Справа № 808/5564/13-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2015 року м. Київ К/800/24095/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Заступника прокурора Дніпропетровської області

на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 05 вересня 2013 року

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2014 року

у справі №808/5564/13-а

за позовом Прокурора Приазовського району Запорізької області

до Ботіївської сільської ради Приазовського району Запорізької області

треті особи: Державна інспекція сільського господарства в Запорізькій області,

Відділ Держземагенства у Приазовському районі

про скасування рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2013 року Прокурор Приазовського району Запорізької області звернувся до суду з позовом до Ботієвської сільської ради Приазовського району Запорізької області, треті особи Державна інспекція сільського господарства в Запорізькій області, Відділ Держземагенства у приазовському районі Запорізької області, просив скасувати рішення Ботієвської сільської ради Приазовського району Запорізької області № 13 від 05 квітня 2002 року «Про затвердження розміру і площі прибережної захисної смуги вздовж берега Азовського моря».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне рішення прийнято відповідачем без розроблення проекту на основі нормативно-технічної документації та без погодження цього проекту з органами Мінекоресурсів, Держводгоспу та Держкомзему, а відтак висновок про ширину прибережної смуги на рівні 50 метрів зроблено відповідачем на власний розсуд та в порушення вимог Водного кодексу України. Прокурор зазначає, що, оскільки межі прибережної захисної смуги уздовж морів та навколо морських заток і лиманів не встановлено за проектом землеустрою, отже прибережна смуга визначається шириною не менше двох кілометрів від урізу води, а не 50 метрів, як визначено у спірному рішенні.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 05 вересня 2013 року у справі №808/5564/13-а, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2014 року, позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Заступник прокурора Дніпропетровської області звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить вищезазначені судові рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Справу розглянуто в попередньому судовому засіданні з врахуванням повноважень суду, встановлених частиною 3 статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм процесуального права та наданої ними правової оцінки обставин у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що предметом спору є правомірність рішення №13 «Про затвердження розміру і площі прибережної смуги вздовж берега Азовського моря», прийнятого Ботієвською сільською радою Приазовського району Запорізької області 05 квітня 2002 року на першій сесії двадцять четвертого скликання.

Звертаючись до суду 17 червня 2013 року, прокурор послався на те, що листом №1432 від 06 червня 2013 року Державна інспекція сільського господарства в Запорізькій області повідомила позивача, що межі прибережної смуги уздовж морів та навколо морських заток і лиманів не встановлено за проектом землеустрою, а відтак прибережна захисна смуга визначається шириною не менше двох кілометрів від урізу води, а не 50 метрів.

З матеріалів справи вбачається, що листом №66 від 22 лютого 2005 року Приазовським районним відділом земельних ресурсів, зроблено запит голові Ботіївської сільської ради, в якому: в зв'язку зі спільною перевіркою прокуратури та Державною інспекцією з використання та охорони земель щодо дотримання вимог земельного законодавства на узбережжі Азовського моря вимагалося провести інвентаризацію земель на узбережжі Азовського моря та надати до Державної інспекції карти-схеми земель сільської ради, прилеглих до узбережжя.

Також, Прокуратурою Приазовського району, в порядку статей 8, 20 Закону України «Про прокуратуру», відповідачу було направлено вимогу від 08 липня 2011року за №100-1417 вих.-11 про надання певної інформації по вулиці Балановського, яка знаходиться на узбережжі Азовського моря.

Відповідно до статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

За змістом статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, відновлення пропущеного процесуального строку здійснюється судом за наявності поважної причини цього пропуску.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої та апеляційної інстанцій, що позивачем пропущений законодавчо встановлений строк звернення до адміністративного суду, та не наведено обґрунтованих поважних причин пропуску строку звернення до суду з вимогою про визнання незаконним та скасування рішення відповідача №13 від 05 квітня 2002 року.

Згідно з частинами 1, 2 статті 60 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадках, встановлених законом, уповноважений Верховної Ради України з прав людини, прокурор, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до адміністративного суду з адміністративними позовами. Прокурор здійснює в суді представництво інтересів громадян або держави в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України та іншими законами, і може здійснювати представництво на будь-якій стадії адміністративного процесу.

Відповідно до статті 361 Закону України "Про прокуратуру", представництво прокуратурою інтересів держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів держави у випадках, передбачених законом. Формами представництва є: звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб; участь у розгляді судами справ; внесення апеляційного, касаційного подання на судові рішення або заяви про їх перегляд за нововиявленими обставинами.

Надання законом прокурору права на представництво інтересів держави в суді не ставить прокурора у привілейоване, порівняно з іншими учасниками судового процесу, становище щодо участі у розгляді справи в суді, включаючи застосування процесуального строку, в межах якого можлива реалізація права на представництво інтересів держави в суді.

Враховуючи, що прокуратурою не надано доказів поважності причин пропуску строку на звернення до суду з позовом про визнання незаконним та скасування рішення Ботієвської сільської ради Приазовського району Запорізької області №13 від 05 квітня 2002 року «Про затвердження розміру і площі прибережної захисної смуги вздовж берега Азовського моря», суди дійшли вірного висновку, залишивши позовну заяву прокурора Приазовського району Запорізької області без розгляду.

Із матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права.

Згідно частини 3 статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що рішення судів попередній інстанцій підлягають залишенню без змін.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Заступника прокурора Дніпропетровської області - відхилити.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 05 вересня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2014 року у справі №808/5564/13-а - залишити без змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та у порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: