Справа № 808/6829/14
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року 16 год. 00 хв. Справа № 808/6829/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Р.В. Сацького,

при секретарі судового засідання А.С. Ярошенко,

за участю представників сторін :

від позивача: Проніна С.М.

від відповідача: не прибув;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя адміністративну справу

за позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА»

до: Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя головного управління Міндоходів у Запорізькій області

про: визнання дії протиправними та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя головного управління Міндоходів у Запорізькій області в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області, які виразилися у визнанні правочинів такими, що не підтверджують фактичного (реального) здійснення поставок, укладених між TOB «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» та його постачальниками TOB «Бізнес сектор» за червень 2013 року, TOB «Компанія «Укрпромторг» за січень - лютий 2014 року, TOB БК «Мегаполіс буд інцест» за січень - березень 2014 року, TOB БК «Гранд Білдінг» за березень 2014 року, TOB «Рамбутан» за березень 2014 року, TOB «Лонгон» за березень, травень 2014 року, TOB «Бізнес коін» за квітень 2014 року, TOB «Спецтрейд менеджмент» за квітень 2014 року, TOB «Флоренція груп» за квітень 2014 року, TOB «Куббера» за травень 2014 року, TOB «Рейвік ЛТД» за травень 2014 року, TOB «Ноєр систем» за червень 2014 року, TOB «Прайм ворс інкорпорейтед» за червень 2014 року по операціям з придбання товарів (робіт, послуг), та їх подальшої реалізації покупцям у періоді жовтень - грудень 2013 року, січень - червень 2014 року за результатами зустрічної звірки;

- визнати протиправними дії ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області, які виразилися у самовільному коригуванні електронної бази даних щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (АІС «Податковий блок») суми податкових зобов'язань у розмірі 705 646, 31 грн. і податкового кредиту у розмірі 597 704, 37 грн. які TOB «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» задекларувало у перевіряємому періоді;

- зобов'язати Державну податкову інспекцію у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області відновити в усіх інформаційних базах податкового органу, у тому числі електронній базі даних щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (АІС «Податковий блок») суми податкових зобов'язань у розмірі 705 646, 31 грн. і податкового кредиту у розмірі 597 704, 37 грн., які TOB «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» задекларувало у перевіряємому періоді у розрізі контрагентів зазначених у довідці про зустрічну звірку №291/08-26-22-11/24510970 від 22.09.2014.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Зокрема зазначила, що відповідачем порушені приписи законодавства щодо визнання у позасудовому порядку правочинів такими, що не підтверджують фактичного (реального) здійснення поставок, укладених між ТОВ «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» та його постачальниками за перевіряємий період на загальну суму податку на додану вартість 597704,37 грн. та подальшої реалізації контрагентам-покупцям на загальну суму податку на додану вартість 705646,31 грн. не підтверджується стосовно врахування реального часу, здійснення операцій, відсутності товарно-транспортних накладних, тобто у позивача відсутні об'єкти, які підпадають під визначення п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами і доповненнями), а отже відсутній факт реальної поставки товарів контрагентам-покупцям, у яких відповідно, відсутнє право на формування податкового кредиту по операціях з позивачем в розумінні п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами і доповненнями), а викладені у довідці висновки є помилковими та такими, що не відповідають фактичним обставинам і такими, які виникли в результаті невірного тлумачення умов укладених договорів та чинного законодавства України. Також, представник позивача наполягає на протиправності дій працівників ДПІ у Жовтневому районі по коригуванню показників податкової звітності АІС «Податковий блок». З урахуванням викладеного просила позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Надав письмові заперечення на позов (без номера і дати), в яких зазначив, що дії ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя щодо проведення зустрічної звірки є правомірними, оскільки фахівці ДПІ діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством. Просив відмовити у задоволенні позову.

На підставі частини третьої статті 160 КАС України в судовому засіданні 17.12.2014 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

На підставі службового посвідчення серія ЗП №115995, виданого 16.09.2013 та згідно п.73.5 ст.73 Податкового кодексу України, ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області проведена зустрічна звірка Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» (код за ) по взаємовідносинам з ТОВ «Бізнес сектор» за червень 2013 року, ТОВ «Компанія «Укрпромторг» за січень - лютий 2014 року, ТОВ БК «Мегаполіс буд інцест» за січень - березень 2014 року, ТОВ БК «Гранд Білдінг» за березень 2014 року, ТОВ «Рамбутан» за березень 2014 року, ТОВ «Лонгкон» за березень, травень 2014 року, ТОВ «Бізнес коін» за квітень 2014 року, ТОВ «Спецтрейд менеджмент» за квітень 2014 року, ТОВ «Флоренція груп» за квітень 2014 року, ТОВ «Куббера» за травень 2014 року, ТОВ «Рейвік ЛТД» за травень 2014 року, ТОВ «Ноєр систем» за червень 2014 року, ТОВ «Прайм ворс інкорпорейтед» за червень 2014 року.

