Справа № 821/1030/14
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2015 р.м.ОдесаСправа № 821/1030/14

Категорія: 8.2.3 Головуючий в 1 інстанції: Войтович І.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2014 року по справі за позовом державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів в Херсонській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

02.04.2014 року державна податкова інспекція у м. Херсоні Головного управління Міндоходів в Херсонській області звернулась до суду першої інстанції з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу по орендній платі з фізичних осіб у сумі 239 521,03 грн.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 27.10.2014 року адміністративний позов державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів в Херсонській області задоволено.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 в дохід місцевого бюджету податковий борг по орендній платі з фізичних осіб в сумі 239521,03 грн.

13.11.2014 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на вказану постанову суду першої інстанції.

В своїй апеляційній скарзі позивач посилався на порушення судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим ставиться питання про скасування постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 27.10.2014 року та прийняття нової, якою відмовити у задоволенні позовних вимог державній податковій інспекції у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області.

Сторони у судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились. Про дату, час та місце розгляду справи (20.01.2015 року о 12:00 годині) позивач та відповідач по справі сповіщені належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення, наявним в матеріалах справи та телефонограмою від 15.01.2015 року.

Представником ДПІ у м. Херсоні подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

В свою чергу, 16.01.2015 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із зайнятістю його в якості боржника за виконавчим документом в іншому судовому процесі у Дніпровському районному суді м. Херсона (суддя Радча Т.І. справа № 666/8601/14-ц). Однак будь-яких доказів на підтвердження цього не надав.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів вважає, що в даному випадку відсутні поважні причини для перенесення розгляду справи.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть учать у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Зважаючи на зазначене, та враховуючи факт неприбуття обох сторін до судового засідання, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 20).

Звертаючись з позовом до суду першої інстанції про стягнення з відповідача податкового боргу, державна податкова інспекція у м. Херсоні Головного управління Міндоходів в Херсонській області посилалась на наявність у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 податкового боргу по орендній платі з фізичних осіб в сумі 239 521,03 грн., який не сплачено підприємцем у добровільному порядку у встановлений строк.

В свою чергу, підпунктом 147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно відомостей про наявні земельні ділянки (додаток № 1 до Податкової декларації з плати за землю) за договором від 14.04.2010 року, укладеним з Херсонською міською радою, в оренді у ФОП ОСОБА_2 перебуває земельна ділянка площею 2722 м2.

П. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Згідно п.п. 288.2, 288.3 ст. 288 Податкового кодексу України платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Державною податковою інспекцією у м Херсоні Головного управління Міндоходів в Херсонській області надано до суду розрахунок виникнення податкового боргу, з якого вбачається, що станом на 19.02.2014 року ФОП ОСОБА_2 має заборгованість з плати за землю в сумі 239521,03 грн., яка виникла 02.03.2013 року в результаті не сплати узгоджених грошових зобов'язань нарахованих згідно податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності).

З матеріалів справи вбачається, що 13.02.2013 року ФОП ОСОБА_2 була подана до державної податкової інспекції у м Херсоні Головного управління Міндоходів в Херсонській області податкова декларація з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), в якій підприємцем самостійно визначено суму орендної плати на 2013 рік - 239521,03 грн.

Відповідно до п. 54.1 ст.54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно із п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Суми, самостійно визначені відповідачем у поданій податковій декларації, тобто узгоджені суми плати за землю, у встановлений законодавством строк сплачені не були.

В силу пп. 14.1.175 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Наявність податкового боргу ФОП ОСОБА_2 підтверджується податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) та витягами з карток особових рахунків ФОП ОСОБА_2 по податку орендна плата з фізичних осіб за 2013-2014 роки, які містяться в матеріалах справи.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідно п.п. 59.1, 59.4 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

П. 59.5 статті 59 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З матеріалів справи вбачається, що державною податковою інспекцією у м. Херсоні ГУ Міндоходів в Херсонській області на виконання зазначених вище вимог Податкового кодексу України, через несплату підприємцем узгодженої суми грошового зобов'язання, була направлена на адресу ФОП ОСОБА_2 податкова вимога від 06.11.2012 року № 3574, яка особисто отримана ФОП ОСОБА_2 19.11.2012 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Таким чином, податковим органом були вжиті необхідні заходи для погашення податкової заборгованості, однак, після отримання податкової вимоги, відповідачем не було сплачено суму боргу.

Враховуючи все вищезазначене, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що оскільки відповідач не виконав обов'язку платника податку, передбаченого податковим законодавством та не сплатив у добровільному порядку заборгованість по орендній платі в сумі 239521,03 грн., вимоги ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів в Херсонській області щодо стягнення такого боргу в дохід місцевого бюджету є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В свою чергу, колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта на порушення судом першої інстанції при розгляді справи норм процесуального права, що виразилось у неправомірному розгляді справи у порядку письмового провадження без участі відповідача, позбавленні його права на судовий захист, порушенні принципів адміністративного судочинства, таких як рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі, гласність і відкритість адміністративного процесу.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2014 року було відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні на 18 квітня 2014 року.

16 квітня 2014 року від ФОП ОСОБА_2 на адресу суду надійшла заява про відкладення розгляду справи, мотивована тим, що у зв'язку з від'їздом відповідач не може бути присутнім у судовому засіданні, однак, при цьому, доказів на підтвердження даної заяви суду першої інстанції надано не було.

Судом першої інстанції було задоволено зазначену заяву та перенесено розгляд справи на іншу дату.

В подальшому, відповідачем неодноразово направлялись на адресу Херсонського окружного адміністративного суду клопотання про перенесення розгляду справи без надання належних доказів на підтвердження поважності причин неможливості прибути до судового засідання.

Починаючи з 18.04.2014 року по 27.10.2014 року ФОП ОСОБА_2 жодного разу не з'явився до судового засідання суду першої інстанції, хоча належним чином сповіщався про дати, час та місце розгляду справи.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з думкою суду першої інстанції стосовно того, що такі дії відповідача щодо неприбуття в судові засідання та надання клопотань про відкладення розгляду справи є зловживанням наданим йому процесуальним правом, а також умисним зволіканням у розгляді даної справи.

В свою чергу, слід зазначити, що ч. 6 ст. 128 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи зазначене, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції розгляд даної справи здійснювався у відповідності до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, без будь-яких порушень норм процесуального права та принципів адміністративного судочинства.

Також колегія суддів вважає необґрунтованими твердження відповідача про те, що вказана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень;

З огляду на зазначені положення Кодексу адміністративного судочинства України спір набуває ознак публічно-правового за умов наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, та здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Відповідно до пункту 1 Положення про Міністерство доходів і зборів України, затвердженого Указом Президента України від 18 березня 2013 року № 141, Міністерство доходів і зборів України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Міністерство доходів і зборів України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з питань, зокрема, забезпечення формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізації єдиної державної податкової, державної митної політики; забезпечення формування та реалізації державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Пункт 7 цього Положення визначає, що Міністерство доходів і зборів України здійснює повноваження безпосередньо та через територіальні органи.

Таким чином правовідносини, які виникають під час виконання Міністерством доходів і зборів України та його територіальними органами покладених на них завдань, є публічно-правовими.

В свою чергу, згідно ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Положеннями п.п. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України встановлено право органу податкової служби звертатися до суду з позовом про стягнення податкового боргу.

Таким чином, в даному випадку спір, що виник між сторонами є публічно-правовим та відноситься до юрисдикції саме адміністративних судів.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 200 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.В. Бойко

Судді: Т.М. Танасогло

О.В. Яковлєв