Справа № 823/58/15
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2015-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2015 року справа № 823/58/15

10 год. 30 хв. м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Бабич А.М., розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду адміністративну справу за позовом Черкаського районного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Черкаський районний центр зайнятості (далі-позивач) звернувся у Черкаський окружний адміністративний суд з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі-відповідач), в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача кошти, виплачені як допомога з безробіття у період з 27.06.2014 до 10.07.2014, у сумі 230,47грн.

Позовна вимога мотивована тим, що, перебуваючи на обліку як безробітний, відповідач отримав дохід від ТОВ «Директива» за трудовим договором з 27.06.2014 до 18.08.2014 та одночасно отримував допомогу з безробіття у період з 10.02.2014 до 10.07.2014 у сумі 230,47грн. Тому, позивач просив стягнути з відповідача безпідставно отримані кошти.

Оскільки у призначене судове засідання прибув лише представник позивача, відповідач клопотань про відкладення судоовго розгляду справи не надав, суд на підставі ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) вирішив розглянути справу в письмовому провадженні.

Дослідивши докази в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, у зв'язку з таким.

З письмових доказів у справі суд встановив, що на підставі заяви відповідачу з 10.02.2014 наданий статус безробітного та призначено відповідну допомогу. Згідно з наказом позивача від 10.07.2014 серії НТ №140710 відповідача знято з обліку як безробітного, у зв'язку з відмовою від пропозицій працевлаштування.

20.11.2014 позивач отримав інформацію від ТОВ «Директива», що відповідач був працевлаштований згідно з трудовим договором від 27.06.2014 №5088-К з 27.06.2014 до 18.08.2014 на вищезазначеному підприємстві. Ці обставини підтверджуються наказами від 27.06.14 №5088-К про прийняття на роботу і від 18.08.14 №6383-К про звільнення відповідача.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд врахував наступне.

По-перше, статтею 1 Закону України від 02.03.2000 №1533-ІІІ "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (далі - Закон №1533-ІІІ) визначено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі-Фонд).

Відповідно до підп.25 п.4 Положення про Державну службу зайнятості України, затвердженого указом Президента України від 16 січня 2013 року №19/2013, Державна служба зайнятості України виконує функції виконавчої дирекції Фонду, забезпечує організацію діяльності правління Фонду.

По-друге, ч.1 ст.22 Закону №1533-ІІІ визначено, що право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Ст.31 Закону №1533-III містить вичерпний перелік обставин, за яких виплати з безробіття мають бути припинені. Зокрема, виплата допомоги з безробіття припиняється у разі приховання відомостей про працевлаштування на тимчасову роботу або здійснення іншої діяльності за винагороду за період одержання допомоги з безробіття.

Підп.1 п.5.5 розділу 5 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 №307, встановлено, що виплата допомоги з безробіття припиняється у разі працевлаштування безробітного, зайняття підприємницькою діяльністю або іншою діяльністю, пов'язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, виконання робіт за цивільно-правовими угодами.

По-третє, ч.1 ст.4 Закону України від 05.07.2012 №5067-VI "Про зайнятість населення" передбачено, що особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно та які мають доходи від такої зайнятості належать до зайнятого населення.

Отже особи, що отримують дохід за договором на умовах, визначених законодавством, не мають права перебувати у статусі безробітного.

Оскільки відповідач за період з 27.06.2014 до 10.07.2014 отримав дохід за трудовим договором, тому за період з 27.06.2014 до 10.07.2014 безпідставно отримував допомогу з безробіття, яка склала 230грн. 47коп., що підтверджується довідкою розрахунком отриманих коштів у вигляді допомоги з безробіття (а.с.16).

Відповідно до ч.2 ст.36 Закону №1533-III застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно з ч.3 ст.36 Закону №1533-III сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Абз.5 ч.1 ст.34 Закону №1533-III встановлено право Фонду стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним.

Тому, з урахуванням з'ясованих обставин суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, а позов підлягає задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) відповідно до ст.94 КАС України стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. ст. 158 - 165, 254 - 256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (19643, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Черкаського районного центру зайнятості (18003, м.Черкаси, провул. Чалого, буд.17а; ) кошти, виплачені як допомога з безробіттю у період з 27.06.2014 по 10.07.2014, в сумі 230грн. 47коп. (двісті тридцять гривень 47 копійок).

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів після отримання повного тексту постанови в Київський апеляційний адміністративний суд через Черкаський окружний адміністративний суд. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

3. Копію постанови направити сторонам.

Суддя А.М. Бабич