За результатами зустрічної звірки складено довідку №291/08-26-22-11/24510970 від 22.09.2014 та зроблено висновок, що:

господарські операції щодо придбання товарів (робіт, послуг) ТОВ «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» у контрагентів-постачальників (наведено у додатку1 до довідки №291/08-26-22-11/24510970 від 22.09.2014) за перевіряємий період на загальну суму ПДВ 597704,37 грн., та подальшої реалізації контрагентам-покупцям (наведено у додатку 1 довідки №291/08-26-22-11/24510970 від 22.09.2014) на загальну суму ПДВ 705646,31 грн. не підтверджується стосовно врахування реального часу, здійснення операцій, відсутності товарно-транспортних накладних підтверджуючий факт транспортування товару, тобто у ТОВ «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» відсутні об'єкти , які підпадають під визначення п.185.1 ст.185 ПКУ, а отже, відсутній факт реальної поставки товарів контрагентам-покупцям, у яких відповідно, відсутнє право на формування податкового кредиту по операціях з ТОВ «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» в розумінні п.198.1 ст.198 ПК України;

перевіркою ТОВ «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із контрагентами-постачальниками (які наведено у додатку №1 до довідки №291/08-26-22-11/24510970 від 22.09.2014) за перевіряє мий період на загальну суму ПДВ 597704,37 грн. та подальшу реалізацію товарів (робіт, послуг) контрагентам-покупцям (які наведено у додатку №1 до довідки №291/08-26-22-11/24510970 від 22.09.2014) на загальну суму ПДВ 705646,31 грн.;

перевіркою ТОВ «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» встановлено відображення в податковому обліку господарських операцій із контрагентами постачальниками і покупцями лише на паперових носіях.

Податкове повідомлення-рішення за результатами зустрічної звірки, Відповідачем, не прийнято.

На підставі вказаної довідки про зустрічну звірку до підсистеми ІС «Податковий блок» та до п. «Аналітична система» «Детальна інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні Міністерства доходів і зборів України» проведено коригування податкової звітності ТОВ «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА», а саме, зменшено суму податкового кредиту ТОВ «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» по взаємовідносинах з ТОВ «Бізнес сектор» за червень 2013 року, ТОВ «Компанія «Укрпромторг» за січень - лютий 2014 року, ТОВ БК «Мегаполіс буд інцест» за січень - березень 2014 року, ТОВ БК «Гранд Білдінг» за березень 2014 року, ТОВ «Рамбутан» за березень 2014 року, ТОВ «Лонгкон» за березень, травень 2014 року, ТОВ «Бізнес коін» за квітень 2014 року, ТОВ «Спецтрейд менеджмент» за квітень 2014 року, ТОВ «Флоренція груп» за квітень 2014 року, ТОВ «Куббера» за травень 2014 року, ТОВ «Рейвік ЛТД» за травень 2014 року, ТОВ «Ноєр систем» за червень 2014 року, ТОВ «Прайм ворс інкорпорейтед» за червень 2014 року, та зменшено суму податкових зобов'язань по контрагентам-покупцям за перевіряємий період. Наприклад, за звітний період квітень 2014 року на підставі довідки про зустрічну звірку №291/08-26-22-11/24510970 від 22.09.2014 відповідачем в електронній базі даних підсистеми ІС «Податковий блок» та до п. «Аналітична система» «Детальна інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні Міністерства доходів і зборів України» зменшено суму податкового кредиту позивача по контрагенту ТОВ «ФЛОРЕНЦІЯ ГРУП» на 31097,43 грн., зазначене коригування до електронної бази було внесене 23.10.2014. Після такого коригування в електронній базі в графах «сума ПДВ» по платнику ТОВ «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» і контрагенту ТОВ «ФЛОРЕНЦІЯ ГРУП» стоїть «0» - замість значення податкового зобов'язання постачальника ТОВ «ФЛОРЕНЦІЯ ГРУП» у розмірі 31097,43 грн. та «0» - замість суми 31097,43 грн. податкового кредиту платника ТОВ «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА».

