Справа № 803/2641/14
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2015-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року Справа № 803/2641/14

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Денисюка Р.С.,

при секретарі судового засідання Пухер Л.Р.,

з участю представників позивача Макарової Н.Ю., Гуменюк О.В.,

представника відповідача Пивовар В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "ТЕРЕМНО ХЛІБ" до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення № від 23.09.2014 року,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "ТЕРЕМНО ХЛІБ" (далі - ПАТ "ТЕРЕМНО ХЛІБ") звернулося з позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області (далі - Луцька ОДПІ) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення № від 23.09.2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що Луцькою ОДПІ було проведено планову виїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012 р. по 31.12.2013 р. У ході перевірки податковим органом встановлено порушення податкового законодавства. Висновки податкового органу, викладені в акті перевірки позивача №7508/22-01/5509694 від 03.09.2014 року про порушення товариством вимог пунктів 138.1, 138.2, 138.4, 138.8 статті 138 Податкового кодексу України (ПК України), в результаті чого ним занижено податок на прибуток на загальну суму 428559 грн. за 2013 рік, ґрунтуються на тому, що позивачем не підтверджено фактичне здійснення фінансово-господарських операцій з ТзОВ "Ферко" .

На підставі цього акту інспекцією було прийняте податкове повідомлення-рішення від 23.09.2014 року №, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток на 723838,50 грн., в т. ч. за основним платежем - 482559,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 241279,50 грн.

Позивач вважає висновки податкового органу викладені в акті перевірки про нікчемність правочинів укладених із контрагентами помилковими, оскільки сторони в повному обсязі виконали свої зобов'язання, що підтверджується відповідними первинними документами.

З огляду на вказані обставини, позивач зазначає, що податкове повідомлення-рішення № 23.09.2014 року, винесене на підставі акту перевірки №7508/22-01/5509694 від 03.09.2014 року є протиправним.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених в позовній заяві, та просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні та у письмових запереченнях на адміністративний позов не визнав посилаючись на правомірність висновків податкового органу, зроблених при проведенні перевірки. Під час проведення перевірки виявилось неможливим встановити факт приймання-передачі соєвих бобів та олії від ТзОВ «Ферко» до позивача, оскільки відсутні підтверджуючі документи, а саме не було надано товарно-транспортних накладних та подорожніх листів, які б засвідчили факт транспортування придбаного товару від постачальника до потенційного покупця, наказів про відрядження, звітів про використання коштів, виданих на відрядження, аванс на відрядні витрати осіб, які підписували договір, акт приймання-передачі ТМЦ, та інших документів, якими можна підтвердити факт перебування посадових осіб позивача при укладенні угод та приймання ТМЦ, тобто дані операції оформлені лише юридично та відображені в податковому обліку, без реального здійснення операції. Крім того, в ході перевірки було встановлено, що ТзОВ "Ферко" та ТзОВ "Вторметекспорт" є діючими підприємствами із місцезнаходженням у м. Києві та співпрацюють між собою в тісних економічних зв'язках. При цьому, дані господарські операції проведені із залученням ПАТ "ТЕРЕМНО ХЛІБ" в такий спосіб, що останній незаконно завищує валові витрати. Таким чином, участь позивача у вказаних операціях є формальною та не підпадає під визначення господарської діяльності як такої.

Тому вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене відповідно до вимог чинного законодавства, в зв'язку з чим просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що Луцькою ОДПІ проведено планову виїзну перевірку ПАТ "ТЕРЕМНО ХЛІБ" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012 р. по 31.12.2013 р.

Результати перевірки були оформлені актом №7508/22-01/5509694 від 03.09.2014 року. В акті перевірки зроблено висновок про порушення позивачем вимог підпунктів 14.1.36, 14.1.231, пункту 14.1 статті 14, пункту 44.1 статті 44, пунктів 138.1, 138.2, 138.4, 138.8 статті 138 Податкового кодексу України, в результаті чого ПАТ "ТЕРЕМНО ХЛІБ" по взаємовідносинах із ТзОВ "Ферко" завищено валові витрати за 2013 р. на загальну суму 2539786 грн., та, як наслідок, занижено податок на прибуток за 2013 р. на загальну суму 482559 грн.

