71 л. на загальну суму податкового кредиту 79,81 грн. До даної податкової накладної згідно розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 523 від 31.05.2012 здійснено повернення скрапленого газу в обсязі 6900 л. за ціною 5,25 грн./л. на загальну суму податкового кредиту 7245,00 грн.

13.06.2012 позивачем придбано згідно податкової накладної № 218 у ТОВ «Газвантаж» скарплений газ в кількості 8340 л. за ціною 5,25 грн./л. на загальну суму 52542,00 грн, в т.ч. ПДВ 8757,00 грн. До даної податкової накладної згідно розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 565 від 30.05.2012 року здійснено повернення скрапленого газу в обсязі 8340 л. за ціною 2,15802 грн./л. на загальну суму податкового кредиту 3599,58 грн.

11.07.2012 позивачем придбано згідно податкової накладної № 213 у ТОВ «Газвантаж» скарплений газ в кількості 4301 л. за ціною 5,25 грн./л. на загальну суму 27096,30 грн, в т.ч. ПДВ 4516,05 грн. До даної податкової накладної згідно розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №646 від 31.07.2012 здійснено повернення скрапленого газу в обсязі 4301 л. за ціною 2,89148 грн./л. на загальну суму податкового кредиту 2487,25 грн.

13.08.2012 позивачем придбано згідно податкової накладної № 189 у ТОВ «Газвантаж» скарплений газ в кількості 5400 л. за ціною 5,25 грн./л. на загальну суму 34020,00 грн, в т.ч. ПДВ 5670,00 грн. До даної податкової накладної згідно розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 583 від 31.08.2012 здійснено повернення скрапленого газу в обсязі 5400л. за ціною 5,06159 грн./л. на загальну суму податкового кредиту 5466,52 грн.

12.09.2012 позивачем придбано згідно податкової накладної № 184 у ТОВ «Газвантаж» скарплений газ в кількості 5850л. за ціною 5,25 грн./л. на загальну суму 36855,01 грн, в т.ч. ПДВ 6142,50грн. До даної податкової накладної згідно розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 443 від 30.09.2012 року здійснено повернення скрапленого газу в обсязі 5850 л. за ціною 1,35426 грн./л. на загальну суму податкового кредиту 1584,48 грн.

14.10.2012 позивачем придбано згідно податкової накладної № 166 у ТОВ «Газвантаж» скарплений газ в кількості 8100 л. за ціною 5,25 грн./л. на загальну суму 51030,01 грн, в т.ч. ПДВ 8505,00 грн. До даної податкової накладної згідно розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 430 від 31.10.2012 року здійснено повернення скрапленого газу в обсязі 8100 л. за ціною 3,54853 грн./л. на загальну суму податкового кредиту 5748,62 грн.

12.11.2012 позивачем придбано згідно податкової накладної № 127 у ТОВ «Газвантаж» скарплений газ в кількості 5800 л. за ціною 5,33 грн./л. на загальну суму 37119,99 грн, в т.ч. ПДВ 6186,67 грн. До даної податкової накладної згідно розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 375 від 15.11.2012 року здійснено коригування в частині зміни ціни скрапленого газу в бік збільшення ціни по 0,08334 грн. /л. на 1872,67л. на загальну суму податкового кредиту 31,21 грн. До даної податкової накладної згідно розрахунку 2 коригування кількісних і вартісних показників № 68 від 15.11.2012 року здійснено коригування в частині зміни ціни скрапленого газу в бік збільшення ціни по 0,125 грн. /л. на 5800л. на загальну суму податкового кредиту 145,00 грн. До даної податкової накладної згідно розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 489 здійснено повернення скрапленого газу в обсязі 5800 л. за ціною 5,25 грн./л. на загальну суму податкового кредиту 6090,00 грн.

Всі вищезазначені розрахунки коригування сум ПДВ були належним чином оформлені, відображені позивачем в податковій звітності у встановленому законом порядку, реєстрі виданих та отриманих податкових накладних, що відповідачем не заперечується.

Суд зазначає, що на момент виникнення спірних правовідносин коригування податкових зобов'язань здійснювалось відповідно до Наказу Міністерства фінансів України від 01.11.2011 № 1379 «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної».

Згідно даним Порядком (п.п.18-22) у разі здійснення коригування сум податкових зобов'язань відповідно до ст. 192 Кодексу постачальник товарів/послуг виписує розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної за встановленою формою податкової накладної.

На підставі вказаного розрахунку отримувач товарів/послуг здійснює коригування податкового кредиту відповідно до ст. 192 Кодексу (за умови дотримання положень законодавчих актів щодо віднесення сум до податкового кредиту) з обов'язковим відображенням зазначених коригувань у реєстрі виданих та отриманих податкових накладних (з від'ємним чи позитивним значенням).

Розрахунок коригування складається виключно продавцем. Покупець складає розрахунок коригування лише в тому разі, якщо він є отримувачем послуги, наданої йому нерезидентом, місце постачання якої розташоване на митній території України.

Листом Міністерства доходів і зборів України від 26.09.2013 № 11981/6/99-99-19-04-02-15 «Щодо заповнення розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних» роз'яснено, що при здійсненні перерахунку у випадках повернення товарів особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача повинні бути відкориговані одночасно в тому звітному періоді, на який припадає дата отримання та підписання отримувачем розрахунку.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позивач як покупець не має впливу на формування сум, які відображаються в розрахунках коригування, та здійснює коригування виключно на підставі документів, що надаються йому контрагентом-постачальником.

Крім того, контролюючим органом не взято до уваги та не досліджено під час здійснення перевірки те, що у зв'язку зі зміною ціни поставки та подальшим поверненням товару одночасно з коригуванням податкового кредиту в бік зменшення в податковій звітності позивача відповідно до норм діючого законодавства відбувається коригування податкових зобов'язань в бік збільшення його контрагента - постачальника. Тобто, в разі повернення товару за меншою ціною, різниця сум ПДВ залишається в складі податкового зобов'язання постачальника.

За таких обставин суд дійшов висновку про безпідставність тверджень відповідача про завищення позивачем податкового кредиту у зв'язку з коригуванням вартості та поверненням товару.

Щодо включення позивачем до складу податкового кредиту з ПДВ вартості придбаних товарно-матеріальних цінностей по податковій накладній від ТОВ «Авантаж» код ЄДРПОУ 56 на суму 2665,00 грн. суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, у зазначений період позивач не мав господарських відносин з ТОВ «Авантаж». Проте, враховуючи відповідність коду ЄДРПОУ зазначеного підприємства коду ЄДРПОУ ТОВ «Авантаж-7», суд дійшов висновку, що контролюючим органом під час складання акту зроблено описку в частині назви підприємства.

В той самий час, зі змісту акту перевірки неможливо встановити податкову накладну, суми ПДВ якої на думку контролюючого органу були неправомірно включені позивачем до складу податкового кредиту, оскільки відсутні посилання на номер, дату, номенклатуру товарів тощо, єдиною ідентифікуючою ознакою є сума податку на додану вартість.

З наданих позивачем реєстрів отриманих та виданих податкових накладних за липень 2013 року судом встановлено, що будь-яка податкова накладна від ТОВ «Авантаж-7» на суму ПДВ 2665,00 грн. не зареєстрована, отже у суду відсутні підставі вважати, що така податкова накладна взагалі існує та вплинула на формування податкового кредиту позивача.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість висновків відповідача про завищення позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість, та вважає, що податкове повідомлення-рішення№ від 07.07.2014 належить скасувати.

Враховуючи викладене та те, що суд дійшов висновку про неправомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, то і податкова вимога, сформована на підставі оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, є неправомірною та такою, що підлягає скасуванню.

Щодо неотримання позивачем податкових повідомлень-рішень, суд зазначає, що відповідно до п.58.3 ст.58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

На підтвердження належного вручення позивачу податкових повідомлень-рішень відповідачем надано копію конверту на адресу позивача, якій згідно поштової відмітки направлений 08.07.2014, повернутий 09.08.2014 з поміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.71 т.1). А отже твердження позивача є необґрунтованими.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправними дії податкового органу стосовно донарахування податку на доходи фізичних осіб, податку на додану вартість та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп.54.3.2 п. 54.3 ст.54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Враховуючи те, що податковим органом під час проведення перевірки було встановлено, на думку податкового органу, порушення позивачем вимог чинного законодавства, то податковий орган був зобов'язаний донарахувати податок на доходи фізичних осіб та податок на додану вартість, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог фізичної особи - підприємця ОСОБА_4.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158- 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 до Пологівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області в особі Оріхівського відділення про визнання дій протиправними, скасування податкового повідомлення - рішення та податкової вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Пологівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області в особі Оріхівського відділення № від 07.07.2014 р., № від 07.07.2014 р., № від 07.07.2014 р., № від 07.07.2014 р.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Пологівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області в особі Оріхівського відділення №15643-17 від 20.08.2014 р.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 182,70 грн. (сто вісімдесят дві гривні 70 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.О. Семененко