Щодо наявності розбіжностей по ПДВ з контрагентами-покупцями, наприклад, за звітний період березень 2014 року на підставі довідки про зустрічну звірку №291/08-26-22-11/24510970 від 22.09.2014 відповідачем, без наявності узгодженого податкового повідомлення-рішення, зменшено суму податкового зобов'язання позивача по контрагенту ДП НВК «ФОТОПРИЛАД» на 42516, 48 грн., зазначене коригування до електронної бази було внесене 23.10.2014. Судом встановлено, що відповідачем здійснено коригування, в електронній базі даних підсистеми ІС «Податковий блок» та до п. «Аналітична система» «Детальна інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні Міністерства доходів і зборів України», податкового кредиту і податкових зобов'язань позивача з його постачальниками за перевіряємий період на загальну суму податку на додану вартість 597704,37 грн. та подальшої реалізації контрагентам-покупцям на загальну суму податку на додану вартість 705646,31 грн.

Вважаючи протиправними дії ДПІ у Жовтневому районі щодо визнання правочинів такими, що не підтверджують фактичного (реального) здійснення поставок, проведення коригування податкової звітності ТОВ «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА», позивач звернувся до суду.

Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Пунктом 73.5 ст. 73 ПК України встановлено, що з метою отримання податкової інформації контролюючі органи мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків.

Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється контролюючими органами з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За результатами зустрічних звірок складається довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін.

Єдиний порядок направлення запитів на проведення зустрічних звірок, а також оформлення, передачі та накопичення матеріалів зустрічних звірок органами державної податкової служби встановлений Методичними рекомендаціями щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, які затверджені Наказом ДПА України від 22.04.2011 №236 (далі - Наказ №236).

Відповідно до п.3.1 Наказу №236 з метою проведення зустрічної звірки орган ДПС, що ініціює проведення такої звірки надсилає органу ДПС, на обліку в якому перебуває суб'єкт господарювання, Запит про проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання.

Відповідач не надав суду доказів отримання від іншого органу ДПС запиту про проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА», відповідно до якого проведено зустрічну звірку 22.09.2014.

У податкового органу відсутні повноваження по здійсненню в рамках проведення зустрічних звірок контролю за додержанням податкового законодавства. Функції щодо контролю за дотриманням податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, реалізується останніми шляхом проведення перевірок у випадках та в порядку, встановленому ст.ст.77, 78, 79 Податковим кодексом України.

Проте, довідка про результати зустрічної звірки №291/08-26-22-11/24510970 від 22.09.2014 містить розділ «4.Висновок», та містить висновки про порушення податкового законодавства, наявність/відсутність господарських операцій тощо.

В письмових запереченнях на адміністративний позов відповідач процитував права органів державної податкової служби відповідно до вимог ст.20 Податкового кодексу України і порядок взаємодії структурних підрозділів податкового органу при здійсненні перевірок відповідно до «Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків», затверджених наказом Державної податкової служби України №948 від 31.10.2012, та наголосив лише на тому, що дії ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя щодо проведення зустрічної звірки є правомірними, оскільки фахівці ДПІ діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством. Але, відповідач не навів жодних конкретних заперечень стосовно суті адміністративного позову та в порушення ч.2 ст.71, п.5 ч.5 ст.107 КАС України не довів ті обставини, на яких ґрунтується його заперечення, не надав жодного доказу на обґрунтування своєї позиції та заперечень.

Суд встановив, що позивач не оскаржує дії відповідача щодо правомірності проведення зустрічної звірки. Позивач оскаржує дії відповідача щодо визнання правочинів такими, що не підтверджують фактичного (реального) здійснення поставок, укладених між ТОВ «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» та його постачальниками ТОВ «Бізнес сектор» за червень 2013 року, ТОВ «Компанія «Укрпромторг» за січень - лютий 2014 року, ТОВ БК «Мегаполіс буд інцест» за січень - березень 2014 року, ТОВ БК «Гранд Білдінг» за березень 2014 року, ТОВ «Рамбутан» за березень 2014 року, ТОВ «Лонгкон» за березень, травень 2014 року, ТОВ «Бізнес коін» за квітень 2014 року, ТОВ «Спецтрейд менеджмент» за квітень 2014 року, ТОВ «Флоренція груп» за квітень 2014 року, ТОВ «Куббера» за травень 2014 року, ТОВ «Рейвік ЛТД» за травень 2014 року, ТОВ «Ноєр систем» за червень 2014 року, ТОВ «Прайм ворс інкорпорейтед» за червень 2014 року по операціям з придбання товарів (робіт, послуг), та їх подальшої реалізації покупцям у періоді жовтень - грудень 2013 року, січень - червень 2014 року та самовільне коригування електронної бази даних щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (АІС «Податковий блок») суми податкових зобов'язань у розмірі 705646,31 грн. і податкового кредиту у розмірі 597704, 37 грн. які ТОВ «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» задекларувало у перевіряємому періоді.