Позивач, не погодившись з висновками перевірки, викладеними в акті від 03.09.2014 року №7508/22-01/5509694, подав письмові заперечення, однак листом Луцької ОДПІ №13865/10/03-18-22-01 від 19.09.2014 оскаржуваний акт перевірки визнано таким, що відповідає вимогам чинного законодавства та аргументи, викладені в запереченні, відхилені в ході його розгляду.

На підставі акту перевірки 23.09.2014 року Луцькою ОДПІ було винесено податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток підприємств на загальну суму 723838,50 грн., з них: за основним платежем - 482559,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 241279,50 грн.

Позивач, не погодившись з таким рішенням податкового органу оскаржив його в адміністративному порядку.

Рішенням Головного управління ДФС у Волинській області №286/10/03-20-10-03-06 від 20.10.2014 року податкове повідомлення-рішення № від 23.09.2014 року залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Проаналізувавши зібрані та досліджені докази суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення Луцької ОДПІ № від 23.09.2014 року прийняте всупереч вимогам чинного законодавства, а тому позовні вимоги ПАТ "ТЕРЕМНО ХЛІБ" підлягають до повного задоволення, виходячи із наступного.

З матеріалів справи слідує, що висновок податкового органу про завищення ПАТ "ТЕРЕМНО ХЛІБ" валових витрат в 2013 р. по взаємовідносинах із ТзОВ "Ферко" на загальну суму 2539786 грн. базується на тому, що фінансово-господарські операції позивача з ТзОВ "Ферко" не мали реального характеру, оформлені лише юридично по податковому обліку, без настання реального здійснення операції.

Однак, суд не погоджується з такими висновками Луцької ОДПІ, враховуючи наступне.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до підпунктів 14.1.27., 14.1.36.,14.1.56. пункту 14.1 статті 14 ПК України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником); господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами; доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до статті 134 ПК України об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу; дохід (прибуток) нерезидента, що підлягає оподаткуванню згідно зі статтею 160 цього Кодексу, з джерелом походження з України.

Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до пункту 138.4. статті 138 ПК України витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім не розподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

При цьому відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку. З урахуванням наведених норм чинного законодавства України та доводів Луцької ОДПІ про безтоварний характер угоди, укладеної між позивачем та ТзОВ "Ферко" судом при розгляді справи підлягали з'ясуванню обставини щодо фактичного здійснення фінансово-господарських операцій, за якими позивачем сформовано валові витрати за 2013 р.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.10.2012 року між ПАТ "ТЕРЕМНО ХЛІБ" як покупцем та ТзОВ "Ферко" як постачальником укладено договір поставки №12102, відповідно до умов якого, постачальник зобов'язується передати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити товар на умовах, що передбачені цим договором. Кількість, асортимент, ціна товару, терміни передачі і оплати товару, місце постачання, визначаються додатками до договору, які є невід'ємною його частиною.

Згідно з додатком №1 від 12.10.2012 року предметом даного договору є соєві боби (для технічних потреб) українського походження, врожаю 2012 року в кількості 570 тон, загальною вартістю 2783880,00 грн., умови поставки - СРТ - Одеський морський торгівельний порт (ТзОВ "Олімпекс Купе Інтернешнл"). Умовами даного додатку також визначено, що покупець здійснює оплату за товар протягом 180 днів з моменту його поставки.

Відповідно до додатку №2 від 19.11.2012 року та додаткової угоди до даного додатку предметом даного договору є соєві боби (для технічних потреб) українського походження, врожаю 2012 року в кількості 150 тон, загальною вартістю 732600,00 грн., умови поставки - СРТ - Одеський морський торгівельний порт (ТзОВ "Олімпекс Купе Інтернешнл"). Умовами даного додатку також визначено, що покупець здійснює оплату за товар протягом 180 днів з моменту його поставки.

Зазначений договір, додатки до нього та додаткова угода до додатка №2 підписано повноважними на це особами та скріплено печатками.

