Справа № 363/5361/14-а
Суддя: Чірков Г. Є.
Дата ухвалення: 2015-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

"14" січня 2015 р. Справа № 363/5361/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Бариш А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Київської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідачем не виконано постанову суду про стягнення на його користь щорічної грошової допомоги на оздоровлення та без законних на те підстав винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв'язку з чим просить визнати бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Київської області при здійсненні виконавчого провадження за виконавчим листом №2а-102/2012 виданим 15 травня 2014 року Вишгородським районним судом Київської області протиправною, скасувати постанову відповідача від 15 жовтня 2014 року про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом №2а-102/2012, зобов'язати відповідача в повному обсязі вчинити виконавчі дії за вказаним виконавчим листом та стягнути на його користь на відшкодування матеріальної та моральної шкоди 1 000 грн.

Позивач в судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача, будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не прибув.

З огляду на те, що справа має бути розглянути і вирішена протягом розумного строку, суд розглянув справу за відсутності сторін у письмовому провадженні відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

17 січня 2014 року постановою Київського апеляційного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області задоволено частково.

Вказаною постановою Управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області зобов'язано провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2011 рік у розмірі 5 мінімальних заробітних плат у відповідності до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

15 травня 2014 року Вишгородським районним судом Київської області видано виконавчий лист по справі.

02 липня 2014 року Управлінням Державної казначейської служби України у Вишгородському районі Київської області позивачеві повернуто виконавчий лист в зв'язку з тим, що органи казначейства не є органами примусового виконання.

15 жовтня 2014 року постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Київської області виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2а-102/2012 від 15 травня 2014 року Вишгородського районного суду Київської області закінчено на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Перед цим 08 та 15 жовтня 2014 року державний виконавець накладав штраф на боржника.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому

частиною третьою статті 75 цього Закону.

Згідно ч. 3 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч. 2 ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» встановлено особливості виконання судових рішень за якими боржником є державний орган.

Так, згідно ст.ст. 1 і 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішень суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Згідно ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються органами доходів і зборів, банками та іншими фінансовими установами. Рішення зазначених органів можуть виконуватися відповідно до закону також іншими органами, установами, організаціями, посадовими особами та громадянами.

Рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Органи, установи, організації та особи, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, не є органами примусового виконання, крім органів та посадових осіб, які виконують рішення про притягнення до кримінальної або адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження»державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов'язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Встановлено, що закінчуючи виконавче провадження, державний виконавець всупереч вказаних вимог Закону всіх необхідних заходів виконавчого провадження не здійснив, рішення суду не виконав і безпідставно повернув виконавчий документ без виконання.

Також слід зазначити, що тривале невиконання рішення суду суперечить п. 1 ст. 6 та ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстроннім судом, встановленим законом. Кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

З цих підстав невиконання рішення суду всупереч вимог Закону призводить до порушення прав позивача, які підлягають захистові.

За таких обставин бездіяльність відповідача щодо невиконання рішення суду на користь позивача слід визнати протиправною, оскаржувану постанову скасувати, як незаконну, й зобов'язатиВідділ примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Київської області виконати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2014 року в повному обсязі згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Разом з тим підстав для стягнення моральної шкоди на користь позивача не встановлено, заподіяння якої позивачу не доведено.

При цьому судом визнано бездіяльність відповідача при здійсненні виконавчого провадження за виконавчим листом №2а-102/2012 від 15 травня 2014 року Вишгородського районного суду Київської області протиправною в цілому, а тому підстав для визнання протиправною діяльності та бездіяльності відповідача (як про це просить позивач) за кожним окремим видом заходів забезпечення виконавчого провадження по справі не встановлено.

Таким чином пред'явлений позов частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 160-163 КАС України,

постановив:

позов задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Київської області при здійсненні виконавчого провадження за виконавчим листом №2а-102/2012 виданим 15 травня 2014 року Вишгородським районним судом Київської області протиправною.

Постанову Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Київської області від 15 жовтня 2014 року про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом №2а-102/2012 скасувати.

Зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Київської області в повному обсязі виконати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2014 року про зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2011 рік у розмірі 5 мінімальних заробітних плат у відповідності до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі, шляхом подання апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя