Справа № 813/6450/14
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2014 року Справа № 813/6450/14

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Кузана Р.І.,

з участю секретаря судового засідання Хміль Х.З.,

представників:

позивача Хрящевського Р.Й.,

відповідача Юрчак Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Західнафтохімбуд» до Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Західнафтохімбуд» (надалі - ТзОВ «Західнафтохімбуд») звернулось до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області (надалі - ДПІ у Франківському районі м.Львова) в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області від 04 вересня 2014 року № .

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на протиправність висновків податкового органу щодо завищення ним податкового кредиту внаслідок господарських взаємовідносин з ТОВ «Капістрано», ТОВ «БК Київбудмонтаж», ТОВ «А-Знак», ТОВ «Торгові логістичні системи» оскільки такі висновки зроблені відповідачем без об'єктивного аналізу господарських операцій та ґрунтуються лише на припущеннях податкового органу щодо відсутності фактичного виконання робіт вказаними контрагентами. Реальність взаємовідносин між позивачем та його контрагентами спростовується належними первинними документами. В основу висновків про допущені позивачем порушення покладено лише твердження про те, що підприємства-контрагенти мають ознаки сумнівності, зокрема такі як відсутність за місцезнаходженням та неможливість проведення з ними зустрічних звірок з метою підтвердження даних податкової звітності. Вважає, що такі висновки відповідача є безпідставними та нічим не підтверджені, не можуть бути покладені в основу порушення позивачем податкового законодавства та нікчемності правочинів. Крім того, позивач вказує, що акти про неможливість проведення зустрічних звірок у контрагентів позивача не можуть бути належними доказами порушення останнім вимог податкового законодавства.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві. Просить адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник відповідача позов заперечив з мотивів, зазначених в акті перевірки та письмових запереченнях. Вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене з урахуванням вимог чинного законодавства. Посилається на те, що в ході перевірки встановлена відсутність реальності здійснення господарських операцій між ТзОВ «Західнафтохімбуд» і ТОВ «Капістрано», ТОВ «БК Київбудмонтаж», ТОВ «А-Знак», ТОВ «Торгові логістичні системи». Договори між позивачем та вказаними контрагентами укладені без мети настання реальних наслідків та з метою отримання безпідставної податкової вигоди.

Окрім того зазначив, що відповідачем отримано ряд актів про неможливість проведення зустрічних звірок вказаних контрагентів, згідно з якими встановлено відсутність у таких підприємств необхідних умов для здійснення господарської діяльності в силу відсутності обладнання, персоналу, транспортних засобів, приміщень та матеріальних ресурсів, такі за податковою адресою не знаходиться. Таким чином, операції між ТзОВ «Західнафтохімбуд» і ТОВ «Капістрано», ТОВ «БК Київбудмонтаж», ТОВ «А-Знак», ТОВ «Торгові логістичні системи» здійснювались лише з метою формування податкової вигоди та виходять за межі господарської діяльності.

З урахуванням викладеного вважає, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне:

На підставі наказу від 13.07.2014р. №704 та направлення від 31.07.2014р. №925 ДПІ у Франківському районі м.Львова проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТзОВ «Західнафтохімбуд» () з питань господарських відносин з ТОВ «Капістрано» () за квітень - серпень 2013 року, з ТОВ «БК «Київбудмонтаж» () за період з 01.03.2011р. по 31.12.2011р., з ТОВ «A-Знак» () за період з 01.08.2012р. по 30.09.2012р., з ТОВ «Торгові логістичні системи» () за період з 01.07.2013р. по 31.07.2013р., а також документального підтвердження використання у власній господарській діяльності товарів (робіт, послуг) або про подальшу реалізацію цих товарів (робіт, послуг) від вищезазначених контрагентів.

