Справа № 803/2377/14
Суддя: Александрова Марія Ананіївна
Дата ухвалення: 2015-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року Справа № 803/2377/14

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Александрової М.А.,

при секретарі судового засідання Веремчуку В.В.,

за участю представника позивача Давидюка О.Ф.,

представників відповідача Приходько Н. В., Бунечка С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Укрліссервіс" до Ківерцівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Укрліссервіс" (ПП "Укрліссервіс") звернулося з адміністративним позовом до Ківерцівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області (Ківерцівська ОДПІ) про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень від 07 серпня 2014 року № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , від 03 листопада 2014 року № .

Позовні вимоги обґрунтовано наступними обставинами.

За наслідками проведення позапланової виїзної перевірки ПП "Укрліссервіс" з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року Ківерцівською ОДПІ складено акт № 1532/2201/33919355 від 16 липня 2014 року.

Перевіркою встановлено порушення ПП "Укрліссервіс" пунктів 44.1, 44.2 статті 44, пункту 135.1 статті 135, пункту 137.1 статті 137, пунктів 138.1, 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України (ПК України) - занижено податок на прибуток за 2013 рік на 558 737 грн.; пункту 185.1 статті 185, пунктів 186.1, 186.2 статті 186, пункту 187.1 статті 187, пунктів 198.2, 198.3 статті 198, пункту 200.4 статті 200, пунктів 201.1, 201.8 статті 201 ПК України - занижено сплату податку на додану вартість (ПДВ) в сумі 23 808 грн., завищено заявлену до відшкодування суму ПДВ на 322 113 грн., з них: у лютому - на 38 432 грн., в квітні - на 26 616 грн., в травні - на 8 379 грн., в червні - на 56 957 грн., в серпні - на 38 897 грн., у вересні - 89 462 грн., в листопаді - на 815 грн., в грудні - на 62 555 грн.; в грудні 2013 року зменшено від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань та податкового кредиту на суму 117 689 грн.

На підставі акту від 16 липня 2014 року № 1532/2201/33919355 відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення від 07 серпня 2014 року форми "В1" про зменшення відповідачу сум бюджетного відшкодування з ПДВ: № - на 62 555 грн. і застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 15 638 грн. 75 коп.; № - на 815 грн. і застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 203 грн. 75 коп.; № - на 89 462 грн. і застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 22 365 грн. 50 коп.; № - на 38 897 грн. і застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 9 724 грн. 25 коп.; № - на 56 957 грн. і застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 14 239 грн. 25 коп.; № - на 8 379 грн. і застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 2 094 грн. 75 коп.; № - на 26 616 грн. і застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 6 654 грн.; № - на 38 432 грн. і застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 9 608 грн.; форми "В4" № про зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ на 117 689 грн.; форми "Р" № про збільшення суми грошового зобов'язання з ПДВ на 29 760 грн. (23 808 грн. за основним платежем, 5 952 грн. - штрафні санкції); від 03 листопада 2014 року форми "Р" № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток на 684 005 грн. (547 204 грн. за основним платежем, 136 801 грн. - штрафні санкції).

Вказані податкові повідомлення-рішення позивач просив скасувати з наступних підстав.

Згідно із актом перевірки від 16 липня 2014 року контролюючий орган зробив висновки про порушення ПП "Укрліссервіс" норм податкового законодавства: заниження податку на прибуток, заниження сплати ПДВ, завищення заявленої до відшкодування суми ПДВ, зменшення від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та податкового кредиту у перевіреному періоді за результатами господарських взаємовідносин з Приватним підприємством "Індустріальна компанія "Магнат" (ПП "ІК "Магнат"), Дочірнім підприємством "Укрліссервіс" (ДП "Укрліссервіс"), Приватним підприємством "Хімсервіс" (ПП "Хімсервіс"). На думку контролюючого органу, показники податкової звітності ПП "Укрліссервіс" сформовані на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим пункту 44.1 статті 44 ПК України, а тому зроблено висновок про непідтвердження ПП "Укрліссервіс" первинними документами операцій з придбання лісоматеріалів у контрагентів та з надання послуг переробки давальницької сировини, послуг відповідального зберігання давальницької сировини, послуг з перевезення давальницької сировини контрагентам.

На спростування вказаних обставин позивач зазначив, що позапланова виїзна перевірка у липні 2014 року, результати якої є предметом даного судового розгляду, проводилась контролюючим органом на підставі підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 ПК України, проте, документальна перевірка щодо від'ємного значення з ПДВ може бути проведена лише на підставі підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України, а тому результати перевірки в цій частині і податкове повідомлення-рішення від 07 серпня 2014 року № про зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ на 117 689 грн. є протиправним, а працівники Ківерцівської ОДПІ вийшли за межі наданих їм повноважень.

Крім того, господарські взаємовідносини із вказаними контрагентами здійснювались на підставі укладених договорів поставки лісоматеріалів, відповідального зберігання, надання послуг з переробки давальницької сировини, послуг з перевезення давальницької сировини, які є правомірними та в судовому порядку недійсними або нікчемними не визнавались. Під час проведення перевірки контролюючим органом не виявлено випадків відсутності оплати, поставки товару, встановлено наявність податкових накладних. На вимогу контролюючого органу під час перевірки було надано усі необхідні документи, про що засвідчено в акті перевірки. Крім того, контролюючим органом здійснено формальний підхід до виявлення і встановлення порушень підприємством норм податкового законодавства, що підтверджується визнанням податковим інспектором завищення бюджетного відшкодування у січні-грудні 2013 року однотипними порушеннями, які на думку перевіряючого, пов'язані з відсутністю належного документального підтвердження проведення саме цих господарських операцій і саме з цими контрагентами. Висновки щодо незаконного бюджетного відшкодування на підставі податкового кредиту по ПДВ ґрунтуються на підставі припущень, які не підкріплені документально. Працівниками Ківерцівської ОДПІ не ініційовано проведення зустрічних звірок вказаних контрагентів.

Акт від 16 липня 2014 року не містить чіткого опису виявлених порушень, посилань на первинні документи, що є порушенням пункту 1.7 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, а тому є незрозумілим, яка саме частина податкового кредиту і які господарські операції ПП "Укрліссервіс" та з яких підстав є незаконними.

Оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 03 листопада 2014 року № прийняте з порушенням Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, відповідно до якого, якщо за результатами адміністративного оскарження грошове зобов'язання зменшується, то платнику податків направляється рішення із зменшеною сумою податкового зобов'язання протягом трьох днів з моменту отримання органом, що його зобов'язаний прийняти, рішення про результати адміністративного оскарження. Проте, Ківерцівською ОДПІ рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 14 жовтня 2014 року про розгляд первинної скарги отримано 16 жовтня 2014 року, а податкове повідомлення-рішення № прийняте лише 03 листопада 2014 року.

Наведене свідчить, що висновки та обставини, викладені в акті перевірки № 1532/2201/33919355 від 16 липня 2014 року, не грунтуються на фактичних обставинах, не відповідають дійсності, у зв'язку з чим позивач просив визнати протиправними та скасувати оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Відповідно до письмових заперечень проти адміністративного позову від 10 грудня 2014 року (а.с. 34-38, т. 3) відповідач вважав позов безпідставним з таких мотивів.

Перевіркою встановлено відсутність реального проведення господарських операцій позивачем з ПП "ІК "Магнат", ПП "Хімсервіс", ДП "Укрліссервіс" - придбання у них лісоматеріалів, надання їм послуг з відповідального зберігання лісоматеріалів, їх перевезення та переробки давальницької сировини, оскільки формування показників податкової звітності здійснювалось на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим пункту 44.1 статті 44 ПК України.

Так, встановлено, що видані ПП "ІК "Магнат" видаткові накладні на реалізацію товару не відповідають вимогам статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", оскільки не містять всіх необхідних реквізитів; позивачем не надано документів, що свідчать про доставку товару. Згідно із усними поясненнями посадових осіб ПП "Урліссервіс" транспортування лісоматеріалів не проводилось, оскільки вони зберігались на складах позивача на підставі договору відповідального зберігання № 01/0301 від 03 січня 2012 року, укладеного між ним та ПП "ІК "Магнат". Проте, в актах здачі-приймання робіт (послуг) на підставі вказаного договору не вказано кількість та детальну номенклатуру товару, а зазначено лише найменування наданих послуг та вартість. Також між цими ж суб'єктами було укладено договір № ДП-030112/002 від 03 січня 2012 року, відповідно до умов якого позивач зобов'язався переробити та/або обробити давальницьку сировину і передати замовнику готову продукцію (пиломатеріали). Однак, сторонами не узгоджено норми витрат матеріалів та строків повернення їх залишків, основних відходів. На виконання умов вказаного договору позивач під час перевірки надав лише оборотно-сальдові відомісті, акти здачі-приймання робіт, а будь-яких інших документів, що підтверджують отримання давальницької сировини на склад позивача, розвантаження сировини, привезеної транспортом позивача, не надано. Не підтверджено документами первинного бухгалтерського обліку і реалізацію товару на користь ПП "ІК "Магнат", послуги по перевезенню йому вантажів, так як не надано товарно-транспортних накладних, видаткових накладних в розрізі номенклатури та кількості товару, сертифікатів на походження деревини, карток складського обліку, накладних на внутрішнє переміщення запасів, переданих на зберігання, актів здачі матеріалів з відповідального зберігання, відомостей обліку давальницької сировини.

В ході проведення перевірки ПП "Укрліссервіс" контролюючим органом виявлено порушення в оформленні документів на підтвердження господарських взаємовідносин із ПП "Хімсервіс" - постачальником лісоматеріалів. У наданих завірених копіях накладних-вимог на внутрішнє переміщення товарів, товарно-транспортних накладних, видаткових накладних, договорі на переробку давальницької сировини, прейскуранті цін на переробку давальницької сировини не зазначена конкретна номенклатура лісоматеріалів: сорт, діаметр продукції, її вартість, що позбавило можливості ідентифікувати продукцію, яку було відпущено в переробку, та підтвердити, що ця продукція є власністю ПП "Хімсервіс". Не надано актів проведених інвентаризацій на початок і кінець року, карток складського обліку, що не дало можливості встановити наявність на складі давальницької сировини, отриманої від контрагентів для відповідального зберігання, внутрішнє переміщення давальницької сировини, надання послуг з її переробки.

Щодо господарських взаємовідносин із ДП "Укрліссервіс", то також виявлено порушення в оформленні первинних документів: по товарно-транспортних накладних неможливо прослідкувати рух товару на склад позивача в селі Кадище Ківерцівського району, оскільки не в усіх накладних зазначено пункт розвантаження саме село Кадище Ківерцівського району, а вказано смт. Цумань, м. Ківерці, с. Рожище. В наданих актах приймання-передачі товару на відповідальне зберігання не зазначено детальної номенклатури товару, зокрема сорту, діаметру, вартості продукції.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримує позов з підстав, наведених у позовній заяві, просить адміністративний позов задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні просять в задоволенні адміністративного позову відмовити з мотивів, викладених у письмових запереченнях проти позову.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При вирішенні спору судом податкові повідомлення-рішення від 07 серпня 2014 № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , від 03 листопада 2014 року № , прийняті відповідачем як суб'єктом владних повноважень, перевірялись на відповідність вимогам частини третьої статті 2 КАС України.

Згідно із частиною першою статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд приходить до висновку, що відповідач не довів правомірності прийнятих податкових повідомлень-рішень, а тому вони є протиправними та підлягають скасуванню.

Так, судом встановлено, що позивачем протягом 2013 року було подано до контролюючого органу податкові декларації з ПДВ за кожен місяць, уточнюючі розрахунки до них, при цьому податкових зобов'язань за вказаним податком за 2013 рік задекларовано в розмірі 393 050 грн., податкового кредиту - в розмірі 1 190 817 грн., розмір від'ємного значення ПДВ - в сумі 1 013 026 грн., суму відшкодування з бюджету ПДВ - 943 447 грн. і визначено суми, що підлягають бюджетному відшкодуванню в загальному розмірі 943 447 грн. (а.с. 126-189, т. 4); від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (рядок 19 декларації) в розмірі більшому, ніж 100 000 грн., задекларовано за січень 2013 року 106 015 грн., 104 978 грн. в уточнюючому розрахунку (а.с. 128, 131, т. 4), за квітень 2013 року 121 085 грн. (а.с. 153, т. 4), за травень 2013 року 110 684 грн. (а.с. 156, т. 4), за грудень 2013 року 197 775 грн. (а.с. 189, т. 4).

Вказані обставини підтверджені в судовому засіданні і представниками відповідача не заперечувались.

Відповідно до підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від'ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від'ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Як визначено пунктами 200.10, 200.11 статті 200 розділу V ПК України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Згідно із підпунктом 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Враховуючи положення наведених вище норм, суд зазначає, що контролюючий орган зобов'язаний був провести камеральні перевірки задекларованих сум бюджетного відшкодування за кожен місяць 2013 року, а також перевірити задеклароване від'ємне значення з ПДВ за січень, квітень, травень, грудень 2013 року, оскільки воно становило більше 100 000 грн., протягом визначеного пунктом 200.10 статті 200 розділу V ПК України періоду. За наявності підстав, які свідчили, що розрахунок суми бюджетного відшкодування зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган мав би провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом періоду, визначеного пунктом 200.11 статті 200 розділу V ПК України на підставі підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України.

Контролюючим органом не надано суду доказів виконання вимог пунктів 200.10, 200.11 ПК України у визначений Законом період щодо камеральних, документальних позапланових виїзних перевірок задекларованих позивачем даних у січні - грудні 2013 року і виявлення порушень норм податкового законодавства при розрахунку сум бюджетного відшкодування, задекларованого від'ємного значення з ПДВ за січень, квітень, травень, грудень 2013 року, яке становить більше 100 000 грн.

В судовому засіданні представник відповідача вказав, що йому не відомо обставин про проведення або непроведення контролюючим органом таких перевірок.

Водночас, представником позивача надано суду довідку № 697/2201/33919355 від 05 серпня 2013 року про результати позапланової виїзної перевірки ПП "Укрліссервіс" з питань достовірності задекларованого від'ємного значення з ПДВ по декларації за травень 2013 року, яку Ківерцівською ОДПІ проведено на підставі підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України. За результатами вказаної перевірки контролюючим органом підтверджено відображене позивачем у декларації за травень 2013 року від'ємне значення ПДВ - 110 684 грн. (а.с. 111-118, том 4).

В пункті 2.5 акту перевірки від 16 липня 2014 року (а.с. 34, том 1) - "Інформація про попередню планову (позапланову за сукупними показниками фінансово-господарської діяльності) виїзну перевірку суб'єкта господарювання (позапланові виїзні перевірки, які проводились у періоді, що перевірявся, крім перевірок з питань перевірки відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків), проведену органами державної податкової служби, та усунення виявлених недоліків" - вказано, що контролюючим органом було перевірено період з 01 грудня 2013 року по 31 січня 2014 року і порушень вимог податкового законодавства не виявлено (акт № 620/1503/33919355 від 11 березня 2014 року).

Отже, Ківерцівською ОДПІ не було виявлено порушень позивачем норм податкового законодавства у травні і грудні 2013 року під час перевірок, проведених у серпні 2013 року і березні 2014 року.

На підставі наказу № 235 від 19 травня 2014 року, згідно із підпунктом 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України, Ківерцівською ОДПІ з 20 по 26 травня 2014 року було проведено позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01 січня по 31 грудня 2013 року. Контролюючим органом перевірено, в тому числі, задекларовані показники по ПДВ за січень - грудень 2013 року. За результатами вказаної перевірки складено акт № 1405/2201/33919355 від 04 червня 2014 року, відповідно до висновків якого встановлено, в тому числі, завищення податкового кредиту на 649 197 грн. (порушення статті 44, пункту 185.1 статті 185, пунктів 198.2, 198.3 статті 198, пунктів 201.1, 201.8 статті 201 ПК України); декларування суми бюджетного відшкодування в розмірі 62 555 грн. без фактичної сплати сум ПДВ постачальниками товарів, робіт, послуг (порушення абзацу а пункту 200.4 статті 200 ПК України).

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про перевищення Ківерцівською ОДПІ граничного строку для призначення у травні 2014 року документальної позапланової виїзної перевірки задекларованих показників по ПДВ за січень - грудень 2013 року, а отже, наведене свідчить про перевищення меж наданих контролюючому органу повноважень і порушення ним вимог ПК України.

У зв'язку із подачею ПП "Укрліссервіс" заперечень на акт перевірки від 04 червня 2014 року Ківерцівською ОДПІ на підставі наказу № 316 від 27 червня 2014 року відповідно до підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 ПК України, проведено повторну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01 січня по 31 грудня 2014 року, за результатами якої складено акт № 1532/2201/33919355 від 16 липня 2014 року (а.с. 30-70, т. 1).

Перевіркою встановлено порушення ПП "Укрліссервіс" пункту 44.1, 44.2 статті 44, пункту 135.1 статті 135, пункту 137.1 статті 137, пунктів 138.1, 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України - занижено податок на прибуток за 2013 рік на 558 737 грн.; пункту 185.1 статті 185, пунктів 186.1, 186.2 статті 186, пункту 187.1 статті 187, пунктів 198.2, 198.3 статті 198, пункту 200.4 статті 200, пунктів 201.1, 201.8 статті 201 ПК України - занижено сплату податку на додану вартість (ПДВ) в сумі 23 808 грн., завищено заявлену до відшкодування суму ПДВ на 322 113 грн.; в грудні 2013 року зменшено від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань та податкового кредиту на суму 117 689 грн.

Як вбачається з акту перевірки від 16 липня 2014 року, контролюючим органом встановлено порушення: зменшення позивачем від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та податкового кредиту у грудні 2013 року на 117 689 грн. (а.с. 69, т. 1).

Разом з тим, податковим повідомленням-рішенням від 07 серпня 2014 року № встановлено порушення пункту 198.3 статті 198 ПК України у зв'язку з чим ПП "Укрліссервіс" зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ за грудень 2013 року на 117 689 грн. (а.с. 28, т.1).

На підставі акту від 16 липня 2014 року № 1532/2201/33919355 відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення від 07 серпня 2014 року форми "В1" про зменшення відповідачу сум бюджетного відшкодування з ПДВ: № - на 62 555 грн. і застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 15 638 грн. 75 коп.; № - на 815 грн. і застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 203 грн. 75 коп.; № - на 89 462 грн. і застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 22 365 грн. 50 коп.; № - на 38 897 грн. і застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 9 724 грн. 25 коп.; № - на 56 957 грн. і застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 14 239 грн. 25 коп.; № - на 8 379 грн. і застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 2 094 грн. 75 коп.; № - на 26 616 грн. і застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 6 654 грн.; № - на 38 432 грн. і застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 9 608 грн.; № про зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ на 117 689 грн.; № про збільшення суми грошового зобов'язання з ПДВ на 29 760 грн. (23 808 грн. за основним платежем, 5 952 грн. - штрафні санкції); № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток на 698 421 грн. 25 коп. (558 737 грн. за основним платежем, 139 684 грн. 25 коп. - штрафні санкції) (а.с. 20-29, т.1).

18 серпня 2014 року ПП "Укрліссервіс" подано Головному управлінню Міндоходів у Волинській області скаргу на прийняті 07 серпня 2014 року податкові повідомлення-рішення (а.с. 71-74, т.1). За результатами розгляду вказаної скарги ГУ Міндоходів у Волинській області 04 вересня 2014 року прийнято рішення № 5398/10/03-20-10-03-06, яким продовжено строк розгляду первинної скарги по 14 жовтня 2014 року і призначено позапланову виїзну документальну перевірку ПП "Укрліссервіс" з питань дослідження господарських операцій з ПП "ІК "Магнат", ДП "Укрліссервіс", ПП "Хімсервіс" за період з 01 січня по 31 грудня 2013 року з обов'язковим проведенням зустрічних звірок із зазначеними контрагентами (а.с. 75-83, т.1).

За результатами призначеної позапланової виїзної перевірки, яка проводилась з 15 по 23 вересня 2014 року, складено акт від 30 вересня 2014 року № 1906/2201/33919355 (а.с. 62-80, т. 4), відповідно до висновків якого перевіркою підтверджено встановлені порушення, виявлені в ході проведення попередньої перевірки.

В ході судового розгляду встановлено, що зустрічних звірок із ПП "ІК "Магнат", ПП "Хімсервіс" ДП "Укрліссервіс" за період з 01 січня по 31 грудня 2013 року контролюючими органами не було проведено (а.с. 49-61, т. 4).

14 жовтня 2014 року Головним управлінням ДФС України у Волинській області (яке є правонаступником Головного управління Міндоходів у Волинській) прийнято рішення № 244/10/03-20-10-03-06 про результати розгляду первинної скарги (а.с. 89-100, т.1, а.с. 36-41, т.4), яким податкові повідомлення-рішення від 07 серпня 2014 року № , № , № , № , № , № , № , № , № , № залишено без змін у зв'язку із встановленням їх правомірності; податкове повідомлення-рішення № скасоване в сумі 14 416 грн. 25 коп. у зв'язку із зайво визначеним грошовим зобов'язанням з податку на прибуток (11 533 грн. за основним платежем, 2 883 грн. 25 коп. штрафних санкцій).

Як вбачається із відмітки про надходження документа до Ківерцівської ОДПІ (а.с. 89, т.1), рішення про результати розгляду первинної скарги від 14 жовтня 2014 року відповідачем отримано 16 жовтня 2014 року (вх. № 2393/8).

Відповідно до пункту 3.4 Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 1236 від 28 листопада 2012 року (Порядок № 1236), якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов'язання, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість зменшується, то до платника податків направляється податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов'язання, якому присвоюється номер та яке вноситься до відповідного реєстру податкових повідомлень-рішень у порядку, передбаченому пунктом 3.3 цього розділу.

Податкове повідомлення-рішення складається згідно з цим пунктом органом державної податкової служби, який склав податкове повідомлення-рішення, протягом 3 робочих днів з дня, що настає за днем отримання таким органом рішення за результатами адміністративного або судового оскарження.

Ківерцівською ОДПІ податкове повідомлення-рішення із зменшеною сумою грошового зобов'язання з податку на прибуток № прийнято лише 03 листопада 2014 року (а.с. 19, т.1), тобто із пропуском триденного строку, визначеного Порядком № 1236, що є порушенням контролюючим органом норм податкового законодавства.

Крім того, в податковому повідомленні-рішенні № від 03 листопада 2014 року контролюючим органом помилково вказано підставу його прийняття - акт перевірки від 14 жовтня 2014 року № 244/10/03-20-10-03-06, замість - № 1532/2201/33919355 від 16 липня 2014 року.

Акт перевірки від 16 липня 2014 року містить суперечливі відомості щодо наданих позивачем документів для здійснення перевірки, зокрема, у пункті 2.4 акту вказано, що під час перевірки було надано всі необхідні документи (а.с. 31, 35 том 1), водночас в описовій частині акту зазначено, що не було надано усіх документів. Також судом встановлено, що під час проведення перевірки працівниками ПП "Укрліссервіс" було надано податковим інспекторам протокол обшуку від 20 червня 2014 року, відповідно до якого частина документів первинного бухгалтерського обліку була вилучена правоохоронними органами (а.с. 42, т. 3, а.с. 38, т. 1 -акт перевірки).

Відповідно до вимог пункту 85.9 статті 85 ПК України, у разі коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов'язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів.

Такі копії, засвідчені печаткою та підписами посадових (службових) осіб правоохоронних та інших органів, якими було здійснено вилучення оригіналів документів, або яким було забезпечено доступ до перевірки вилучених документів, повинні бути надані протягом трьох робочих днів з дня отримання письмового запиту контролюючого органу.

13 серпня 2014 року Головне управління Міндоходів у Волинській області отримало від слідчого управління УМВС України в Житомирській області з супровідним листом без дати та вихідного номера, без зазначення кількості додатків, фотокопії документів щодо фінансово-господарської діяльності ПП "Укрліссервіс" (а.с. 200, т. 4), а 14 серпня 2014 року оперативне управління Луцької ОДПІ направило Ківерцівській ОДПІ для ознайомлення та використання в роботі матеріали щодо ПП "Укрліссервіс", отримані із слідчого управління УМВС України у Житомирській області, на 487 аркушах (а.с. 199, т. 4).

Відповідачем частину (вибірково) вказаних документів надано суду на підтвердження допущених позивачем порушень норм чинного податкового законодавства (а.с. 201-238, т. 4).

Судом зазначені документи не можуть бути взяті до уваги, як належні та допустимі докази, оскільки вони оформлені з порушенням пункту 85.9 статті 85 ПК України - не засвідчені печаткою та підписами посадових (службових) осіб правоохоронних та інших органів, якими було здійснено вилучення оригіналів документів, або яким було забезпечено доступ до перевірки вилучених документів. Крім того, копії вилучених у позивача документів надійшли до контролюючого органу після проведення перевірки, за результатами якої був складений акт від 16 липня 2014 року, і використані в ході позапланової виїзної перевірки, яка проводилась з 15 по 23 вересня 2014 року, за результатами якої складено акт від 30 вересня 2014 року.

Висновок контролюючого органу про завищення позивачем у перевіреному періоді валового доходу на 266 963 грн. і валових витрат на 3 086 277 грн., що стало підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення № від 03 листопада 2014 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на 547 204 грн., ґрунтується на тому, що дохід від наданих послуг ПП "ІК "Магнат", ДП "Укрліссервіс", ПП "Хімсервіс" та придбання у цих контрагентів товарів не підтверджено всіма первинними документами бухгалтерського обліку.

Суд не погоджується із вказаними висновками з огляду на наступне.

