Справа № 809/4245/14
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2015 р. Справа № 809/4245/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Главача І.А.,

за участю секретаря судового засідання - Куриша Р.В.,

представника позивача - Скиданюка М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Державної податкової інспекції у Богородчанському районі Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області

до відповідача: Комунального підприємства виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Богородчанської селищної ради

про стягнення податкового боргу у сумі 23 706,41 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

19.12.2014 року Державна податкова інспекція у Богородчанському районі Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області (надалі - позивач, ДПІ у Богородчанському районі) звернулася з адміністративним позовом до Комунального підприємства виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Богородчанської селищної ради (надалі - відповідач, КП ВЖРЕП Богородчанської селищної ради) про стягнення податкового боргу у сумі 23 706,41 грн. Позовні вимоги мотивувала тим, що за відповідачем рахується податкова заборгованість перед бюджетом, яка виникла у зв'язку з несплатою узгодженої суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість за жовтень 2014 року у сумі 13 407,00 грн., а також фінансових санкцій, застосованих згідно податкових повідомлень-рішень № та № від 14.10.2014 року за несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість, у розмірі 457,30 грн. та 9 842,11 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Просив позов повністю задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча відповідач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.24, 30).

Наданим правом на подання заперечення проти позову не скористався. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи суду не подав.

Статтею 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів (частина 4).

За таких обставин, суд вбачає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів за відсутності представника відповідача.

Вислухавши представника позивача, дослідивши наявні докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, тому позов підлягає до задоволення з наступних мотивів.

З матеріалів справи вбачається, що 17.08.2003 року Богородчанською районною державною адміністрацією Івано-Франківської області здійснено державну реєстрацію юридичної особи - ВЖРЕП Богородчанської селищної ради, засновником якого є Богородчанська селищна рада Івано-Франківської області, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.18, 19) та взяте на податковий облік як платник податків ДПІ у Богородчанському районі.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Судом встановлено, що КП ВЖРЕП Богородчанської селищної ради у відповідності до статті 180 Податкового кодексу України являється платником податку на додану вартість (свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість № 100016128, індивідуальний податковий номер - 9) (а.с.15).

З матеріалів справи вбачається, що 18.11.2014 року відповідачем подано до ДПІ у Богородчанському районі податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2014 року, якою узгоджено податкове зобов'язання платника податків із податку на додану вартість за вказаний період у сумі 13 407,00 грн. (а.с.15-16).

Пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України встановлено, що не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Таким чином, суд приходить висновку, що податкове зобов'язання, визначене відповідачем у вищевказаній податковій декларації з податку на додану вартість, є узгодженим.

Згідно частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами України з питань митної справи.

Відповідно до пункту 203.2 статті 203 розділу V "Податок на додану вартість" Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Пунктом 203.1 цієї статті встановлено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що самостійно узгоджена КП ВЖРЕП Богородчанської селищної ради сума податкового зобов'язання, визначена ним у податковій декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 року, підлягала сплаті відповідачем у строк, встановлений пунктом 203.2 статті 203 Податкового кодексу України.

Згідно пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем визначеного Законом обов'язку, за останнім залишається непогашеною заборгованість зі сплати податку на додану вартість за жовтень 2014 року у сумі 13 407,00 грн.

Крім того, судом також встановлено, що 14.10.2014 року позивачем проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість платника податку на додану вартість - ВЖРЕП Богородчанської селищної ради, за результатами якої складено акт за № 527/09-01-15/5393234 від 14.10.2014 року. У даному акті зафіксовано факти несвоєчасної сплати відповідачем самостійно узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість згідно податкових декларацій № від 18.04.2014 року, № від 20.05.2014 року, № від 19.06.2014 року, № від 21.07.2014 року та № від 19.08.2014 року, чим порушено вимоги пунктів 57.1, 57.3 статті 57 Податкового кодексу України (а.с.13-14).

Згідно пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Позивачем на підставі акту камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість за № 527/09-01-15/5393234 від 14.10.2014 року, керуючись пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, винесено податкові повідомлення-рішення за № та № від 14.10.2014 року, згідно яких ВЖРЕП Богородчанської селищної ради нараховано штраф у сумі 457,30 грн. (10% узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість, сплаченої із затримкою) та 9 842,11 грн. (20% узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість, сплаченої із затримкою) (а.с.11, 12).

У відповідності до пункту 113.1 статті 113 Податкового кодексу України строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) здійснюються у порядку, визначеному цим Кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов'язань. Суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) зараховуються до бюджетів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки та збори.

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

З матеріалів справи вбачається, що податкові повідомлення-рішення № та № від 14.10.2014 року отримані головним бухгалтером КП ВЖРЕП Богородчанської селищної ради Роспопа Л.Є. 14.10.2014 року (а.с.11, 12).

У судовому засіданні з'ясовано, що вказані податкові повідомлення-рішення відповідачем не оскаржені, однак нарахований згідно даних податкових повідомлень-рішень штраф у сумі 457,30 грн. та 9 842,11 грн. КП ВЖРЕП Богородчанської селищної ради не сплачено.

У відповідності до вимог абзацу 1 пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 статті 59 цього Кодексу встановлено, що у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що позивачем на виконання вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України надіслано відповідачу податкову вимогу № 495-25 від 02.09.2014 року, яку отримано начальником КП ВЖРЕП Богородчанської селищної ради Басараб М.М. 02.09.2014 року, однак залишено без реагування (а.с.17).

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що податкові зобов'язання зі сплати податку на додану вартість за жовтень 2014 року у сумі 13 407,00 грн., а також фінансових санкцій (штрафу), застосованих згідно податкових повідомлень-рішень № та № від 14.10.2014 року за несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість, у розмірі 457,30 грн. та 9 842,11 грн. на загальну сумі 23 706,41 грн. є податковим боргом відповідача, який ним не сплачено.

Наявність податкового боргу підтверджується розрахунком ДПІ у Богородчанському районі, обліковою карткою КП ВЖРЕП Богородчанської селищної ради за платежем податок на додану вартість та іншими матеріалами справи(а.с.8, 9-10).

Підстав для звільнення відповідача від сплати заборгованості судом не встановлено.

Доказів сплати податкового боргу відповідач суду не представив, чим фактично не заперечив наявність заборгованості, яка є предметом спору у даній справі.

За таких обставин, податковий борг у сумі 23 706,41 грн. підлягає стягненню у судовому порядку.

Статтею 87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів (абзац 1 пункту 87.1).

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами (пункт 87.2).

Відповідно до вимог підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Статтею 95 цього Кодексу встановлено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2).

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (пункт 95.3).

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (пункт 95.4).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Богородчанської селищної ради (77701, Івано-Франківська область, Богородчанський район, смт. Богородчани, вул. Шевченка, 10, код ЄДРПОУ - 05393234) у дохід Державного бюджету України податковий борг у сумі 23 706 (двадцять три тисячі сімсот шість) грн. 41 коп з рахунків у банках, обслуговуючих даного платника податків, та за рахунок готівки, що належить Комунальному підприємству виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Богородчанської селищної ради.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Главач І.А.

Постанова складена в повному обсязі 23.01.2015 року.