Вказаною перевіркою встановлено порушення ст.185, п.187.1 ст.187, ст.188, п.198.1, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України. А саме, ТзОВ «Західнафтохімбуд» завищено суму податкових зобов'язань на суму 39036,69 грн., в т.ч. за вересень 2012 року у розмірі 5258,34 грн., за червень 2013 року у розмірі 25500,01 грн., за липень 2013 року у розмірі 5733,34 грн., за серпень 2013 року у розмірі 2545,00 грн., а також встановлено завищення ТзОВ «Західнафтохімбуд» суми податкового кредиту на суму 78523,25 грн., в т.ч. за жовтень 2011 року на суму 24934,54 грн., за серпень 2012 року на суму 4518,53 грн., за вересень 2012 року на суму 9842,16 грн., за липень 2013 року на суму 24279,74 грн., за серпень 2013 року на суму 14948,28 грн., що призвело до заниження ПДВ в розмірі 39486,56 грн.

Результати перевірки оформлено актом №1457/13-05-22-04/32053975 від 20.08.2014р.

На підставі вказаного акта контролюючим органом винесено податкове повідомлення № від 04.09.2014р., яким збільшено суму грошового зобов'язання ТзОВ «Західнафтохімбуд» з податку на додану вартість на 49 358,20 грн., в тому числі за основним платежем - 39 486,56 грн. та штрафними санкціями - 9 871,64 грн.

Надаючи оцінку виявленим перевіркою порушенням судом встановлено, що ТзОВ «Західнафтохімбуд» укладено з Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради Договори про надання послуг №75/13 від 19.07.2013р. (т.1 а.с. 213-216), №21/12 від 05.07.2012р. (т.1 а.с. 220-225), №3 від 09.03.2011р. (т.1 а.с.226-231).

Крім цього, між ТзОВ «Західнафтохімбуд» укладено Договори підряду з ТзОВ «Укртелеком» - № від 04.06.2013р. (т.1 а.с. 217-219), № від 08.02.2012р. (т.1 а.с.232-234) та з ТзОВ «Захід інвест» - №Н3/10/12 від 03.10.2012р. (т.1 а.с.235-241).

Господарські операції із зазначеними контрагентами відображено позивачем у складі податкових зобов'язань по податку на додану вартість.

З метою виконання умов вказаних договорів позивачем залучено субпідрядні організації, з якими укладено відповідні договори, зокрема: ТОВ «Капістрано», ТОВ «БК Київбудмонтаж», ТОВ «А-Знак», ТОВ «Торгові логістичні системи».

Отриманні на підтвердження виконання таких договорів податкові накладні позивачем відображено у складі податкового кредиту по податку на додану вартість. ДПІ у Франківському районі проведено перевірку правильності формування податкового кредиту. Так, відповідно до висновків перевірки, фактично господарські операції з вказаними контрагентами не відбувались, договори укладені без мети настання реальних наслідків, отримання безпідставної податкової вигоди. Окрім того, відповідачем під час проведення перевірки використано акти про неможливість проведення зустрічних звірок ТОВ «Капістрано», ТОВ «БК Київбудмонтаж», ТОВ «А-Знак», ТОВ «Торгові логістичні системи», згідно з якими встановлено відсутність у цих підприємств необхідних умов для здійснення господарської діяльності в силу відсутності обладнання, персоналу, транспортних засобів, приміщень та матеріальних ресурсів, такі за податковою адресою не знаходиться. Таким чином, відповідач дійшов висновку, що операції між ТзОВ «Західнафтохімбуд» і ТОВ «Капістрано», ТОВ «БК Київбудмонтаж», ТОВ «А-Знак», ТОВ «Торгові логістичні системи» здійснювались лише з метою формування податкової вигоди та виходять за межі господарської діяльності.

Надаючи оцінку правовідносинам позивача з вказаними контрагентами, судом встановлено наступне:

Щодо правовідносин з ТзОВ «Капістрано»:

Між ТзОВ «Західнафтохімбуд» (Замовник) з однієї сторони та ТзОВ «Капістрано» (Підрядник) з другої сторони, укладено договори підряду №05/07 від 10.07.2013р., №04/07 від 10.07.2013р., №08/07 від 12.08.2013р., №03/07 від 10.07.2013р.

