Справа № 2а-2217/12
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2015-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2015 року м. Київ К/9991/60996/12

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя Костенко М.І. - головуючий, судді Веденяпін О.А., Зайцев М.П.,

за участю секретаря Стадницької Ю.Є.,

та представників сторін:

позивача - не з'явились,

відповідача - Руцької А.І.,

розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Харкові Державної податкової служби (далі - СДПІ)

на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2012

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.09.2012

у справі № 2а-2217/12/2070

за позовом державного підприємства завод "Електроважмаш" (далі - Підприємство)

до СДПІ та Державної казначейської служби України в особі управління Державної казначейської служби у м.Харкові Харківської області

про стягнення коштів.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий адміністративний суд України

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2012 року Підприємство звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому (з урахуванням подальшого уточнення до нього) просило стягнути з Державного бюджету України на його користь бюджетну заборгованість з ПДВ у сумі 2 022 901 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2012, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.09.2012, уточнені позовні вимоги задоволено з тих мотивів, що після закінчення процедури оскарження податкового повідомлення-рішення оспорювана сума бюджетного відшкодування підлягає поверненню платникові з бюджету.

Посилаючись на невідповідність висновків судів положенням пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України (далі - ПК), СДПІ звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалені у справі судові акти обох попередніх інстанцій та відмовити у позові.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків судів наявним у матеріалах справи доказам, правильність застосування судами норм матеріального права та дотримання ними процесуальних норм, обговоривши доводи касаційної скарги, Вищий адміністративний суд України не вбачає підстав для задоволення розглядуваних касаційних вимог з урахуванням такого.

Попередніми судовими інстанціями у розгляді справи встановлено, що за наслідками проведення СДПІ документальної невиїзної (камеральної) перевірки достовірності нарахування заявленої позивачем суми бюджетного відшкодування ПДВ за січень 2009 року податковою інспекцією було прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.03.2009 № /0, згідно з яким Товариству визначено суму завищення бюджетного відшкодування з ПДВ за вказаний період у розмірі 2 022 901 грн.

Зазначений акт індивідуальної дії було скасовано в судовому порядку постановою Харківського окружного адміністративного суду від 15.02.2010 у справі № 2а-41685/09/2070 (яка набрала законної сили 30.04.2010 за наслідками залишення апеляційним судом апеляційної скарги СДПІ без розгляду). Втім оспорювану за цим позовом суму ПДВ не було повернуто позивачеві з бюджету.

На час виникнення спірних правовідносин порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті до бюджету або відшкодуванню з бюджету, та строки розрахунків з бюджетом було визначено у пункті 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Так, відповідно до підпункту 7.7.8 пункту 7.7 статті 7 названого Закону у разі, коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або податковий орган розпочинає процедуру адміністративного оскарження, податковий орган не пізніше наступного робочого дня за днем отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення справи зобов'язаний повідомити про це орган державного казначейства. Орган державного казначейства призупиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до прийняття остаточного рішення з адміністративного або судового оскарження.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження податковий орган протягом п'яти робочих днів, наступних за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

З огляду на наведені положення Закону у податкового органу були відсутні підстави для відмови позивачеві у поверненні оспорюваної суми бюджетного відшкодування оскільки достовірність нарахування бюджетного відшкодування, а також незаконність його зменшення відповідачем шляхом прийняття відповідного податкового повідомлення-рішення було встановлено рішенням суду зі справи № 2а-41685/09/2070.

Так, у ході розгляду цієї справи судами було перевірено обставини щодо виникнення у податковому обліку позивача від'ємного значення ПДВ у відповідній сумі, факт сплати позивачем ПДВ постачальникам у ціні придбаних товарів (робіт, послуг) та встановлено відсутність обставин, які виключають право платника на отримання бюджетного відшкодування в оспорюваній сумі.

Посилання СДПІ на неврахування судами положень пункту 200.15 статті 200 ПК при ухваленні рішень зі спору не спростовують висновки судів, покладені в основу прийняття рішень зі спору. Адже зміст цієї норми містить правила, аналогічні приписам пункту 7.7.8 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», у зв'язку з цим у даному разі застосування судами процедурної норми, яка вже є нечинною, не мало наслідком прийняття неправильного по суті спору рішення.

За таких обставин суди дійшли вмотивованого висновку щодо необхідності стягнення з Державного бюджету України на користь позивача бюджетної заборгованості з ПДВ в оспорюваній сумі та правомірно задовольнили позов.

Норми матеріального права при розгляді цієї справи правильно застосовані судами; порушень процесуальних норм, що тягнуть скасування або зміну судових актів, не виявлено.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Харкові Державної податкової служби залишити без задоволення.

2. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2012 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.09.2012 у справі № 2а-2217/12/2070 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку статей 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:О.А. Веденяпін
М.П. Зайцев