Справа № 643/8588/14-а
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2015-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2015 р.Справа № 643/8588/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Жигилія С.П.
Суддів: Перцової Т.С. , Спаскіна О.А.
за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.
представника позивача Святець О.М.
представника відповідача Білоус Т.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова на постанову Московського районного суду м. Харкова від 08.10.2014р. по справі № 643/8588/14-а
за позовом ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (далі по тексту відповідач, УПФУ в Московському районі м. Харкова), в якому просив суд:
- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії позивачу як особі, постраждалій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС І (першої) категорії, інваліду ІІ (другої) групи внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до довідки про заробітну плату № 33 від 07.04.2014 року, наданої ВАТ «Харківське автотранспортне підприємство»;
- зобов`язати відповідача обчислити пенсію позивачу із заробітної плати, одержаної за час роботи у зоні відчуження у період часу з 21.03.1987 року по 31.05.1987 року на підставі довідки про заробітну плату № 33 від 07.04.2014 року, наданої ВАТ «Харківське автотранспортне підприємство», та здійснити перерахунок та виплату державної пенсії з врахуванням виплачених сум, починаючи з моменту подання заяви про перерахунок пенсії, тобто з 07.04.2014 року.
Постановою Московського районного суду м. Харкова від 08.10.2014 року по справі № 643/8588/14-а адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки про заробітну плату № 33 від 07.04.2014 року, виданої ВАТ «Харківське автотранспортне підприємство».
Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова обчислити пенсію ОСОБА_1 із заробітної плати, одержаної за час роботи у зоні відчуження у період часу з 21.03.1987 року по 31.05.1987 року, на підставі довідки про заробітну плату № 33 від 07.04.2014 року, виданої ВАТ «Харківське автотранспортне підприємство», та здійснити перерахунок та виплату державної пенсії з урахуванням виплачених сум, починаючи з моменту подання заяви про перерахунок пенсії, а саме з 07.04.2014 року.
Відповідач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В апеляційній скарзі та в судовому засіданні зазначив, що основними документами для проведення розрахунку заробітної плати та відповідно розміру пенсії є первинні документи про тривалість робочого дня та місця виконання робіт по ліквідації наслідків аварі на ЧАЕС. Так, вказав на те, що згідно листа Міністерства праці та соціальної політики України №03-3/1652-018-2 від 13.04.2001 року відсутні дані що підтверджують часову тарифну ставку або оклад заявника за період роботи у зоні відчуження. Також повідомив, що згідно листа № 57 від 07.11.2012 року ВАТ «Харківське автотранспортне підприємство», положення по оплаті праці з зазначенням тарифної ставки водіїв за 1987 рік відсутні. Крім того, зазначив, що існують розбіжності між даними про заробітну плату у формі 3 від 07.04.2014 року в квітні 1987 року та за даними про фактично виплачену заробітну плату відповідно акту зустрічної перевірки від 29.11.2012 року. Отже, стверджує, що Управлінням було правомірно прийнято рішення щодо відмови в перерахунку пенсії. Таким чином, вважає рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.
Представник позивача у судовому засіданні та в надісланих запереченнях на апеляційну скаргу, з наведених підстав, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 22.05.2008 року, та вкладкою № НОМЕР_2 до посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого 08.10.2012 року, позивач є інвалідом ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни. Посвідчення безстрокове.
Як вбачається з архівної довідки № 43546 від 03.10.2008 року, ОСОБА_1 брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 21.03.1987 року по 31.05.1987 рік. Вищевказане також підтверджується довідкою № 156/17, виданою Військовою частиною Міністерства оборони від 21.05.1987 року.
З 19.02.1985 року позивач працював на посаді водія другого класу на Автобазі Харківського виробничого автотранспортного об`єднання, правонаступником якого є ВАТ «Харківське автотранспортне підприємство», що підтверджується даними трудової книжки серії НОМЕР_4 , виданої 15.10.1979 року.
Відповідно до довідки № 33 від 07.04.2014 року, виданої ВАТ «Харківське автотранспортне підприємство», ОСОБА_1 за роботу в населених пунктах зони відчуження з 21.03.1987 року по 31.05.1987 рік по місцю роботи на посаді водія виплачена заробітна плати в сумі 909,39 руб.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії відповідно до постанови КМУ № 1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на підставі довідки про заробітну плату № 33 від 07.04.2014 року, виданої ВАТ «Харківське автотранспортне підприємство».