На виконання вказаних договорів ТзОВ «Західнафтохімбуд» отримано податкові накладні, на підставі яких віднесено до складу податкового кредиту суму ПДВ в розмірі 30 119,16 грн., в т.ч. за липень 2013 року в сумі 15170,88 грн. та за серпень 2013 року в сумі 14948,28 грн.

Для підтвердження факту виконання договірних зобов'язань з вказаним контрагентом позивачем долучено до матеріалів справи наступні первинні документи:

- податкові накладні №571 від 28.08.2013р. на суму 39850,57 грн., в т.ч. ПДВ -6641,76 грн., №641 від 30.08.2013р. на суму 10495,43 грн., в т.ч. ПДВ 1749,24 грн., №304 від 31.07.2013р. на суму 41782,79 грн., в т.ч. ПДВ 5502,28 грн., №642 від 30.08.2013р. на суму 11473,67 грн. в т.ч. ПДВ - 1912,28 грн., №305 від 31.07.2013р. на суму 33013,66 грн., в т.ч. ПДВ - 5502,28 грн., №643 від 30.08.2013р. на суму 3132,00 грн. в т.ч. ПДВ - 522,00 грн., №640 від 30.08.2013р. на суму 24738,00 грн. в т.ч. ПДВ 4123,00 грн., №303 від 31.07.2013р. на суму 16228,80 грн., в т.ч. ПДВ - 2704,80 грн.;

- довідки про вартість виконаних будівельних робіт за липень та серпень 2013 року;

- акти приймання виконаних будівельних робіт за липень та серпень 2013 року;

Окрім того, на підтвердження реальності здійснення господарських операцій з вказаним контрагентом позивачем долучено підсумкові відомості ресурсів за вказаними договорами та акт звірки розрахунків.

З наявних у справі первинних документів судом встановлено, що придбані у ТзОВ «Капістрано» субпідрядні роботи були в подальшому використані та реалізовані позивачем на підставі договорів підряду ЛФ ПАТ «Укртелеком», Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради та ТзОВ «Захід Інвест».

Щодо правовідносин з ТзОВ «БК Київбудмонтаж»:

ТзОВ «Західнафтохімбуд» (Замовник) з однієї сторони та ТзОВ «БК Київбудмонтаж» (Підрядник) з другої сторони, укладено договори підряду № 06/10 від 03.10.2011р. та №03/08 від 10.08.2011р.

Згідно з умовами договору підряду № 06/10 від 03.10.2011р. підрядник зобов'язується виконати за дорученням Замовника та у відповідності до умов даного Договору поточний ремонт на об'єктах Шевченківської районної адміністрації. Замовник зобов'язується прийняти ці роботи та оплатити їх на умовах даного договору.

Підрядник підтверджує, що має організаційно-технічні засоби, знання та персонал з відповідною кваліфікацією, що необхідні для виконання робіт в строки, вказані в Договорі.

Вартість та перелік робіт визначається на основі Договірних цін, які затверджуються сторонами до початку їх виконання або шляхом підписання поданих Підрядником Актів виконаних робіт. Замовник здійснює розрахунок за виконані роботи на підставі акту виконаних робіт не пізніше ніж через 3 робочі дні після його підписання за умови відсутності недоліків у виконаних роботах.

На підтвердження факту виконання договірних зобов'язань згідно з Договором підряду № 06/10 від 03.10.2011р. позивачем долучено до матеріалів справи податкові накладні №348 від 31.10.2011р, №349 від 31.10.2011р., №350 від 31.10.2011р., №351 від 31.10.2011р., №352 від 31.10.2011р.; довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2011 року; акти приймання виконаних підрядних робіт за жовтень 2011 року №31/10-40, №31/10-36, №31/10-37, №31/10-38, №31/10-39.

Згідно з умовами договору підряду № 03/08 від 10.08.2011р. підрядник зобов'язується виконати за дорученням Замовника та у відповідності до умов даного Договору будівельно-монтажні роботи по влаштуванню благоустрою у м. Львові.

Замовник зобов'язується прийняти ці роботи та оплатити їх на умовах даного договору.

Підрядник підтверджує, що має організаційно-технічні засоби, знання та персонал з відповідною кваліфікацією, що необхідні для виконання робіт в строки, вказані в Договорі.

Вартість та перелік робіт визначається на основі Договірних цін, які затверджуються сторонами до початку їх виконання або шляхом підписання поданих Підрядником Актів виконаних робіт. Замовник здійснює розрахунок за виконані роботи на підставі акту виконаних робіт не пізніше ніж через 3 робочі дні після його підписання за умови відсутності недоліків у виконаних роботах.

На підтвердження факту виконання договірних зобов'язань згідно з Договором підряду №03/08 від 10.08.2011р. позивачем долучено до матеріалів справи податкову накладну №353 від 31.10.2011р., акт №31/10-41 приймання виконаних підрядних робіт за жовтень 2011 року, довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2011 року, платіжні доручення №1216 від 08.12.2011р., №1214 від 07.12.2011р., №1125 від 14.11.2011р.

Окрім того, на підтвердження реальності здійснення господарських операцій з вказаним контрагентом позивачем долучено акти звірки розрахунків, підсумкові відомість ресурсів.

Щодо правовідносин з ТзОВ «А-ЗНАК»:

ТзОВ «Західнафтохімбуд» (Замовник) з однієї сторони та ТзОВ «А-ЗНАК» (Підрядник) з другої сторони, укладено договори підряду № 02/09 від 04.09.2012р., № 03/08 від 10.08.2012р., № 02/08 від 09.08.2012р.

Відповідно до вищевказаних договорів ТзОВ «Західнафтохімбуд» отримано податкові накладні, відповідно до яких віднесено до складу податкового кредиту суму ПДВ в розмірі 14360,69 грн., т.ч. за серпень 2012 року в розмірі 4518,53 грн., за вересень 2012 року в розмірі 9842,16 грн. та відображено в Деклараціях з ПДВ за серпень та вересень 2012 року.

Так, згідно з умовами договору підряду № 02/09 від 04.09.2012р., підрядник зобов'язується виконати за дорученням Замовника та у відповідності умов даного Договору будівельні роботи з реконструкції та ремонту адміністративної будівлі у м. Львові.

Замовник зобов'язується прийняти ці роботи та оплатити їх на умовах даного договору. Замовник підтверджує, що доручені Підряднику роботи виконуються на законних (правах власності чи договору оренди) і що виконанню цього Договору не перешкоджають судові провадження або претензії третіх осіб.

Підрядник підтверджує, що має організаційно-технічні засоби, знання та персонал з відповідною кваліфікацією, що необхідні для виконання робіт в строки, вказані в Договорі.

Вартість та перелік робіт визначається на основі Договірних цін, які затверджуються сторонами до початку їх виконання або шляхом підписання поданих Підрядником Актів виконаних робіт. Замовник здійснює розрахунок за виконані роботи на підставі акту виконаних робіт не пізніше ніж через 3 робочі дні після його підписання за умови відсутності недоліків у виконаних роботах.

На підтвердження факту виконання договірних зобов'язань згідно з Договором підряду № 02/09 від 04.09.2012р. позивачем долучено до матеріалів справи податкову накладну №286 від 28.09.2012р., довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2012 року, акти приймання виконаних підрядних робіт за вересень 2012 року на будівельно-монтажні роботи, платіжне доручення №1151 від 23.11.2012р.

