Справа № 808/7521/14
Суддя: Каракуша Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2014-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2014 року 15 год. 45 хв. Справа № 808/7521/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Каракуші С.М.

за участю секретаря Рибакової М.В.

представника позивача Бордюга О.В.

представника відповідача Дяченко Ю.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРМІНАЛ-2005»

до: Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області

про: визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕРМІНАЛ-2005» (далі - ТОВ «ТЕРМІНАЛ-2005» або позивач) звернулось з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області (далі - відповідач) про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.08.2014 № -22-11, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за березень 2014 року на суму 22 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про необґрунтованість висновків акту перевірки щодо не підтвердження поставки товару, які стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити та надав пояснення в його обґрунтування, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнала, просила у його задоволенні відмовити, вважає оскаржуване рішення таким, що прийнято правомірно, у зв'язку із встановленими порушеннями податкового законодавства.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ТОВ «ТЕРМІНАЛ-2005» зареєстровано як юридична особа 25.01.2005, видами діяльності якої є: виробництво абразивних виробів (26.81.0), оброблення металевих відходів та брухту чорних металів (37.10.1), оброблення металевих відходів та брухту кольорових металів (37.20.2), посередництво в торгівлі паливом, металами, корисними копалинами і хімікатами (51.12.0), оптова торгівля відходами та брухтом (51.57.0), що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та відображено в акті перевірки (а.с. 13, 63).

У період з 23.07.2014 по 24.07.2014 відповідачем проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТОВ «ТЕРМІНАЛ-2005» щодо підтвердження відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з покупцями та постачальниками за період з 01.03.2014 по 31.03.2014, за результатами якої складено Акт перевірки від 25.07.2014 № 55/08-26-22-11/13632486, у висновках якого зазначено про встановлені порушення пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України внаслідок завищення по декларації за березень 2014 року суми податкового кредиту на загальну суму 128852 грн., чим завищено від'ємне значення податку на додану вартість (р. 19) по декларації за березень 2014 року на суму 42032 грн. та занижено суму ПДВ, що підлягає нарахуванню до сплати в бюджет на загальну суму 86820 грн. (а.с. 11-24).

Висновки про проведення безтоварних операцій між ТОВ БК «МЕГАПОЛІС БУД ІНВЕСТ» та ТОВ «ТЕРМІНАЛ-2005» в березні 2014 року на загальну суму 644260 грн. 80 коп., у тому числі ПДВ 128852 грн. 16 коп., внаслідок чого у позивача відсутнє право на формування податкового кредиту по операціям з ТОВ БК «МЕГАПОЛІС БУД ІНВЕСТ» за березень 2014 року на суму ПДВ 128852 грн. 16 коп., обґрунтовані тим, що надані до перевірки товарно-транспортні накладні складені всупереч Правилам перевезення вантажів автомобільним транспортом в України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, внаслідок чого неможливо підтвердити перевезення товару, а також посиланням на акт ДПІ у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 08.05.2014 № 1292/26-55-22-07/38912967 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ БК «МЕГАПОЛІС БУД ІНВЕСТ» щодо підтвердження господарських відносин платниками податків за період з 01.12.2013 по 31.03.2014 року», яким встановлено завищення останнім податкових зобов'язань з податку на додану вартість за період з 01.12.2013 по 31.03.2014 на суму 28700373 грн. та укладення з контрагентами правочинів, які порушують публічний порядок, суперечать інтересам держави та суспільства, і вчинені удавано з метою ухилення від сплати податків.

Листом від 15.10.2014 № 86/10/08-26-22-01 «Про надання інформації та податкового повідомлення-рішення», направленим на адресу ТОВ «ТЕРМІНАЛ-2005», відповідач виклав висновки Акту перевірки від 25.07.2014 № 55/08-26-22-11/13632486 у новій редакції, відповідно до якої перевіркою встановлено порушення пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України внаслідок завищення по декларації за березень 2014 року суми податкового кредиту на загальну суму 128852 грн., чим

- завищено від'ємне значення податку на додану вартість (рядок 19) по декларації за березень 2014 року на суму 43032 грн., яке було враховано у зарахування зменшення суми податкового боргу з ПДВ (рядок 20.1) у сумі 42010 грн.;

- завищено різницю від'ємного значення, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного періоду (рядок 20.2) у сумі 22 грн.;

- занижено суму ПДВ, яка підлягає перерахуванню до сплати в бюджет на загальну суму 86820 грн., у тому числі по періодам: березень 2014 року - 86820 грн. (а.с. 8-10).

Одночасно вказаним листом направлено прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення від 15.08.2014 № -22-11, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за березень 2014 року на суму 22 грн.(а.с. 7).

Висновки перевірки, які стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення суд вважає необґрунтованими, у зв'язку з чим приходить до висновку, що воно прийнято протиправно та підлягає скасуванню.

Як зазначено в акті перевірки, відповідно до даних декларації з податку на додану вартість № від 22.04.2014 за період з 01.03.2014 по 31.03.2014 ТОВ «ТЕРМІНАЛ-21015» задекларовано податкового кредиту з податку на додану вартість у сумі 88947 грн., з яких суму 128852 грн. 12 коп. задекларовано по взаємовідносинам з ТОВ БК «МЕГАПОЛІС БУД ІНВЕСТ» (а.с. 16-17).

Судом встановлено, що 05.03.2014 між ТОВ «МЕГАПОЛІС БУД ІНВЕСТ» (постачальник) та ТОВ «ТЕРМІНАЛ-2005» (покупець) укладено договір поставки № П1032014, за умовами за умовами якого постачальник зобов'язався поставити позивачу визначений договором товар (промислові відходи обіденної шихти карбіду кремнію), згідно специфікації, а позивач прийняти та сплатити його вартість. Кількість та ціна товару зазначається у Специфікаціях, які оформлені як додаток до договору та є його невід'ємною частиною. Товар поставляється на умовах DDP м. Запоріжжя, вул. Архангельська, 1а. Поставка товару включає доставку на склад позивача (а.с. 29).

Згідно з пунктами 2.4, 2.5 договору, датою поставки товару є дата його передачі покупцю, яка зазначена у видатковій накладній. При поставці партії товару постачальник зобов'язаний надати покупцю рахунок, видаткову накладну, податкову накладну та сертифікат якості.

Відповідно до Специфікації № 1, яка є додатком № 1 від 05.03.2014 до вказаного договору, позивачу було поставлено 203,880 тон корундо-кремнієвого матеріалу загальною вартістю 773112 грн. 96 коп., у тому числі ПДВ 128852 грн. 16 коп. (а.с. 30).

На виконання умов договору ТОВ БК «МЕГАПОЛІС БУД ІНВЕСТ» виписано на поставлений товар податкову накладну від 31.03.2014 №443 на загальну суму 773112,96 грн., у тому числі ПДВ у розмірі 128852,16 грн., яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, видаткову накладну від 31.03.2014 №443 та рахунок-фактуру від 31.03.2014 №443 на зазначену суму, а також надано сертифікат якості (а.с. 31-33, 40).

Поставка товару від ТОВ «БК «МЕГАПОЛІС БУД ІНВЕСТ» та його прийняття позивачем підтверджуються товарно-транспортними накладними № 25 від 28.03.2014, № 27 від 28.03.2004, № 28 від 31.03.2014 та № 30 від 31.03.2014, які містять відомості про вантажовідправника та вантажоодержувача, замовника, пункт розвантаження, найменування автомобілю, прізвище та підпис водія, підписи і печатки вантажовідправника та вантажоодержувача, а також відомості про вантаж, із значенням його маси а вартості (а.с. 41-41).

Прийняття поставленого товару здійснено головним інженером ОСОБА_3, що відображено у видатковій накладній та товарно-транспортних накладних, повноваження цієї особи на прийняття товару підтверджується копією довіреності № 3 від 31.03.2014, її видача - копією Журналу реєстрації довіреностей (а.с. 31, 41-44, 104-106).

Розрахунки за поставлений товар проведені у безготівковій формі, що підтверджується копіями платіжних доручень № 88 від 14.04.2014, № 94 від 23.04.2014, № 95 від 24.04.2014, № 114 від 06.05.2014, № 118 від 13.05.2014, відповідно до яких позивачем перераховано на користь ТОВ БК «МЕГАПОЛІС БУД ІНВЕСТ» грошові кошти на загальну суму 649000 грн., а також копією платіжного доручення № 124 від 26.05.2014, відповідно до якого ТОВ «ТЕРМІНАЛ-2005» перераховано на користь ТОВ «Капітал-МБ» суму 124112 грн. 96 коп. згідно з договором про відступлення права вимоги (а.с. 50-51, 77-78).