Як передбачено пунктами 138.1, 138.2 статті 138 ПК України, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті; інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу. Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно із підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до пунктів 44.1 і 44.2 статті44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат з врахуванням положень цього Кодексу.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року (з наступними змінами та доповненнями) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Таким чином, будь-які документи (у тому числі, договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток, мають бути підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Водночас за відсутності факту придбання товарів чи надання послуг відповідні суми не можуть включатися до валових витрат за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

З урахуванням наведених норм чинного законодавства України та доводів Ківерцівської ОДПІ, судом при розгляді справи підлягали з'ясуванню обставини щодо реального здійснення господарських операцій, за якими позивачем сформовано податковий кредит та валові витрати, належного оформлення первинних документів.

Судом встановлено, що позивачем з ПП "ІК "Магнат" укладені договори: 1). від 03 січня 2012 року договір № ДП-030112/002 на переробку давальницької сировини та додаткову угоду до нього від 02 січня 2013 року (а.с. 101-105, т. 1); 2). від 03 січня 2012 року договір відповідального зберігання № 01/0301 і додаткову угоду до нього від 02 січня 2013 року, (а.с. 106-110, т.1); 3). від 02 січня 2012 року договір поставки № ДП-030112/003 (а.с. 126-129, т. 1); 4). від 01 серпня 2012 року договір поставки № 07/0108 (а.с. 135-138, т. 1).

Також позивачем укладені договори з ДП "Укрліссервіс: 1). 30 січня 2013 року договір № 03/3001 про надання послуг (а.с. 111-113, т. 1); 2). 06 липня 2012 року договір відповідального зберігання № 07/001 (а.с. 114-117, т.1); 3). 01 лютого 2012 року договір поставки № ПЛ-010212/001 (а.с. 130-133, т. 1); 4). 25 жовтня 2013 року договір поставки № 25/10-13 (а.с. 134, т. 1).

Між позивачем і ПП "Хімсервіс" укладено договори: 1) 01 листопада 2013 року договір на переробку давальницької сировини № 11/0111 (а.с. 118-121, т. 1); 2). 19 грудня 2013 року договір про надання послуг № 12/1912 (а.с. 122-123, т. 1); 3). 16 грудня 2013 року договір поставки № 3-2013 (а.с. 124-125, т. 1).

Зазначені договори оформлені належним чином, не визнані в судовому порядку недійсними і відповідачем не ставиться питання про їх нікчемність, на їх підставі позивачем здійснювалася господарська діяльність у 2013 році.

Факт здійснення господарської діяльності позивачем у січні - грудні 2013 року підтверджено наданими первинними документами: платіжними дорученнями на оплату придбаного товару, наданих послуг (а.с. 139-150, т. 1, а.с. 1-10, т. 2), видатковими накладними, актами здачі-приймання робіт (надання послуг), актами здачі-приймання давальницької сировини, актами здачі-приймання готової продукції, актами приймання-передачі виконаних робіт по перевезенню вантажів, податковими накладними, видатковими накладними, актами приймання-передачі товару по договорах відповідального зберігання (а.с. 11-250, т. 2, а.с. 1-29, а.с. 91-244, т. 3, а.с. 1-34, т. 4). Також позивачем на підтвердження реальності здійснення господарських операцій із ПП "ІК "Магнат" надано суду реєстр податкових накладних, виданих позивачеві у 2013 році ПП "ІК "Магнат", документи податкової звітності підприємства (розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів ПП "ІК "Магнат", уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з ПДВ, податкові декларації з ПДВ, розрахунки сум бюджетного відшкодування, розрахунки коригування сум ПДВ) (а.с. 58-90, т. 3). В підтвердження реальності здійснення господарських операцій із ПП "Хімсервіс" і ДП "Укрліссервіс" надано реєстр виданих податкових накладних, документи податкової звітності підприємства (розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів) (а.с. 42-44, 87 т.4).

Суд вважає, що незначні порушення, допущені в процесі складання документів бухгалтерського обліку, недоліки при їх оформленні, не можуть бути підставою для висновку про непідтвердження первинними документами бухгалтерського обліку придбання у контрагентів товарів і надання їм послуг і прийняття рішення контролюючим органом про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток, оскільки оцінюються судом в сукупності з іншими доказами та документами, які підтверджують здійснення господарських операцій у перевіреному періоді.

Так, відповідачем зазначено, що позивачем не надано доказів на підтвердження доставки товару при придбанні лісоматеріалів у ПП "ІК "Магнат", ДП "Укрліссервіс", ПП "Хімсервіс", проте, судом встановлено, що лісоматеріали, які придбавались позивачем у вказаних контрагентів знаходились на його складах на підставі договорів відповідального зберігання, на виконання умов яких позивачем надано акти здачі-приймання робіт (надання послуг), платіжні доручення на оплату наданих послуг.

Доводи відповідача щодо закінчення строку дії договору відповідального зберігання від 03 січня 2012 року із ПП "ІК "Магнат" 31 грудня 2012 року (а.с. 107, т.1) судом до уваги не беруться, оскільки вони спростовуються додатковою угодою, укладеною між сторонами 02 січня 2013 року (а.с. 110, т.1), якою дія договору продовжена на 2013 рік. При цьому суд враховує, що 29, 30, 31 грудня 2012 року і 01 січня 2013 року були неробочими днями, крім того, додаткова угода сторонами визнається і не визнавалась недійсною в судовому порядку.

Крім того, в акті перевірки зазначено, що позивачем не було надано товарно-транспортних накладних, видаткових накладних в розрізі номенклатури (сорту, діаметру, вартості) та кількості товару, в тому числі і щодо товарів, які передавались на зберігання та як давальницька сировина, сертифікатів на походження деревини, документів щодо складського обліку товарів, їх внутрішнього переміщення, відомостей обліку давальницької сировини. В актах приймання-передачі матеріалів не вказано матеріально-відповідальних осіб, а проставлено лише підпис.

В даному випадку суд вважає, що відсутність у товарно-транспортних накладних окремих відомостей, в актах приймання-передачі - прізвища матеріально відповідальної особи не може бути підставою для висновків про непідтвердження господарських операцій між позивачем та його контрагентами, якщо при цьому іншими документами підтверджується протилежне.

Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що підприємством здійснюється електронний облік деревини (уся лісопродукція містить маркування спеціальними штрихкодами, зчитування яких дозволяє встановити необхідні якісні та кількісні характеристики кожної окремої одиниці продукції).

Не заслуговують на увагу доводи контролюючого органу щодо відсутності доказів придбання позивачем товарів у контрагентів із посиланням на сертифікати про походження лісоматеріалів та виготовлення з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій від 26 березня 2013 року, 13 грудня 2013 року, 16 травня 2013 року, 17 квітня 2013 року, в яких у рядку 1 "Лісокористувач-продавець" зазначені треті особи, а не контрагенти позивача (а.с. 45-48, т. 4).

Відповідно до Тимчасового порядку видачі сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року № 1260, сертифікат є обов'язковим документом під час здійснення експорту лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів. Згідно з пунктом 2.2 Інструкції щодо заповнення форми Сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій, затвердженої Наказом Державного комітету лісового господарства України 07 вересня 2007 року № 528 (Інструкція № 528), у рядку 1 "Лісокористувач-продавець" указуються найменування підприємства, яке проводило реалізацію лісопродукції на внутрішньому ринку, його місцезнаходження, область, район, назва населеного пункту, вулиця та номер будівлі, ідентифікаційний код за ЄДРПОУ, тобто первинний лісокористувач-продавець. В рядку 3 вказаних сертифікатів зазначається експортер (пункт 2.4 Інструкції № 528).

Отже, сертифікат про походження лісоматеріалів не є документом, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Податковим органом не надано доказів того, що відомості, зазначені в первинних документах, наданих для перевірки, не відповідають фактичному стану, зобов'язання сторін не виконані (чи виконані не в такому обсязі). Тому акти приймання-здачі виконаних робіт, платіжні документи, податкові накладні мають силу первинних документів, на підставі яких формується податковий та бухгалтерський облік та звітність.

Крім того, суд звертає увагу на те, що хоча контролюючий орган вказує про підтвердження виявлених порушень під час проведення ним перевірок позивача, судом встановлено розбіжності у висновках актів перевірок. Так, відповідно до пункту 3.1.4 акту перевірки від 16 липня 2014 року "Висновок щодо повноти декларування та своєчасності сплати податку на прибуток" контролюючим органом встановлено заниження податку на прибуток за 2013 рік на 548 375 грн. (а.с. 59, т.1); у пункті 4 цього ж акту "Висновок" податковим інспектором вказано про заниження податку на прибуток на 558 737 грн. (а.с. 69, т. 1). В акті перевірки від 04 червня 2014 року № 1405/2201/33919355 встановлено заниження позивачем податку на прибуток за той же період на 548 375 грн., а в акті перевірки від 30 вересня 2014 року № 1906/2201/33919355 - на 535 670 грн. (а.с. 80, т.4).

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення від 03 листопада 2014 року № про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток на 547 204 грн. і застосування штрафних санкцій в розмірі 136 801 грн. є протиправним, а позовні вимоги в частині його скасування підлягають до задоволення.

Щодо висновків контролюючого органу про результати перевірки задекларованих даних по ПДВ за січень-грудень 2013 року суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3.2.1 акту від 16 липня 2014 року (а.с. 60, т.1) перевіркою повноти визначення податкових зобов'язань встановлено їх завищення на 53 358 грн., перевіркою повноти визначення податкового кредиту встановлено його завищення на 649 197 грн. у зв'язку із непідтвердженням необхідними бухгалтерськими документами надання послуг відповідального зберігання, вантажоперевезень, переробки давальницької сировини ПП "ІК "Магнат", ДП "Укрліссервіс", ПП "Хімсервіс".

Податковими повідомленнями-рішеннями від 07 серпня 2014 року № , № , № , № , № , № , № , № зменшено відповідачу суми бюджетного відшкодування з ПДВ і застосовано штрафні санкції.

Як передбачено підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктами 198.1, 198.2 статті 198 розділу V ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно із пунктом 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Отже, враховуючи встановлення судом процесуальних порушень прийняття податкових повідомлень-рішень про зменшення сум бюджетного відшкодування за лютий-грудень 2013 року в частині проведення перевірки правильності задекларованих показників, доведення позивачем реальності здійснення господарських операцій із вказаними контрагентами, підтверджених документами бухгалтерського обліку, суд дійшов висновку про протиправність податкових повідомлень-рішень від 07 серпня 2014 року № , № , № , № , № , № , № , № про зменшення відповідачу суми бюджетного відшкодування з ПДВ і застосування штрафних санкцій.

Крім того, контролюючим органом зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ у грудні 2013 року на 117 689 грн. (податкове повідомлення-рішення № від 07 серпня 2014 року).

У зв'язку із виявленим порушенням в частині декларування від'ємного значення суми ПДВ у грудні 2013 року і зменшення його розміру на 117 689 грн., контролюючим органом збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на 23 808 грн. відповідно до податкового повідомлення-рішення № від 07 серпня 2014 року, застосовано штрафні санкції в розмірі 5 952 грн.

Між тим, з описової частини акту перевірки від 16 липня 2014 року, його висновків не вбачається за можливе встановити походження (відсутній розрахунок) суми, на яку було зменшено від'ємне значення ПДВ, підстав такого зменшення. В судовому засіданні представниками відповідача також не надано відповідних пояснень, обґрунтувань і доказів.

Керуючись наведеним, суд дійшов висновку про необхідність визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № , № від 07 серпня 2014 року.

Варто також зауважити, що усі вищезазначені контрагенти позивача є діючими суб'єктами господарювання, зареєстрованими відповідно до вимог законодавства, та повністю відобразили здійснені з позивачем господарські операції в своєму податковому обліку та включили їх до власної податкової звітності. Зазначені обставини не спростовано і не заперечено в судовому засіданні.

Судом встановлено, що з 20 листопада по 03 грудня 2014 року ДПІ у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП "Хімсервіс" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2013 року по 31 жовтня 2014 року, результати якої викладено в акті від 17 грудня 2014 року № 606/26-57-22-04-21/31280582 (а.с. 90-108, том 4). Відповідно до висновків вказаного акту контролюючим органом встановлено завищення ПП "Хімсервіс" сум податкового кредиту у липні, серпні, жовтні 2014 року. Порушень вимог податкового законодавства, в тому числі за результатами господарських взаємовідносин із ПП "Укрліссервіс", за 2013 рік контролюючим органом не виявлено.

Контролюючий орган не скористався правом, наданим йому пунктом 73.5 статті 73 ПК України, та не виконав вимог вищестоящого контролюючого органу - ГУ Міндоходів у Волинській області про обов'язкове проведення зустрічних звірок з контрагентами позивача, викладених у рішенні від 04 вересня 2014 року № 5398/10/03-20-10-03-06 про продовження строку розгляду первинної скарги позивача на податкові повідомлення-рішення від 07 серпня 2014 року (а.с. 75-83).

Відповідно до пояснень представника відповідача в судовому засіданні контролюючий орган не заперечує реальність господарської діяльності позивача, зокрема, придбання ним товару, подальша його реалізація, в тому числі і його експорт, перевезення товару, надання позивачем послуг з обробки, переробки деревини, відповідального зберігання товару. Однак, первинні документи не оформлені належним чином, тому не можуть використовуватися для формування показників податкової звітності. Рішення Ківерцівської ОДПІ про зменшення відповідачу сум бюджетного відшкодування з ПДВ, зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ, збільшення суми грошового зобов'язання з ПДВ, збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток ґрунтується на неналежному оформленні бухгалтерських документів.

Отже, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що доводи податкового органу про порушення позивачем податкового законодавства не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи, оскільки вони не ґрунтуються на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника на формування податкових зобов'язань і податкового кредиту. Контролюючим органом не доведено існування таких обставин, не спростовано реальності виконання господарських операцій, на підставі яких позивачем визначено суми бюджетного відшкодування з ПДВ, розмір від'ємного значення суми ПДВ, визначено суми грошового зобов'язання з ПДВ, податку на прибуток.

Виходячи з презумпції добросовісності платника суд вважає, що недобросовісність платника не встановлена судом, оскільки відповідачем - контролюючим органом в порушення вимог частин першої і другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України не представлено доказів недобросовісності позивача і не спростовано реальності господарських операцій з ПП "ІК "Магнат", ДП "Укрліссервіс", ПП "Хімсервіс".

На підставі наведеного адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України слід присудити на користь позивача всі здійснені ним і документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (а.с. 43, том 3).

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення Ківерцівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області від 07 серпня 2014 року: № про зменшення Приватному підприємству "Укрліссервіс" суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 62 555 грн. і застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 15 638 грн. 75 коп.; № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 815 грн. і застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 203 грн. 75 коп.; № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 89 462 грн. і застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 22 365 грн. 50 коп.; № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 38 897 грн. і застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 9 724 грн. 25 коп.; № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 56 957 грн. і застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 14 239 грн. 25 коп.; № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 8 379 грн. і застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 2 094 грн. 75 коп.; № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 26 616 грн. і застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 6 654 грн.; № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 38 432 грн. і застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 9 608 грн.; № про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 117 689 грн.; № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на 29 760 грн. (23 808 грн. за основним платежем, 5 952 грн.- штрафні санкції); від 03 листопада 2014 року № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток на 684 005 грн. (547 204 грн. за основним платежем, 136 801 грн. - штрафні санкції).

Присудити Приватному підприємству "Укрліссервіс" (Волинська область, Ківерцівський район, село Кадище, вулиця Залізнична, будинок № 36; ідентифікаційний номер 33919355) з Державного бюджету України 487 грн. 20 коп. (чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок) судових витрат.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі 19 січня 2015 року Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.А. Александрова