Справа № 822/4788/14
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/4788/14
Головуючий у 1-й інстанції: Польовий О.Л.
Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрі-Трейд" на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрі-Трейд" до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області, третя особа ОСОБА_2 - головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області про визнання незаконними дій та скасування акту опису й арешту майна ,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 листопада 2014 року провадження в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрі-Трейд" до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області, третя особа ОСОБА_2 - головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області про визнання незаконними дій та скасування акту опису й арешту майна - закрито.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищевказану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Мотивами апеляційної скарги особа, яка її подала, зазначає порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а також неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Сторони в судове засідання не з'явились. Судом прийняті усі відповідні міри для їх повідомлення.

20 січня 2015 року на адресу суду надійшла заява (вх. 1080/15) товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрі-Трейд" про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Згідно з частиною 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а ухвалу суду першої інстанції - скасувати в частині, з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, закриваючи провадження в даній адміністративній справі в частині визнання акту опису й арешту майна ФГ "Дзеленецьке" та зняття арешту з посівів кукурудзи, які описані згідно Акту опису й арешту майна ФГ "Дзеленецьке", суд першої інстанції виходив, з того, що питання звільнення майна з-під арешту повинно вирішуватися в порядку цивільного або господарського судочинства, оскільки предметом такого спору є захист права власності, права володіння, а також права кредитора на звернення стягнення на заставлене майно тощо.

Суд апеляційної інстанції погоджується з даним висновком суду, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 КАС України, справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

В силу вимог частини 2 статті 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких встановлений інший порядок судового вирішення.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, позивач звернувся до суду з позовом про зняття арешту з майна на загальну суму 2493000,00 грн., а саме:

- Посіви кукурудзи, розташовані на полі № 3 загальною площею 95 га на суму 756000,00 грн.

- Посіви кукурудзи, розташовані на полі № 4 загальною площею 84 га на суму 855000,00 грн.

- Посіви кукурудзи, розташовані на полі № 7 загальною площею 98 га на суму 882000,00 грн.

Згідно з частиною 1 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 2 статті 16 ЦК України встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, визнання права (п.1), припинення дії, яка порушує право (п.3) та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (п.10 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27 серпня 1976 року за № 6 (з наступними змінами та доповненнями) встановлено, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Згідно з пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року за № 20, судовий захист права здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про виключення майна з опису.

Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року №14 " Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження " передбачено, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості (ст. 24 ЦПК, ст. 12 ГПК ) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.

Статтею 1 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що захист порушених прав фізичних осіб є завданням цивільного судочинства, та справи про захист порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин проводиться за правилами іншого судочинства, розглядаються в порядку цивільного судочинства (ч. 1 ст. 15 ЦПК України), тобто, законом встановлений цивільний порядок судового оскарження, та вказана обставина унеможливлює розгляд справ даної категорії в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що акт опису й арешту майна від 19 вересня 2014 року (а.с. 6) не містить в собі ознак, а ні нормативного акту, а ні акту індивідуальної дії, а тому не є рішенням суб'єкта владних повноважень, яке б породжувало певні правові наслідки, спрямовані на регулювання тих чи інших суспільних відносин і мало б обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Відповідно до статті 157 КАС України, суддя закриває провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції в частині щодо закриття провадження про визнання незаконним та скасування акту опису й арешту майна ФГ "Дзеленецьке" та зняття арешту з посівів кукурудзи постановив рішення з дотриманням норм процесуального права, в зв'язку з чим апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрі-Трейд" в цій частині потрібно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження в адміністративній справі без змін.

Що стосується визнання незаконними, протиправними дій державного виконавця, то колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо закриття провадження в адміністративній справі в цій частині, з огляду на наступне.

При аналізі норм статті 181 КАС України, яка регулює порядок розгляду судами позовних заяв з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби вбачається, що до компетенції адміністративних судів відносяться справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби щодо виконання рішень в адміністративних справах, інших органів чи посадових осіб, що можуть виконуватися примусово, для яких не встановлено іншого порядку судового оскарження. Звернутися до адміністративного суду із позовною заявою мають право учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій.

Відповідно до частини 2 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи:

1) однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам;

2) про застосування у випадках, передбачених законом, заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), дозвільної системи у сфері господарської діяльності, якщо вони можуть бути застосовані виключно за судовим рішенням;

3) щодо підтвердження обґрунтованості вжиття суб'єктами владних повноважень заходів реагування під час здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Висновок суду першої інстанції щодо розгляду даної вимоги у порядку цивільного судочинства спростовується ст. 383 ЦПК України та п. 2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 року № 3.

Так, у ч. 1 ст. 383 ЦПК України чітко зазначено, що лише сторони виконавчого провадження можуть оскаржувати дії, бездіяльність чи рішення державного виконавця у випадку порушення їх прав та свобод.

Оскільки позивач не є стороною виконавчого провадження у межах цивільного судочинства, то оскарження дій, бездіяльності чи рішення державного виконавця має відбуватися у порядку, що визначений Кодексом адміністративного судочинства України.

Дана позиція зазначена в п. 2 Постанови Пленуму ВАС України від 13.12.2010 року "судам необхідно враховувати, що ст. 121-2 ГПК та ст. 383 ЦПК від 18 березня 2004 року визначено обмежене коло осіб, які мають право оскаржити рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень у господарських та цивільних справах відповідно у порядку господарського та цивільного судочинства, а тому спори за зверненням інших осіб на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби при виконанні зазначених судових рішень належать до юрисдикції адміністративних судів".

Колегія суддів апеляційної інстанції додатково зазначає, що при розгляді даної справи суд не надає оцінку діям органу виконавчої влади, а розглядає лише питання підсудності вказаних правовідносин в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції, а тому оскаржувану ухвалу в частині закриття провадження по позовних вимогах, що стосуються визнання незаконними дії Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_2 слід скасувати, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 199 КАС України - за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права, а тому вона, на підставі пункту 4 частини 1 статті 204 КАС України, підлягає скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрі-Трейд" задовольнити частково.

Ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрі-Трейд" до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області, третя особа ОСОБА_2 - головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області про визнання незаконними дій та скасування акту опису й арешту майна в частині визнання незаконними дії Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_2 скасувати.

В іншій частині ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду 27 листопада 2014 року залишити без змін.

Справу № 822/4788/14 в частині скасованої ухвали від 27 листопада 2014 року щодо визнання незаконними дії Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_2 направити до Хмельницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Ухвала суду складена в повному обсязі протягом трьох днів.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М.

Матохнюк Д.Б.