На підтвердження факту виконання господарських зобов'язань за вказаним договором позивачем надано суду виписані ТзОВ "Ферко" на поставку соєвих бобів (для технічних потреб) та олії соняшникової нерафінованої податкові накладні №299 від 31.10.2012 року, №92 від 19.11.2012 року, №164 від 21.01.2013 року, №112 від 18.12.2012 року, які зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних, що стверджується наявними в матеріалах справи копіями відповідних квитанцій; видаткові накладні №1677 від 31.10.2012 року, №1715 від 19.11.2012 року, №2405 від 21.01.2013 року, №2147 від 18.12.2012 року, акти прийому-передачі товару №1 від 31.10.2012 року, №1 від 19.11.2012 року, №2 від 21.01.2013 року, №1 від 18.12.2012 року (т.1. а.с. 117-132).

Оплата за придбаний товар товариством проведена у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями №11099 від 19.03.2013 року, №956 від 19.03.2013 року, №11123 від 26.03.2013 року, №958 від 20.03.2013 року, №1751 від 30.04.2013 року, №1029 від 05.04.2013 року, №11634 від 27.06.2013 року, №1650 від 26.06.2013 року, №11635 від 27.06.2013 року та №1870 від 23.07.2013 року (а.с. 146-150).

Придбаний у вказаного контрагента товар позивачем був реалізований, що підтверджується договором комісії від №К101222 від 12.10.2012 року, укладеним ПАТ "ТЕРЕМНО ХЛІБ" як комітентом та ТзОВ "Вторметекспорт" як комісіонером, додатком №1 до вказаного договору, актами приймання-передачі товару на комісію №1 від 31.10.2012 року та №2 від 21.01.2013 року, №1 від 19.11.2012 року, додатковими угодами до даного договору та видатковими накладними №1 від 31.10.2012 року, №2 від 19.11.2012 року (т. 1, а.с. 153-166).

Відповідно до звіту комісіонера від 31.01.2013 року про повне виконання робіт по додатках №1 від 12.10.2012 року та №2 від 19.11.2012 року до договору комісії №К10122 від 12.10.2012 року (т.1, а.с.215), на виконання договору комісії ТзОВ "Вторметекспорт" було укладено зовнішньоекономічний контракт з покупцем-нерезидентом "Вlack Sea Commodities Ltd" U.A.E. №01/2012-VME від 21.11.20102 року, якому було реалізовано соєві боби (для технічних потреб).

Судом також встановлено, що про проведену роботу ТзОВ "Вторметекспорт" складено акт про надання послуг №43 від 31.01.2013 року, згідно якого комісійна винагорода становить 178506,50 грн., винагорода делькредере становить 200,00 грн., всього виконано робіт на суму 214447,80 грн., в тому числі ПДВ 35741,30 грн. (т.1, а.с.216), а також виписано рахунок на оплату №28 від 31.01.2013 року (т.1, а.с.221) та податкова накладна №39 від 31.01.2013 року (т.1, а.с.219). Також згідно з довідками ПАТ "Укрсиббанк" про зняття з валютного контролю засвідчено факт виконання договору та експортування ТМЦ за межі митної території України. (т.1, а.с.217-218).

Як слідує із матеріалів справи, операції з надання ТзОВ "Вторметекспорт" комісійних послуг відображені в бухгалтерському і податковому обліках позивача.

На думку суду, всі первинні документи оформлені у відповідності до вимог чинного законодавства та містять всі необхідні реквізити передбачені Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та пунктом 2.4 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку".

Луцькою ОДПІ не доведено, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, чи ґрунтуються на інших документах, недійсність даних яких установлена судом, а тому зазначені документи є підставою для бухгалтерського обліку.

Разом з тим, як вбачається з Акту №7508/22-01/5509694 від 03.09.2014 року, податковим органом не висловлено зауважень, заперечень до поданих документів, а також вказівок на їх невідповідність вимогам законодавства, та (або) неповноту та (або) неправильність їх заповнення, додаткових документів при проведенні перевірки не вимагалось, а тому зазначені документи є підставою для формування даних податкового обліку.

Висновок про нереальність господарських операцій між ПАТ "ТЕРЕМНО ХЛІБ" та ТзОВ "Ферко" зроблено на підставі ненадання перевіряючим товарно-транспортних накладних та подорожніх листів, які б засвідчили факт транспортування придбаного товару від постачальника до потенційного покупця, наказів про відрядження, звітів про використання коштів, виданих на відрядження, аванс на відрядні витрати осіб які підписували договір, додаткову угоду, акт приймання-передачі ТМЦ, та будь-яких документів що підтверджують факт перебування посадових осіб позивача при укладенні угод та прийманні-передачі ТМЦ.

Товар, який був придбаний у ТзОВ "Ферко", відразу передавався на комісію на тому ж складі ТзОВ "Вторметекспорт", для подальшої реалізації. В діючому законодавстві не встановлено обов'язку посадових осіб вирушати у відрядження для укладання угод.

Таким чином, твердження відповідача про відсутність документів первинного бухгалтерського обліку, які підтверджують фактичний рух товару від постачальника до Позивача, є безпідставним та таким, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позивач довів реальність вчинення фінансово-господарських операцій із із ТзОВ "Ферко", що підтверджується фактичними обставинами по справі, а, отже, і правомірність формування валових витрат по операціях із даним контрагентом.

За актом перевірки Луцькою ОДПІ зроблено висновок про завищення валових витрат в 2013 р. на загальну суму 2539786 грн., в результаті чого занижено податок на прибуток за 2013 р. на загальну суму 482559 грн. з посиланням на ту обставину, що під час проведення перевірки позивачем не було надано товарно-транспортні накладні, сертифікатів якості на момент приймання продукції та її реалізації, договорів зберігання даної продукції , накази на відрядження, звіти про використання коштів виданих на відрядження, аванс на відрядні витрати (добові) осіб, які підписували договір та додаткову угоду, акт приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей. Також під час проведення перевірки Луцькою ОДПІ були враховані висновки акту перевірки ДПІ у Шевченківському районі міста Києва ТзОВ "Ферко" №643/22-40/31681342 від 16.08.2013 року.

Однак, на думку суду, такі доводи податкового органу є необгрунтованими та безпідставними з огляду на наступне.

В якості доказу безтоварності операції посадові особи посилаються в Акті на інформацію, отриману від оперативного управління Луцької ОДПІ Міндоходів у Волинській області про відсутність господарських відносин між ТОВ "Ферко" та ПАТ "ТЕРЕМНО ХЛІБ". Водночас надані відповідачем під час розгляду даної справи на підтвердження своєї позиції щодо безтоварності господарської операції письмові пояснення директора ТзОВ "Ферко" Позднякова Д.Ю. та директора ТзОВ "Вторметекспорт" Стасюка Д.Ф. про те, що перший з представниками ПАТ "ТЕРЕМНО ХЛІБ" особисто не знайомий та назву даного товариства чує вперше, а також, що на ТзОВ "Вторметекспорт" відсутні будь-які умови, необхідні для збереження олії соняшникової та бобів соєвих, а останній будь-яких договорів, контрактів, угод не підписував жодним чином не встановлюють відсутність поставок товару в адресу позивача, оскільки повністю спростовуються наданими первинними бухгалтерськими документами, які підписані зазначеними особами та засвідчені печаткою ТзОВ "Ферко" та ТзОВ "Вторметекспорт".

Судом не приймаються твердження відповідача як доказ нереальності операцій про те, що під час перевірки не були надані накази на відрядження, звіти про використання коштів виданих на відрядження, аванс на відрядні витрати (добові) осіб, які підписували договір та додаткову угоду, акт приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей та будь-яких інших документів підтверджуючих факт перебування посадових осіб позивача з ТзОВ "Ферко" та ТзОВ "Вторметексопрт", оскільки такі документи є документами, що підтверджують факт відправлення посадової особи у відрядження. Дані документи не підтверджують здійснення операції купівлі-продажу товару, і тому не є первинними документами, на підставі яких формуються дані податкового обліку. Так, ці документи пов'язані зі здійсненням господарської операції, але не є первинними документами, які засвідчують передачу товару в рамках договору купівлі-продажу. Такими документами є надані для перевірки видаткові накладні, акти приймання-передачі, податкові накладні. Накази про відрядження, звіти про використання коштів, аванс на відрядження, на думку суду, не є документами, які пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством згідно ст.44 ПКУ, оскільки на їх підставі не можливо ні обчислити суму податку, ні встановити строки або порядок сплати податку. Більш того, згідно ст.201 ПКУ при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних. При оформленні наказів на відрядження, звітів про використання коштів, авансів на відрядні витрати (добові) податкові накладні не виписуються, отже дані документи не підтверджують операцію з постачання товарів.