Позивачем, з метою обґрунтування своєї позиції, надано як доказ завірені копії первинних документів (договори, накладні, податкові накладні, довіреності, платіжні документи, товарно-транспортні накладні) на 1302 аркушах, що підтверджують його взаємовідносини з постачальниками ТОВ «Бізнес сектор» за червень 2013 року, ТОВ «Компанія «Укрпромторг» за січень - лютий 2014 року, ТОВ БК «Мегаполіс буд інцест» за січень - березень 2014 року, ТОВ БК «Гранд Білдінг» за березень 2014 року, ТОВ «Рамбутан» за березень 2014 року, ТОВ «Лонгкон» за березень, травень 2014 року, ТОВ «Бізнес коін» за квітень 2014 року, ТОВ «Спецтрейд менеджмент» за квітень 2014 року, ТОВ «Флоренція груп» за квітень 2014 року, ТОВ «Куббера» за травень 2014 року, ТОВ «Рейвік ЛТД» за травень 2014 року, ТОВ «Ноєр систем» за червень 2014 року, ТОВ «Прайм ворс інкорпорейтед» за червень 2014 року по операціям з придбання товарів (робіт, послуг), та їх подальшої реалізації 75 покупцям (ДП НВК «ФОТОПРИЛАД», ДП «НАРП», ДП «ЗАПОРІЗЬКИЙ ДЕРЖАВНИЙ АВІАЦІЙНИЙ РЕМОНТНИЙ ЗАВОД «МІГРЕМОНТ», ТОВ «ДП «ЗАВОД РАПІД», КП «НВК «ІСКРА», ДП «КИЇВСЬКИЙ БТЗ», ДП «ІВЧЕНКО-ПРОГРЕС», ПАТ «ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТКОМБІНАТ», ПРАТ НВП «МАКІЇВСЬКИЙ ЗАВОД ШАХТНОЇ АВТОМАТИКИ» та інші) у періоді жовтень-грудень 2013 року, січень-червень 2014 року.

В статті 14 Податкового кодексу України наведено визначення понять, а саме:

«14.1. У цьому Кодексі поняття вживаються в такому значенні:

14.1.181. податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу».

Згідно п.п. «а» п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів (послуг); дата отримання платником податку товарів (послуг), що підтверджено податковою накладною.

Згідно п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України - «Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.».

Згідно вимог п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.10 ст.201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку який здійснює операції з постачання товарів (послуг), на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податковим кодексом України чітко встановлено вичерпний перелік документів (податкова накладна, митна декларація, товарний чек, інший платіжний чи розрахунковий документ), на підставі яких у платника податків виникає право на включення відповідних сум до податкового кредиту. А також чітко і однозначно зазначено, що відсутність факту реєстрації продавцем податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту. Всі податкові накладні які були включені ТОВ «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» до складу податкового кредиту виписані та зареєстровані його постачальниками у відповідності з вимогами Податкового кодексу України - цей факт відповідачем визнано та результатами зустрічної звірки не спростовано.

Враховуючи наявність у позивача податкових накладних, на підставі яких відповідні суми податку на додану вартість у складі вартості придбаних товарів (робіт, послуг) були включені до податкового кредиту, приймаючи до уваги, що зазначені податкові накладні не визнані недійсними, будь-яких посилань щодо невідповідності порядку оформлення цих податкових накладних вимогам Податкового кодексу України довідка про зустрічну звірку №291/08-26-22-11/24510970 від 22.09.2014 не містить, суд дійшов висновку, що Позивач цілком правомірно включив суми податку на додану вартість по отриманим товарам, послугам у розмірі 597704,37 грн., до складу податкового кредиту за перевіряємий період, оскільки його право на податковий кредит підтверджується єдиним і належним, з точки зору діючого законодавства, доказом - податковою накладною.

Згідно вимог чинного законодавства України, обов'язок контролювати звітність контрагентів на суб'єктів підприємницької діяльності не покладено, також суб'єкт підприємницької діяльності не має права контролювати звітність або своєчасність сплати податків іншими особами. Якщо віднесення сум до складу податкового кредиту відбувається на підставі належним чином оформлених податкових накладних, розрахункових, платіжних та інших документів, обов'язковість ведення яких передбачена правилами ведення податкового обліку, дії платника податку є правомірними.

Відповідно до положень ст.61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов'язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов'язаннями.

Щодо відсутності у позивача об'єкту оподаткування податком на додану вартість у жовтні-грудні 2013 року і січні-червні 2014 року відповідач не довів що операції позивача не є об'єктом оподаткування, з огляду на наступне.

Статтею 185 Податкового кодексу України чітко і однозначно дається визначення об'єкта оподаткування:

« 185.1. Об'єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.».

Згідно вимог п.187.1. ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Статтею 188 Податкового кодексу України чітко і однозначно дається порядок визначення бази оподаткування в разі постачання товарів/послуг:

«188.1. База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів), а також збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на вартість послуг стільникового рухомого зв'язку).