Придбаний корундо-кремнієвий матеріал використаний позивачем в ході виробничого процесу як сировина для виготовлення корундокарбідкремнієвої маси, що підтверджується карткою рахунку 201, склад Архангельський, 1а, ТМЦ - корундо-кремнієвий матеріал за 2014 рік., а також, калькуляціями вартості виробництва продукції від 15.04.2014 №КА-0000012, від 06.05.2014 №КА-0000013, від 13.06.2014 №КА-0000014, від 17.06.2014 №КА-0000015, від 02.07.2014 №КА-0000016 (а.с. 34-39).

За вказаних обставин суд вважає висновки податкового органу про не підтвердження поставки товару необґрунтованими.

Сума податку на додану вартість по операції з ТОВ БК «МЕГАПОЛІС БУД ІНВЕСТ» у сумі 128852 грн. 16 коп. включена позивачем до складу податкового кредиту за березень 2014 року.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. Правила формування податкового кредиту платниками податку на додану вартість визначені статті 198 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України вважається дата здійснення першої з подій:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Підпунктом 198.6 пункту 198 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Згідно з пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.2 цієї ж статті, при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Згідно з пунктом 200.3 статті 200 Податкового кодексу України, при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (у редакції, чинний на час виникнення правовідносин), платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну , складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів:

а) у паперовому вигляді;

б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

Таким чином, наявність належним чином оформлених податкових накладних є підставою для включення до податкового кредиту платника податку сум ПДВ.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.4 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Відповідно до пунктів 201.6 та 201.8 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Реєстрація особи платником податку на додану вартість діє до дати її анулювання, яка відбувається у випадках, передбачених пунктом 184.1 статті 184 Податкового кодексу України.

Таким чином, відповідно до положень Податкового кодексу України, податкова накладна є документом, який підтверджує фактичну сплату покупцем податку на додану вартість у ціні товару, та надає право на формування податкового кредиту платника податків-покупця, та лише придбання товарів (послуг, робіт), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності платника податку, відсутність податкової накладної та складання податкової накладної особою, що не зареєстрована як платник ПДВ, позбавляють платника податку права на включення до податкового кредиту сплачених (нарахованих) сум податків у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг).

Як встановлено судом, придбаний позивачем товар використаний в оподатковуваних операціях власної господарської діяльності (а.с. 34-39).

На час здійснення господарської операції контрагент позивача був у встановленому законодавством порядку зареєстрований як платник ПДВ, перевіркою не зафіксований факт наявності в податкових накладних недоліків, або порушення порядку їх видачі, що могло б свідчити про їх неналежність як первинного документу (а.с. 28, 84).

Відповідно до положень Податкового кодексу України, сума податку на додану вартість, що включена до ціни товару, є податковим зобов'язанням продавця товару, і саме продавець товару несе обов'язок по сплаті цього податку до бюджету.

Зазначені обставини не можуть бути підставами для позбавлення позивача права на формування податкового кредиту.

Суд вважає безпідставними доводи відповідача щодо не підтвердження поставки товару у зв'язку з наявністю недоліків у товарно-транспортних накладних щодо не зазначення автопідприємства-перевізника та місця навантаження .

Так, відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997, товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, а товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Згідно із п. 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.7 вказаних правил основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Дорожній лист вантажного автомобіля є документом, без якого перевезення вантажів не допускається. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику.

Разом з тим, вказані правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку платників податку, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Не є обґрунтованими і посилання відповідача на акт ДПІ у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 08.05.2014 № 1292/26-55-22-07/38912967 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ БК «МЕГАПОЛІС БУД ІНВЕСТ» щодо підтвердження господарських відносин платниками податків за період з 01.12.2013 по 31.03.2014 року», оскільки останній лише є доказом неможливості проведення зустрічної звірки та не може бути доказом відсутності поставки товарів.

Відповідно до вимог чинного законодавства на сторону цивільно-правової угоди - покупця товару, як платника податку, не покладено обов'язку здійснювати контроль за дотриманням усіма постачальниками у ланцюгу постачання вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, сплати податку і в подальшому за можливі будь-які неправомірні дії будь-кого з постачальників у ланцюгу постачання або через наявність/відсутність актів про здійснення зустрічних перевірок таких постачальників зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на формування податкового кредиту.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що позов про його скасування є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, присудженню на користь позивача підлягають понесені ним та документально підтверджені судові витрати (а.с. 2, 70).

Керуючись статтями 2, 11, 71, 94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати прийняте Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області податкове повідомлення-рішення від 15.08.2014 № -22-11.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРМІНАЛ-2005» з Державного бюджету України судові витрати у сумі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М. Каракуша