Зазначені докази в їх сукупності спростовують твердження податкового органу про те, що господарські операції між ТзОВ "Ферко" та ТзОВ "Вторметекспорт" проведені із залученням ПАТ "ТЕРЕМНО ХЛІБ" таким чином, що останній незаконно збільшує валові витрати, а також, що участь позивача у вказаних операціях є формальною та не підпадає під визначення господарської діяльності як такої.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що позивачем не було надано товарно-транспортних накладних, сертифікатів якості на придбаний товар, оскільки їх відсутність в сукупності з наданими первинними документами не може свідчити про те, що господарська операція не відбулася.

Крім цього, як вбачається із укладених догорів, поставку повару позивач не здійснював, вона відбувалась продавцем за правилами ІНКОТЕРМС, а транспортні витрати враховані в ціні придбаного товару.

При цьому, як слідує із матеріалів справи, від продажу соєвих бобів на експорт позивач отримав прибуток у розмірі 14222,63 грн., що свідчить про наявність господарської мети, одержання прибутку внаслідок подальшої реалізації товару та належне оформлення первинних документів.

Крім того, суд вважає безпідставними висновки контролюючого органу про завищення витрат з посиланням на акт перевірки ТзОВ "Ферко", оскільки нормами діючого законодавства України не передбачено можливість посилання податкового органу в ході проведення перевірки суб'єкта господарювання на акти перевірок інших суб'єктів господарювання, більше того, відповідно до акту перевірки ДПІ у Шевченківському районі міста Києва ТзОВ "Ферко" №643/22-40/31681342 від 16.08.2013 року перевірялась поставка ТМЦ за березень 2013 року, в той час як позивачу соєві боби поставлялись 31.10.2012, 19.11.2012 та 21.01.2013. Отже висновки викладені в даному акті жодним чином не могли стосуватись взаємовідносин позивача з ТзОВ "Ферко".

При цьому суд зазначає, що відповідно до пунктів 36.1, 36.5 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Чинне податкове законодавство не ставить в залежність право позивача на формування валових витрат від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання валових витрат поширюються тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом інших осіб.

З огляду на реальний характер операцій, можливі порушення контрагентом позивача правил здійснення господарської діяльності не можуть бути підставою для позбавлення позивача як платника податків права на віднесення витрат щодо придбання, перевезення та реалізації ТМЦ до складу валових витрат.

Отже, на думку суду, з урахуванням встановлених обставин справи, позивачем дотримані умови з формування валових витрат у 2013 році по взаємовідносинах з ТзОВ "Ферко", а висновки податкового органу про порушення позивачем податкового законодавства не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Протилежного в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що в даному випадку Луцькою ОДПІ належними та допустимими доказами не доведено правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення відносно позивача та відсутності реально проведеної господарської операції між позивачем та ТзОВ "Ферко"

Отже, виходячи із вищенаведеного, оскаржуване податкове повідомлення - рішення Луцької ОДПІ від 23.09.2014 року № року винесено з порушенням вимог чинного податкового законодавства, є протиправним та підлягає скасуванню, а позов - до повного задоволення.

Інші доводи представника відповідача не спростовують висновків суду, зроблених в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Таким чином, з Державного бюджету України на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 487,20 грн., сплачений відповідно до платіжного доручення від №0.0.327895245.1 від 17.12.2014 року.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 158, 160 ч.3, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області від 23.09.2014 року №.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ПАТ "ТЕРЕМНО ХЛІБ" (43008, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Підгаєцька, 13б, ) судові витрати в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі до 19 січня 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий Р.С. Денисюк