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг.

База оподаткування операцій з постачання товарів, ввезених платником на митну територію України, визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче митної вартості товарів, з якої були визначені податки і збори, що справляються під час їх митного оформлення, з урахуванням акцизного податку та ввізного мита, за винятком податку на додану вартість, що включаються в ціну товарів/послуг згідно із законом.

У разі якщо постачання товарів/послуг здійснюється за регульованими цінами (тарифами), база оподаткування визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за такими цінами (тарифами).

У разі постачання виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг без оплати, з частковою оплатою, у межах обміну, у межах дарування, у рахунок оплати праці фізичним особам, які перебувають у трудових відносинах із платником податку, пов'язаній з постачальником особі, суб'єкту господарювання, який не зареєстрований платником податку, іншим особам, які не зареєстровані платниками податку, база оподаткування визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін.

До бази оподаткування враховується вартість товарів/послуг, які постачаються за будь-які кошти (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна та комунальних послуг і енергоносіїв), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платникові податку безпосередньо отримувачем товарів/послуг або будь-якою третьою особою як компенсація вартості товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

У разі постачання товарів за договорами фінансового лізингу базою оподаткування є договірна (контрактна) вартість, але не нижче ціни придбання об'єкту лізингу.

У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу».

Стаття 200 Податкового кодексу України визначає порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків:

«200.1. Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду ».

Суд дійшов висновку, що в результаті здійснення господарських операцій між позивачем і його контрагентами-покупцями, у позивача наявна база і об'єкт оподаткування податком на додану вартість, суму податку на додану вартість у розмірі 705646,31 грн. позивачем віднесено до податкового зобов'язання у жовтні-грудні 2013 року і січні-червні 2014 року правомірно згідно з вимогами статтей 185, 187, 188, 200 Податкового кодексу України.

Щодо твердження Відповідача про відсутність у Позивача товарно-транспортних накладних підтверджуючих факт транспортування товару - вимога податкового органу підтвердити отримання позивачем товарно-матеріальних цінностей, які йому постачалися, товарно-транспортними накладними, є протиправною, оскільки законодавець не ставить в залежність відсутність транспортних документів на перевезення вантажу (товару) з наслідками формування бази оподаткування податком на додану вартість. Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні » №996-ІV від 16.07.1999 (далі по тексту ЗУ №996) первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Таким чином, товарно-транспортна накладна не може бути первинним документом, який підтверджує здійснення господарської операції з поставки товарів, та відповідно набуття права власності на нього, оскільки не відображає відомості про господарську операцію з поставки товару, а відображає відомості про господарську операцію перевезення. А тому, безпідставним є твердження відповідача про те, що внаслідок відсутності товарно-транспортних накладних господарські операції з поставки товарно-матеріальних цінностей не мали місце (не здійснювалися).

Міністерством інфраструктури листом від 28.05.2014 № 5615/25/10-14 надано роз'яснення стосовно заповнення товарно-транспортної накладної під час здійснення перевезень вантажів автомобільними транспортними засобами, а саме: товарно-транспортна накладна є документом, який складається вантажовідправником для оформлення перевезень вантажів відповідно до укладеного договору і використовується для проведення остаточних розрахунків за надані послуги з перевезення вантажів. Оформлена товарно-транспортна накладна має бути у водія транспортного засобу під час здійснення перевезень вантажів за договором перевезення. Якщо покупець здійснює перевезення власними автомобільними транспортними засобами товару, право власності на який за договором уже перейшло до нього, водію покупця під час здійснення перевезень необхідно мати документи, визначені пунктом 2 Переліку, а саме - накладну або інший документ, який підтверджує право власності на вантаж.

Щодо судової практики, то слід зазначити, що суди з даного питання підтримують позицію платників податку. Наприклад, Ухвалою Житомирського Апеляційного адміністративного суду від 28.01.2014 №806/6359/13-а суд визнав необгрунтованими посилання податкового органу на відсутність товарно-транспортних накладних (ТТН) як на підставу для невключення сум ПДВ до складу податкового кредиту. Крім того, наявність чи відсутність ТТН є лише дотриманням чи порушенням правил перевезень автомобільним транспортом, які не пов'язані з дотриманням вимог податкового законодавства, а не підтвердженням факту придбання товарно-матеріальних цінностей.

Суд вважає, що у разі наявності у державних органів інформації про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їхнього боку.

Податкові органи не можуть нараховувати податок на додану вартість та накладати штрафні санкції на покупця при несплаті цього податку продавцем, оскільки діюче законодавство не встановлює підстав для такого нарахування та накладення штрафних санкцій (Постанова Верховного суду України від 26.09.2006 справа 21-358во06). Отже, діюче законодавство не надає права перенесення відповідальності за порушення законодавства на іншу особу.

Відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Нормативними актами України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов'язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов'язаннями.

Згідно з ч.1 ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки та збори у порядку і розмірах, установлених законом. Платник податків, який правильно застосовує норми податкового права, не повинен залежати у своїх правовідносинах з державою від іншого платника податків, який ці норми порушує.

В разі, якщо контрагент підприємства порушив законодавство при нарахуванні та сплаті своїх податкових зобов'язань, відповідальність за це несе виключно він, можливості покладення відповідальності на інших осіб законодавством України не тільки не передбачено, але прямо заборонено. Таким чином, несплата податків однією із сторін правочину чи шляхом їх приховування не є підставою для висновку про нікчемність правочину.

Щодо визнання правочинів такими, що не підтверджують фактичного (реального) здійснення поставок - відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до ЄДРПОУ, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними i можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Позивач, а також його постачальники на момент складання податкових накладних, зареєстровані в ЄДРПОУ та як платники податку на додану вартість, а отже, мали право на виписування податкових накладних, як того вимагає норма ст.201 ПКУ, а саме право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому ст.183 ПКУ.

Відповідного рішення про визнання недійсними правочинів, укладених між позивачем та його контрагентами, відповідачем не надано та в матеріалах суду не міститься.

Органи податкової служби, у свою чергу, не наділені законом повноваженнями щодо визнання нікчемними або недійсними правочинів, укладених між суб'єктами господарювання.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначений перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок (ст. 228 ЦК України): правочини, спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина) правочини, спрямовані на знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи,держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочин, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об'єктів цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об'єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок.

При кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін.

Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Відповідач не зазначив у довідці зустрічної звірки та не надав доказів у судовому засіданні, які б з огляду на приведені вище положення ЦК України та роз'яснення Пленуму Верховного Суду України свідчили про нікчемність правочинів - договорів, укладених позивачем з контрагентами постачальниками та покупцями. Вказані правочини не визнавались недійсними у судовому порядку.

В силу установленої ст. 204 ЦК презумпції правомірності угоди договір рахується правомірним, якщо інше не встановлено судом або його недійсність прямо не установлена законом.

Ні одним із діючих законів України не передбачено право органу податкової служби самостійно, поза судовим порядком, визнавати недійсність договорів, а також даних, зазначених платником податків у податкових деклараціях, що підтверджується відсутністю таких повноважень у ст.20 Податкового кодексу України.

Висновки відповідача ґрунтуються на актах про неможливість проведення зустрічних звірок постачальників позивача (ТОВ «Компанія «Укрпромторг» №336/26-58-22-07-17/38354571 від 27.03.2014 за період з 01.01.2014 по 31.01.2014 і №360/26-58-22-07-17/38354571 від 02.04.2014 за період з 01.02.2014 по 28.02.2014, ТОВ БК «Мегаполіс буд інцест» №1292/26-55-22-07/38912967 від 08.05.2014 за період з 01.12.2013 по 31.03.2014, ТОВ БК «Гранд Білдінг» №1834/26-55-22-07/38913054 від 02.07.2014 за період з 01.03.2014 по 30.04.2014, ТОВ «Рамбутан» №312/26-52-22-04/39059402 від 15.07.2014 за період з 01.03.2014 по 30.04.2014, ТОВ «Лонгкон» №310/26-52-22-01-11/39059224 від 14.07.2014 за період з 01.03.2014 по 31.03.2014 і №370/26-52-22-01-11/39059224 від 08.08.2014 за період з 01.04.2014 по 30.06.2014, ТОВ «Бізнес коін» №396/26-51-22-03/38905551 від 06.06.2014 за період грудень 2013 року - квітень 2014 року, ТОВ «Спецтрейд менеджмент» №360/26-51-22-03/39042598 від 26.05.2014 за період з 01.02.2014 по 30.04.2014, ТОВ «Флоренція груп» №1591/26-55-22-01/39079832 від 06.06.2014 за період з 01.04.2014 по 30.04.2014).

У п.4.4 Наказу №236 зазначено, що у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із зняттям з обліку, встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання (далі - Акт) (додаток 3), реєструє його у Журналі реєстрації довідок про результати проведення зустрічної звірки (актів про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, неявки для підписання, відмови від писання Довідки про результати проведення зустрічної звірки) (далі - Журнал реєстрації довідок/актів) (додаток 4) та вживає відповідних заходів, передбачених актами ДПС України.

При цьому, форма Акту про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання не передбачає висновків про порушення законодавства, наявність/відсутність господарських операцій.