По договору підряду № 03/08 від 10.08.2012р. позивачем долучено податкові накладні №551 від 31.08.2012р., №285 від 28.09.2012р., довідки про вартість виконаних підрядних робіт та витрати за серпень та вересень 2012 року, акти приймання виконаних підрядних робіт за серпень та вересень 2012 року, платіжні доручення №1153 від 27.11.2012р., №1152 від 23.11.2012р.

В обґрунтування своїх доводів та для підтвердження факту виконання договірних зобов'язань згідно з договором підряду № 02/08 від 09.08.2012р. позивачем долучено податкові накладні №550 від 31.08.2012р., №287 від 28.09.2012р., довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень та вересень 2012 року, акти приймання виконаних будівельних робіт за серпень та вересень 2012 року, платіжне доручення №1150 від 23.11.2012р.

Окрім того, на підтвердження реальності здійснення господарських операцій з вказаним контрагентом позивачем:долучено акти звірки розрахунків, підсумкову відомість ресурсів.

Щодо правовідносин з ТзОВ «Торгові Логічні Системи»:

Між ТзОВ «Західнафтохімбуд» (Замовник) з однієї сторони та ТзОВ «Торгові Логічні Системи» (Підрядник) з другої сторони, укладено договір підряду № 01/06 від 03.06.2013р.

На виконання вказаного договору ТзОВ «Західнафтохімбуд» отримано податкову накладну, відповідно до якої віднесено до складу податкового кредиту суму ПДВ за липень 2013 року в розмірі 9108,86 грн.

Згідно з умовами договору підрядник зобов'язується виконати за дорученням Замовника та у відповідності до умов даного Договору будівельні роботи з влаштування торгово-офісного центру у місті Львові. Замовник зобов'язується прийняти ці роботи та оплатити їх.

Замовник підтверджує, що доручені Підряднику роботи виконуються на законних (правах власності чи договору оренди) і що виконанню цього Договору не перешкоджають судові провадження або претензії третіх осіб.

Підрядник підтверджує, що має організаційно-технічні засоби, знання та персонал з відповідною кваліфікацією, що необхідні для виконання робіт в строки, вказані в Договорі.

Вартість та перелік робіт визначається на основі Договірних цін, які затверджуються сторонами до початку їх виконання або шляхом підписання поданих Підрядником Актів виконаних робіт. Замовник здійснює розрахунок за виконані роботи на підставі акту виконаних робіт не пізніше ніж через 3 робочі дні після його підписання за умови відсутності недоліків у виконаних роботах.

На підтвердження факту виконання договірних зобов'язань позивачем долучено акт звірки розрахунків, податкову накладну №268 від 31.07.2013р., довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за липень 2013 року, акт приймання виконаних будівельних робіт за липень 2013 року.

Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку (який є основою будь-якого іншого обліку) господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Відповідно до ст.1 зазначеного Закону, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Суд зазначає, що первинні документи, якими позивач доводить здійснення господарської операції з вищезазначеними контрагентами, оформлені належним чином, такі містять необхідні реквізити, повністю відображають зміст господарських операцій ТзОВ «Західнафтохімбуд» і не мають недоліків, які б свідчили про їх невідповідність вимогам до первинних документів.

Суд також зазначає, що вказані документи надавались позивачем до перевірки, що не заперечується представником відповідача та були предметом дослідження. Порушень щодо форми та порядку їх заповнення в акті перевірки не встановлено, а тому такі є належними доказами та приймаються судом до уваги при прийнятті рішення.

Окрім того, позивачем долучено до матеріалів справи оборотно-сальдові відомості по рахунку 631 зі змісту яких видно, що операції з вказаними контрагентами повністю відображено позивачем у документах бухгалтерського обліку.

Судом враховано, що між сторонами відсутній спір щодо форми та змісту первинних документів, якими підтверджується здійснення господарських операцій, разом з тим відповідачем заперечується сам факт виконання передбачених договорами підряду робіт зазначеними вище підприємствами.