Відповідно до Протоколу Засідання Комісії Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про розгляд спірних питань від 18.04.2014 року, ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії відповідно до довідки про заробітну плату № 33 від 07.04.2014 року, у зв`язку з тим, що наявні розбіжності даних про заробітну плату, крім того, положення по оплаті праці з зазначенням тарифної ставки водіїв за 1987 рік відсутні, немає даних, підтверджуючих часову тарифну ставку або оклад заявника за період роботи у зоні відчуження.
Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом про їх оскарження та зобов`язання УПФУ в Московському районі м. Харкова перерахувати та сплачувати позивачу пенсію відповідно до довідки про заробітну плату № 33 від 07.04.2014 року, починаючи з 07.04.2014 року з урахуванням сплачених сум.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що надана позивачем довідка № 33 від 07.04.2014 року про розмір заробітку за період роботи у зоні відчуження є належною підставою для перерахунку пенсій позивача по справі у розумінні Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. № 1210, а відтак, відмова УПФУ в Московському районі м. Харкова у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі зазначеної довідки, починаючи з 07.04.2014 року, є протиправною.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.
Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя та здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року N 796-XII. ( далі - Закон № 796-ХІІ).
Згідно з ч. 1 ст. 54 Закону № 796-ХІІ пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.
Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України (ч.7 ст.54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи).
Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі по тексту Порядок № 1210).
Згідно з п. 1 № 1210, цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно вимог ч.4 ст. 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, є інвалідом II групи, захворювання пов`язано з виконання робіт в зоні відчуження, про свідчить посвідчення НОМЕР_5 с видане 22.05.2008 року, та не заперечується сторонами по справі.
У 1987 році ОСОБА_1 , перебував у трудових відносинах ВАТ «Харківське автотранспортне підприємство» на посаді водія 2 класу. У період часу з 21.03.1987 року по 31.05.1987 року ОСОБА_1 був призваний з підприємства на військові збори та в складі військової частини № НОМЕР_6 виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Згідно довідки №156/17 від 21.05.1987 року вбачається, що ОСОБА_1 в період часу з 21.03.1987 року по 31.05.1987 року був призваний на військові збори та в складі військової частини № НОМЕР_6 виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. В кратному розмірі слід оплатити за квітень - 16 днів, за травень - 1 день.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що 07 квітня 2014 року ОСОБА_1 було надано довідку про заробітну плату №33 за час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період часу з 21.03.1987 року по 31.05.1987 року №33 від 07.04.2014 року, згідно якої ОСОБА_1 нарахована заробітна плата за 16 днів роботи у 3 зоні небезпеки у квітні місяці 1987 року та за 1 день роботи в 3 зоні небезпеки в травні 1987 року, всього нараховано 554,97 крб.
Так, колегія суддів вказує на те, що в довідці про заробітну плату №33 зазначена кількість відпрацьованих позивачем днів в зоні відчуження та зона небезпеки в якій виконував роботи ОСОБА_1 .
Таким чином, колегія суддів вважає, що ОСОБА_2 має право на перерахунок пенсії виходячи із заробітної плати, яку він одержав за роботу в зоні відчуження.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що відповідачем при перерахунку пенсії позивача безпідставно не було прийнято до уваги довідку 07.04.2014 року ВАТ «Харківське автотранспортне підприємство» про заробітну плату позивача за роботу в населених пунктах зони відчуження з 21.03.1987 року по 31.05.1987 рік.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Заперечуючи проти позову, відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, правомірність своїх дій щодо відмови у перерахунку позивачеві пенсії відповідно до № 33 від 07.04.2014 року., починаючи з 07.04.2014 року належним чином не довів.
Оскільки, вчиняючи оскаржувані дії, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Законами України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів підтверджує, що при прийнятті судового рішення у справі суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.
Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова залишити без задоволення.
Постанову Московського районного суду м. Харкова від 08.10.2014р. по справі № 643/8588/14-а залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Жигилій С.П.
Судді Перцова Т.С. Спаскін О.А.
Повний текст ухвали виготовлений 16.01.2015 р.