Справа № 826/14892/14
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

20 січня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко Т.М., Мельничука В.П.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 28 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної реєстраційної служби України, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Нілової Ангеліни Олександрівни про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 28 листопада 2014 року у задоволені позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної реєстраційної служби України, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Нілової Ангеліни Олександрівни про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії відмовлено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що документи, подані позивачем, відповідають усім вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», тому відмова відповідача у державній реєстрації прав та їх обтяжень на об'єкт нерухомого майна за адресою: м.Київ, АДРЕСА_1, є необґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення апелянта та його представника, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Господарського суду м.Києва від 13 лютого 2012 року у справі №36/14 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Київської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Святошинська районна у м.Києві державна адміністрація, Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Святошинського району м.Києва, Головне управління комунальної власності м.Києва про визнання права сумісної власності, позовні вимоги задоволено повністю, визнано за позивачем право власності на 9777/10000 часток нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 44,81 кв.м.

04 червня 2014 року позивачем до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві подано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяження (щодо права власності) на 9777/10000 часток нежитлового приміщення за адресою: м.Київ, АДРЕСА_1.

Разом із даною заявою позивачем було подано наступні документи: рішення Господарського суду м.Києва від 13 лютого 2012 року у справі №36/14; ухвалу Господарського суду м.Києва від 17 лютого 2014 року №36/14; технічний паспорт №135317, виданий 30 грудня 2013 року Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна; копію паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 виданого 25 травня 1999 року Подільським РУ ГУ МВС України у м.Києві; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера НОМЕР_2, виданого 15 жовтня 2013 року ДПІ у Святошинському районі м.Києва ДПС.

17 червня 2014 державним реєстратором прав на нерухоме майно Ніловою А.О. на підставі ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.п.20, 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868, винесено рішення №13843084 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень на зазначений у заяві від 04 червня 2014 об'єкт у зв'язку із недотриманням позивачем вимог ч.2 ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Вищевказане рішення вмотивоване тим, що подані позивачем документи не відповідають вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, зважаючи на відсутність доказів факту введення в експлуатацію даного об'єкта нерухомого майна, яке є реконструйованим, а тому в обов'язковому порядку підлягає введенню в експлуатацію. Крім того, зазначено про існування суперечностей щодо площі спірного об'єкта, відомості про яку містяться у технічному паспорті від 30 грудня 2013 та рішенні Господарського суду м.Києва від 13 лютого 2012 року.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що позивачем не надано усіх необхідних документів для проведення державної реєстрації нерухомого майна відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», тому відмова у проведенні такої реєстрації є обґрунтованою та правомірною.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне:

Згідно ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В силу ч.1 ст.4 вищезазначеного Закону обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно; право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; інші речові права відповідно до закону; податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Згідно п.1 ч.1 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним та юридичним особам на новозбудовані, реконструйовані об'єкти нерухомого майна.

В силу ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення. Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об'єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об'єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

У відповідності до ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Згідно ч.ч.1, 4, 13 ст.15 вищезазначеного Закону державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; внесення записів до Державного реєстру прав; видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження. Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також порядок надання інформації з Державного реєстру прав встановлює Кабінет Міністрів України.

Відповідно до п.4 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868, у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на об'єкти нерухомого майна, а саме на земельну ділянку, підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду або їх окремі частини, квартиру, житлове та нежитлове приміщення. У разі коли законодавством встановлено вимогу щодо прийняття в експлуатацію об'єкта нерухомого майна, державна реєстрація права власності на нього проводиться після прийняття такого об'єкта в експлуатацію в установленому законодавством порядку. Державна реєстрація права власності на квартиру, житлове та нежитлове приміщення проводиться незалежно від того, чи зареєстроване право власності на житловий будинок, будівлю, споруду або їх окремі частини, в яких вони розташовані.

Згідно п.13 вищенаведеного Порядку заявник подає разом із заявою органові державної реєстрації прав, нотаріусові необхідні для державної реєстрації прав документи, визначені цим Порядком, їх копії, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документ про сплату державного мита.

Для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на реконструйований об'єкт нерухомого майна (в тому числі в результаті переведення об'єкта нерухомого майна з житлового у нежитловий або навпаки) заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає: документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку (крім випадків реконструкції об'єктів нерухомого майна без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані); документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта; технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна; письмову згоду співвласників багатоквартирного будинку (в разі добудови аттикових і мансардних поверхів та приєднання місць загального користування); документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси (в разі коли в результаті реконструкції об'єкта нерухомого майна змінилася його адреса). Документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності на об'єкт нерухомого майна до проведення його реконструкції, заявникові не повертаються (п.49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень).

В свою чергу, згідно п.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №461, у разі коли на самочинно збудоване нерухоме майно визнано право власності за рішенням суду, воно приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком.

Враховуючи, що Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень реконструкція визначена як реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об'єкта містобудування, пунктом 49 вищезазначеного Порядку крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно (рішення суду), одним з необхідних документів для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на реконструйований об'єкт нерухомого майна, який подається заявником, передбачено документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта.

Відповідно до п.15 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868, під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо: обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках); повноважень заявника; відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону; наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Згідно п.20 вищезазначеного Порядку за результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації.

В силу п.28 вищенаведеного Порядку державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду м.Києва від 13 лютого 2012 у справі №36/14 за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 визнано право власності на 9777/10000 часток нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 44,81 кв.м.

У вищевказаному рішенні встановлено, що Управлінням освіти Святошинської районної у м.Києві державної адміністрації (орендодавець) згідно договору оренди від 25 вересня 2002 року №422-70/201-02 передано позивачу (орендар) нежитлове приміщення за адресою: м.Київ, АДРЕСА_1, площею 39,64 кв.м. Відповідно до п.1.5 даного договору оренди позивачем за власний рахунок проведено капітальний ремонт, вартість ремонтних робіт, проведених у 2002 згідно кошторису від 15 серпня 2002 року склала 74311,00 грн. При цьому, в результаті проведення капітального ремонту площа даного приміщення збільшилась з 39,64 кв.м до 44,81 кв.м.

Ухвалою Господарського суду м.Києва від 17 лютого 2014 у справі №36/14 відмовлено у задоволенні заяви позивача про виправлення помилки в резолютивній частині рішення у цій справі від 13 лютого 2012 шляхом викладення пункту другого у наступній редакції: «визнати за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 право власності на 9777/10000 часток нежитлового приміщення за адресою: м.Київ, АДРЕСА_1, загальною площею 42,2 кв.м».

Згідно технічного паспорту АЕ №001174, виготовленого 30 грудня 2013 року на замовлення позивача Київським міським бюро технічної інвентиризаці та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, на громадський (виробничий) будинок (приміщення) - перукарню, що розташована за адресою: м.Київ, АДРЕСА_1, загальна площа приміщень перукарні становить 42,2 кв.м, з яких 25,6 кв.м основна та 16,6 кв.м допоміжна, натомість, відповідно до даних додатку 6.4 до техпаспорту загальний розмір основної площі приміщення №1 за адресою: м.Київ, АДРЕСА_1, становить 54,9 кв.м.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що реконструйованим вважається об'єкт після закінчення проведення будівельних робіт, в тому числі розпочатих внаслідок капітального ремонту, який і було проведено позивачем за адресою: м.Київ, АДРЕСА_1, тому при реєстрації права власності на такий об'єкт вимоги п.49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868, а саме подання документу, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, є обов'язковими для виконання, натомість, відомості про введення даного об'єкта нерухомого майна в експлуатацію у технічному паспорті відсутні, при цьому інших доказів, які б свідчили про введення в експлуатацію нежитлового приміщення - перукарні за адресою: м.Київ, АДРЕСА_1, позивачем не надано.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що посилання позивача на дотримання ним роз'яснення від 23 серпня 2013 року №К-3935 при зверненні до відповідача 04 червня 2014 року, відповідно до якого згідно п.п.9, 10, 26-28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року №703, повідомлено про визначений перелік документів, необхідних при зверненні для державної реєстрації прав на підставі рішення суду, є безпідставними, оскільки на момент звернення позивача із заявою від 04 червня 2014 року даний Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень втратив чинність та підлягав застосуванню Порядок №868.

За таких обставин колегія суддів дійшла до висновку про правомірність прийнятого відповідачем у відповідності до ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.п.20, 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868, рішення від 17 червня 2014 року №13843084 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень на об'єкт за адресою: м.Київ, АДРЕСА_1, у зв'язку із недотриманням позивачем вимог ч.2 ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки позивачем не надано будь-яких доказів, що об'єкт введено в експлуатацію та не наведено обґрунтованих причин неможливості введення його в експлуатацію, тому позовні вимоги про скасування рішення відповідача та зобов'язання відповідача здійснити державну реєстрацію прав на вищезазначене нерухоме майно не підлягають задоволенню.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 28 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 26 січня 2015 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді Т.М.Грищенко

В.П.Мельничук

.

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Грищенко Т.М.

Мельничук В.П.