Справа № 750/10286/14
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

22 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові, ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач безпідставно відмовив у зарахуванні до заробітної плати, з якої обчислено її пенсію, матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, які мали постійний характер, і з яких сплачено внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що призвело до зменшення розміру пенсії та як наслідок цього до порушення її пенсійних прав.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 листопада 2014 року задоволено вказаний позов частково. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові з приводу відмови ОСОБА_2 у перерахунку її пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» з включенням до розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, починаючи з 26.09.2014 року. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові здійснити з 26.09.2014 року перерахунок пенсії ОСОБА_2, включивши до розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань та виплатити заборгованість, що виникне внаслідок перерахунку. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позову як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити в цій частині нову постанову про відмову у задоволенні даного позову.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову про задоволення даного позову повністю.

До суду апеляційної інстанції всі особи, які беруть участь в справі не прибули, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду.

Статтею 128 КАС України встановлено наслідки неприбуття в судове засідання особи, яка бере участь в справі.

Згідно до ч. 6 зазначеної вище статті якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Підстави для проведення апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами визначено ст. 197 КАС України.

За змістом ч. 1 вищезазначеної статті суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь в справі, про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 183-2 цього Кодексу.

З огляду на викладене та враховуючи те, що справу можливо вирішити на основі наявних у ній доказів, а також те, що до суду апеляційної інстанції всі особи, які беруть участь в справі не прибули, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, відсутні клопотання про розгляд справи за їх участю, колегія суддів ухвалила про апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено, що позивач перебуває на обліку у відповідача і з 08.12.2010 року отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

Під час обчислення пенсії позивачу не враховано матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, оскільки її не було вказано в предявленій позивачем довідці про складові заробітної плати, виданої за останнім місцем роботи Державною фінансовою інспекцією в Чернігівській області.

26.09.2014 року позивач звернулася до відповідача з письмовою заявою про включення до розрахунку пенсії допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально побутових питань, при цьому надала уточнену довідку про складові заробітної плати, видану 21.08.2014 року Державною фінансовою інспекцією в Чернігівській області.

Втім, у задоволенні цих вимог позивача було відмовлено, про що відповідач повідомив листом від 02.10.2014 року (а.с. 5).

Причиною відмови є те, що, на думку відповідача, матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань чинним законодавством України не віднесена до складових заробітної плати, з якої обчислюється пенсія державного службовця.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Задовольняючи даний позов частково суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача в частині визнання неправомірними дій відповідача щодо непроведення спріного перерахунку з 26.09.2014 року є правомірними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню, в іншій частині вимоги задоволенню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обгрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 37 Закону України «Про державну службу» передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Також перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії (ст. 37-1 Закону України «Про державну службу»).

Матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань є додатковим видом грошового забезпечення державних службовців і на даний вид виплати нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсій.

Із змісту ст. 40 вказаного Закону вбачається, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Крім цього, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 2а-4753/09/2670 від 13 серпня 2010 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2010 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21 листопада 2012 року, постанову правління Пенсійного фонду України «Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 30 жовтня 2008 року № 19-11 визнано такою, що не відповідає правовим актам вищої юридичної сили щодо невключення до складових заробітної плати складових, які передбачені чинним законодавством; зобов'язано Пенсійний фонд України привести у відповідність постанову Правління Пенсійного фонду України «Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 30 жовтня 2008 року № 19-11 до вимог чинного законодавства шляхом передбачення чи встановлення інших складових заробітної плати, передбачених іншими нормативно-правовими актами.

Постановою Правління Пенсійного Фонду України від 14 лютого 2011 року № 5-1 «Про виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 2а-4753/09/2670» визнано такими, що втратили чинність: підпункт 1.2 пункту 1 постанови правління Пенсійного фонду України від 30 жовтня 2008 року № 19-11 «Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу»; форму довідки про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», затверджену Постановою, а також затверджено форму довідки про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Отже, матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань входять до системи оплати праці державного службовця, що враховується при обчисленні пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду України від 20.02.2012 року, яка згідно положень частини першої статті 244-2 КАС України є обов'язковою для застосування усіма судами України та усіма суб'єктами владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, в тому числі й для відповідача.

Крім цього, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці, на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування; а формою довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 року № 15-1, матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань включено до інших видів виплат, які враховуються при обчисленні пенсії державного службовця.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що у відповідача не було правових підстав для відмови позивачеві у перерахунку пенсії з включенням до заробітку для обчислення її пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, починаючи з дня звернення позивача з відповідною заявою, тобто з 26.09.2014 року.

Зазначене є підставою для визнання дій відповідача в цій частині неправомірними та зобов'язання його перерахувати пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу» з включенням до розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально побутових питань, починаючи з 26.09.2014 року, тобто з дня звернення за проведенням такого перерахунку.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню.

Доводи апеляційних скарг спростовуються вищевикладеним, а тому вони задоволенню не підлягають.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові, ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п?ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Т.М. Грищенко

В.Е. Мацедонська

.

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.