Для установлення зв'язку між фактом отримання послуг від вказаних контрагентів і господарською діяльністю, позивачем долучено до матеріалів справи належним чином завірені копії документів, з яких вбачається, що отримані від ТОВ «Капістрано», ТОВ «БК Київбудмонтаж», ТОВ «А-Знак», ТОВ «Торгові логістичні системи» послуги використані позивачем для виконання договорів підряду, укладених з Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради, ЛФ ПАТ «Укртелеком та ТзОВ «Захід Інвест».

Вказане підтверджується договорами про виконання робіт, податковими накладними, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, актами приймання виконаних будівельних, платіжними дорученнями.

Таким чином, позивач надав суду належні докази використання отриманих від зазначених у акті перевірки контрагентів послуг у власній господарській діяльності.

Відповідно до ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України (далі Кодексу), суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

При вирішенні спору суд керувався наступними нормативними документами.

З 01 січня 2011 року відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Згідно з п. 198.1. ст. 198 Податкового кодексу України (далі - ПК України) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2. ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

-дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

-дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

За положеннями п. 198.3. ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п. 198.4. ст. 198 ПК України якщо платник податку придбає (виготовляє) товари/послуги та необоротні активи, які призначаються для їх використання в операціях, що не є об'єктом оподаткування або звільняються від оподаткування, то суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не відносяться до податкового кредиту зазначеного платника.

Відповідно до п. 198.6. ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 201.1. ст. 201 ПК України передбачено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата виписування податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця);

ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку;

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

и) вид цивільно-правового договору;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Згідно з п. 201.4. ст. 201 ПК України податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг. Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Органи державної податкової служби за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу (п.201.6 ст. 201 ПК України).

Відповідно до п. 201.7. ст. 201 ПК України податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно з п. 201.10. ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п. 1.2. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 року, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Згідно з п. 2 цього ж Положення первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення.

Вирішуючи спір, суд керується принципом законності та виходить з положень Конституції України, відповідно до частини 2 статті 19 якої, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За положеннями Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Судом встановлено, що фактично висновки акту перевірки ґрунтуються на припущенні про неспроможність контрагентів позивача надавати послуги з причин відсутності за місцезнаходженням. По вказаних контрагентах податковим органом зроблено посилання на акти ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м.Києві, Дерчагівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області, ДПІ у Деснянському районі ГУ Міндоходів у м. Києві щодо неможливості проведення зустрічних звірок контрагентів позивача.

Даючи правову оцінку висновкам, які викладені в таких актах, суд враховує, що зустрічні звірки проводяться податковими органами відповідно до п.п.73.5 статті 73 Податкового кодексу України з метою отримання податкової інформації. При цьому, зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження господарських виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків. Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. За результатами зустрічних звірок складається довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін.

Відповідно до п. 1 Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010р. № 1232 зустрічна звірка полягає у зіставленні даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби, з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій і розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

З аналізу вказаних норм вбачається, що зустрічна звірка є заходом інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби, в той час, як функція податкового органу щодо контролю за дотриманням податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, реалізується останніми шляхом проведення перевірок у випадках та в порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Таким чином, за своєю правовою природою акт про неможливість проведення зустрічної звірки не є актом перевірки контролюючого органу та не може містити в собі аналізу господарських операцій платника податків та висновків про нікчемність укладених ним договорів. У зв'язку з цим, обгрунтування податковим органом виявлених порушень з посиланням на висновки таких актів є неправомірним.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що посилання ДПІ у Франківському районі м. Львова відносно вказаних в акті перевірки підприємств-контрагентів позивача, що ті відсутні за місцезнаходженням не свідчить про неспроможність підприємства займатись підприємницькою діяльністю, крім того жодних належних письмових доказів про це не надано. Таким чином, суд не бере до уваги покликання на відсутність підприємств за місцезнаходженням, оскільки вони ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені доказами.

Оцінюючи дані факти, суд надає перевагу письмовим доказам (первинним документам) та поясненням позивача, а також враховує, що про реальність господарських операцій позивача з контрагентами свідчить той факт, що отримані від зазначених контрагентів послуги були реально обліковані підприємством та використані у власній господарській діяльності. Достовірних фактів, які б викликали сумнів в реальності придання таких у суду немає.

Суд такоєж критично оцінює посилання представника відповідача на ту обставину, що у контрагентів позивача, а саме: ТОВ «Капістрано», ТОВ «БК Київбудмонтаж», ТОВ «А-Знак», ТОВ «Торгові логістичні системи» не було достатньої кількості матеріальних та трудових ресурсів для виконання договорів, що на його думку свідчить про відсутність фактів надання послуг, оскільки вказані висновки не знайшли свого підтвердження належними і допустимими доказами по справі

Окрім того, обґрунтованість оскаржуваного податкового повідомлення-рішення обставинами, які засвідчують порушення норм податкового законодавства не позивачем, а його контрагентом (постачальником) є неприпустимим також з огляду на практику Європейського Суду з прав людини.

Так, у своїй практиці Європейський Суд з прав людини чітко окреслив правило індивідуальної відповідальності платника податків, яке, зокрема, полягає у тому, що добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом. Зокрема, у п.71 рішення у справі «Булвес» АД проти Болгарії» Європейський Суд з прав людини дійшов такого висновку, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності.

Вищенаведений висновок Європейський Суд з прав людини повторно підтвердив у рішенні в справі «Бізнес Суппорт Центр» проти Болгарії», в п.23 якого зазначено, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов'язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції.

Тому, допущені порушення податкового законодавства постачальником у ланцюгу постачання товару тягнуть негативні наслідки саме для такого постачальника та не впливають на право позивача на віднесення до складу податкового кредиту сум сплаченого в ціні товару податку на додану вартість.

Лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними платниками податків (постачальниками) з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальника чи сприяння ухиленню постачальника товару у ланцюгу постачання від виконання податкових зобов'язань може слугувати підставою для висновку про необґрунтованість податкової вигоди.

Однак у даній справі, податковим органом (відповідачем) не доведено існування таких обставин щодо узгоджених протиправних дій позивача з його контрагентами, які спрямовані на безпідставне отримання податкових вигод.

Разом з цим, у контексті податкових спорів практика Європейського суду з прав людини свідчить, що встановлення обов'язку сплатити податок/позбавлення права отримати податкову вигоду (податковий кредит чи бюджетне відшкодування ПДВ) розглядається як позбавлення власності. Відповідно, воно повинно здійснюватися лише на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права (п.53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Булвес» АД проти Болгарії», п.23 Європейського суду з прав людини у справі «Бізнес Суппорт Центр» проти Болгарії»

Суд враховує, що згідно з п.10.2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013р. "Про судове рішення в адміністративній справі", в разі задоволення позову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень суд повинен зазначити про це в судовому рішенні та одночасно застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

Скасування акта суб'єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта.

З огляду на вище викладене та з врахуванням встановлених обставин справи суд вважає, що викладені в акті перевірки №1457/13-05-22-04/32053975 від 20.08.2014р. висновки податкового органу про порушення позивачем норм ПК України є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження зібраними у справі належними та допустимими доказами, а тому адміністративний позов про визнання протиправними та скасування прийнятого на підставі таких висновків податкового повідомлення-рішення є обгрунтованим та підлягає до задоволення.

Судові витрати у розмірі 182 (сто вісімдесят дві) гривні 70 коп. відповідно до ст. 94 КАС України слід стягнути на користь позивача.

Керуючись статтями 7-14, 69-71, 86, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області № від 04.09.2014р.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Західнафтохімбуд» судовий збір в сумі 182 (сто вісімдесят дві) гривні 70 коп.

Апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, виготовленої в повному обсязі. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кузан Р.І.