Справа № 824/3255/14-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2015-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/3255/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Анісімов О.В.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

13 січня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Білоуса О.В. Совгири Д. І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною, скасування наказу та зобов"язання вчинити певні дії. ,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить визнати протиправною бездіяльність та скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.11.2014 р. №237 в частині щодо вибуття старшого сержанта ОСОБА_1 в розпорядження командира військової частини польової пошти НОМЕР_1 для подальшого проходження служби та зобов`язати Чернівецький обласний військовий комісаріат прийняти рішення про звільнення від обов`язку військової служби в зв`язку з мобілізацією старшого сержанта ОСОБА_1 та замінити його альтернативною ( невійськовою ) службою.

Разом із позовом позивачем подано клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії наказу №237 від 10.11.2014 р. прийнятого відповідачем.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року у задоволенні клопотання відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного вирішення питання.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, при цьому згідно частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Тобто, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про забезпечення адміністративного позову, суд першої інстанції керувався тим, що оскаржуваний наказ від 10.11.2014 р. №237 не є тим рішенням, на підставі якого позивач задіяний до проходження військової служби. Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки позивач у позовній заяві зазначив, що відповідно до повідомлення Військового комісара Чернівецького міського військового комісаріату від 19 березня 2014 року його було призвано на військову службу.

Крім того, як зазначено в адміністративному позові, ОСОБА_1 юридично прибув для проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , звідки вибув у щорічну основну відпустку (наказ командира військової частини НОМЕР_1 №176 від 14.11.2014 р.). Тобто, позивач фактично виконав наказ від 10.11.2014 р. №237.

При розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, суд аналізує обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; необхідності у зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Так, в поданому клопотанні позивач не навів обставин, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, не обґрунтував, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, та можлива необхідність в подальшому докласти значних зусиль та витрат для їх відновлення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не підтверджено існування обставин, передбачених ч. 1 ст. 117 КАС України, за яких може бути застосовано забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної ухвали вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.2 ст.211 КАС України, ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Оскільки ухвала про забезпечення позову або про його скасування не перешкоджає подальшому провадженню у справі, то ця ухвала в касаційному порядку оскаржена бути не може.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 211, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Курко О. П.

Судді Білоус О.В.

Совгира Д. І.