Судом встановлено, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.02.2014 по справі №804/1704/14 за позовом ТОВ «БІЗНЕС СЕКТОР» до ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровськ про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії - позов задоволено в частині визнання протиправними дій ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровськ щодо виключення (корегування), на підставі акту про неможливість проведення зустрічної звірки за червень-липень 2013 року та зобов'язання відновити в електронній базі даних «Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок» (ІС «Податковий блок підсистема аналітична система перегляд результатів співставлення податкового кредиту та податкового зобов'язання в розрізі контрагентів») показники податкової звітності ТОВ «БІЗНЕС СЕКТОР», зазначених в податкових деклараціях за період червень-липень 2013 року. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного суду від 27.05.2014 по справі №804/1704/14 апеляційну скаргу ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровськ залишено без задоволення;

постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2014 по справі №804/12058/14 за позовом ТОВ «БІЗНЕС КОІН» до ДПІ у Дарницькому районі м. Києва про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії - позов задоволено в частині визнання протиправними дій ДПІ у Дарницькому районі м. Києва щодо коригування показників податкової звітності ТОВ «БІЗНЕС КОІН» на підставі акту про неможливість проведення зустрічної звірки за грудень 2013 року - квітень 2014 року та зобов'язання відновити в електронній базі даних «Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок» (ІС «Податковий блок підсистема аналітична система перегляд результатів співставлення податкового кредиту та податкового зобов'язання в розрізі контрагентів») показники податкової звітності ТОВ «БІЗНЕС КОІН», зазначених в податкових деклараціях за період грудень 2013 року - квітень 2014 року;

постановою Донецького окружного адміністративного суду від 18.06.2014 по справі №805/5800/14 за позовом ТОВ БК «ГРАНД БІЛДІНГ» до ДПІ у Печерському районі м. Києва про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії - позов задоволено у повному обсязі. Ухвалою Донецького апеляційного суду від 15.08.2014 по справі №805/5800/14 апеляційну скаргу ДПІ у Печерському районі м. Києва залишено без задоволення.

Вищий адміністративний суд України констатував, що виконання господарських операцій підтверджується договорами, податковими накладними, видатковими накладними, рахунками-фактурами, товарно-транспортними накладними, платіжними дорученнями, додатковими угодами, актами наданих послуг, звітами пошуку клієнтів.

ВАСУ вважає, що податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від перебування постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей.

Питання віднесення певних сум податку на додану вартість до податкового кредиту поширюється винятково на окремо взятого платника та не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб. (Ухвала ВАСУ від 17.11.2014 № К/800/31989/14).

Суд вважає протиправними дії відповідача щодо визнання правочинів такими, що не підтверджують фактичного (реального) здійснення поставок, укладених між ТОВ «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» та його постачальниками ТОВ «Бізнес сектор» за червень 2013 року, ТОВ «Компанія «Укрпромторг» за січень - лютий 2014 року, ТОВ БК «Мегаполіс буд інцест» за січень - березень 2014 року, ТОВ БК «Гранд Білдінг» за березень 2014 року, ТОВ «Рамбутан» за березень 2014року, ТОВ «Лонгкон» за березень, травень 2014 року, ТОВ «Бізнес коін» за квітень 2014 року, ТОВ «Спецтрейд менеджмент» за квітень 2014 року, ТОВ «Флоренція груп» за квітень 2014 року, ТОВ «Куббера» за травень 2014 року, ТОВ «Рейвік ЛТД» за травень 2014 року, ТОВ «Ноєр систем» за червень 2014 року, ТОВ «Прайм ворс інкорпорейтед» за червень 2014 року по операціям з придбання товарів (робіт, послуг) на загальну суму податку на додану вартість 597704, 37 грн., та їх подальшої реалізації покупцям у періоді жовтень - грудень 2013 року, січень - червень 2014 року на загальну суму податку на додану вартість 705646, 31 грн.

Щодо здійснених відповідачем коригувань електронної бази даних підсистеми ІС «Податковий блок» та до п. «Аналітична система» «Детальна інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні Міністерства доходів і зборів України» суд зазначає:

Відповідно до ст.74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.

У пп.14.1.171 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України вказано, що податкова інформація - у значенні, визначеному Законом України «Про інформацію».

Згідно з ст.16 Закону України «Про інформацію» податкова інформація - це сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Правовий режим податкової інформації визначається Податковим кодексом України та іншими законами.

Конституційний Суд України визначив поняття «охоронюваний законом інтерес» як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам (Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 №18-рп/2004 справа №1-10/2004).

У позивача є охоронюваний законом інтерес, який полягає у достовірності податкової інформації, відносно нього, яка міститься в інформаційних системах органу доходів і зборів, згідно раніше поданих позивачем податкових декларацій.

Податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п.36.1 ст.36 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.37.1 ст.37 Податкового кодексу України підстави для виникнення, зміни і припинення податкового обов'язку, порядок і умови його виконання встановлюються цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Як зазначено у п.37.2 ст.37 Податкового кодексу України, податковий обов'язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов'язує сплату ним податку.

Суд дійшов висновку, що передбачений у статтях 36, 37 Податкового кодексу України податковий обов'язок в грошовому еквіваленті підлягає відображенню платником податків у складеній за правилами ст.46 Податкового кодексу України і поданій до контролюючого органу у порядку ст.49 Податкового кодексу України податковій декларації або у прийнятому контролюючим органом за правилами статтей 54, 58 Податкового кодексу України податковому повідомленні-рішенні.

При цьому, відповідно до ст.54 Податкового кодексу України підставою для винесення контролюючим органом податкового повідомлення-рішення є факт як заниження, так і завищення платником податків грошових зобов'язань з податку (збору).

Будь-яких інших документальних підстав для виникнення чи зміни податкового обов'язку Податковий кодекс України не містить.

Складена відповідачем довідка про результати зустрічної звірки - не віднесена Податковим кодексом України до тих обставин, котрі зумовлюють зміну розміру грошових зобов'язань з податку і збору.

Таким чином, за змістом норм Податкового кодексу України у будь-яких інформаційних базах контролюючих органів підлягають відображенню, насамперед, числові показники розміру грошових зобов'язань з податку (збору), що містяться у складених платниками податків документах обов'язкової податкової звітності, поданих платниками податків до територіальних органів доходів і зборів та прийнятих останніми. Ці показники підлягають незмінному збереженню до моменту набрання за правилами ст.56 Податкового кодексу України юридичної дії податковими повідомленнями-рішеннями, котрі прийняті контролюючими органами відповідно до статтей 54, 58 Податкового кодексу України.

Отже, враховуючи те, що за наслідками проведеної звірки податкові повідомлення-рішення відповідачем - не приймались, а відповідно податкові зобов'язання не узгоджувались, то відповідачем безпідставно внесено зміни до АІС «Податковий блок».

З огляду на зазначене, суд вважає дії відповідача щодо коригування в АІС «Податковий блок» відомостей про податкові зобов'язання позивача - неправомірними та такими, що створюють негативні наслідки, усунути які можливо лише зобов'язанням відповідача вчинити дії щодо поновлення у зазначеній системі даних, задекларованих позивачем за відповідні періоди.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч.3 ст.2 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 2, 11, 17, 18, 71, 87, 90, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправними дії ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області, які виразилися у визнанні правочинів такими, що не підтверджують фактичного (реального) здійснення поставок, укладених між TOB «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» та його постачальниками TOB «Бізнес сектор» за червень 2013 року, TOB «Компанія «Укрпромторг» за січень - лютий 2014 року, TOB БК «Мегаполіс буд інвест» за січень - березень 2014 року, TOB БК «Гранд Білдінг» за березень 2014 року, TOB «Рамбутан» за березень 2014 року, TOB «Лонгон» за березень, травень 2014 року, TOB «Бізнес коін» за квітень 2014 року, TOB «Спецтрейд менеджмент» за квітень 2014 року, TOB «Флоренція груп» за квітень 2014 року, TOB «Куббера» за травень 2014 року, TOB «Рейвік ЛТД» за травень 2014 року, TOB «Ноєр систем» за червень 2014 року, TOB «Прайм ворс інкорпорейтед» за червень 2014 року по операціям з придбання товарів (робіт, послуг), та їх подальшої реалізації покупцям у періоді жовтень - грудень 2013 року, січень - червень 2014 року за результатами зустрічної звірки.

3. Визнати протиправними дії ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області, які виразилися у самовільному коригуванні електронної бази даних щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (АІС «Податковий блок») суми податкових зобов'язань у розмірі 705 646, 31 грн. і податкового кредиту у розмірі 597 704, 37 грн. які TOB «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» задекларувало у перевіряємому періоді.

4. Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області відновити в усіх інформаційних базах податкового органу, у тому числі електронній базі даних щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (АІС «Податковий блок») суми податкових зобов'язань у розмірі 705 646, 31 грн. і податкового кредиту у розмірі 597 704, 37 грн., які TOB «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» задекларувало у перевіряємому періоді у розрізі контрагентів зазначених у довідці про зустрічну звірку №291/08-26-22-11/24510970 від 22.09.2014.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» витрати на сплату судового збору у сумі 560 (п'ятсот шістдесят) грн. 28 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення її в повному обсязі, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Сацький