Справа № 804/20471/14
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 р. Справа № 804/20471/14
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.
при секретарі судового засідання за участю представників сторін: від позивача:Панченко Я.І. ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

10.12.2014р. Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернувся з позовом до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області та просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо коригування показників податкової звітності позивача за період липень-жовтень 2013р., яке відбулося на підставі акту від 28.05.2014р. №1461/173/НОМЕР_1 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_4 (рнокпп НОМЕР_1) щодо документального підтвердження господарських відносин, із платниками податків їх реальності та повноти відображення в обліку за липень 2013р., серпень 2013р., вересень 2013р., жовтень 2013р.», в тому числі дії з виключення з електронної бази даних Інформаційна система «Податковий блок» сум податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, які визначені ФОП ОСОБА_4 у податкових деклараціях за період липень - жовтень 2013р.;

- зобов'язати відповідача відновити показники податкової звітності ФОП ОСОБА_4 за період липень - жовтень 2013р., в тому числі зобов'язати відобразити в електронній базі даних Інформаційна система «Податковий блок» суми податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, які визначені ФОП ОСОБА_4 у податкових деклараціях за період липень - жовтень 2013 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у листопаді 2014р. йому стало відомо про те, що відповідачем на підставі акту від 28.05.2014р. без прийняття податкового повідомлення-рішення самостійно відкориговані показники податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість позивача в централізованій базі даних податкової звітності у розрізі контрагентів (в АРМі). Такі дії відповідача позивач вважає протиправними посилаючись на те, що вони вчинені в порушення вимог ст.ст.54,86 Податкового кодексу України та самостійна зміна відповідачем в електронній базі даних Інформаційна система «Податковий блок» без зміни цих показників самим позивачем шляхом подання уточнюючих декларацій, порушує його права та інтереси, оскільки, позивач, як платник податків, має право розраховувати на те, що задекларовані ним в податкових деклараціях показники податкового кредиту та податкових зобов'язань відповідають показникам з централізованої бази даних податкової звітності. Окрім того, позивач посилається і на ухвалу Вищого адміністративного Суду України від 13.02.2013р. №К/9991/74156/12 та на те, що відповідно до ст.ст.7,8,11 ч.4 ст.112, ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України суд, установивши порушення вимог законодавства, має захистити права та інтереси самостійно обравши спосіб, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, коли ці порушення ще не припинені. З огляду на викладене, позивач вважає спірні дії суб'єкта владних повноважень такими, що суперечать матеріальному інтересу, котрий він має як платник податків у податкових правовідносинах і який полягає у належній фіксації податковим органом обставин його господарської діяльності, неухильному дотриманні органом (відповідачем) визначених законом процедур реалізації владних управлінських функцій, здійснення таких процедур лише в разі наявності визначених законом підстав.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився без поважної причини, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином 16.12.2014р. у відповідності до вимог ст.38 Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується наявною в матеріалах справах телефонограмою (а.с.46).

Згідно до вимог ч.4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи наведене, належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового розгляду справи, вислухавши думку представника позивача щодо можливості розгляду справи без участі відповідача, яка не заперечувала проти розгляду справи без участі представника відповідача, строки розгляду і вирішення спору, встановлені ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у справі доказами у відповідності до вимог ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України.

У ході судового розгляду справи судом встановлені наступні обставини у даній справі.

ОСОБА_4 зареєстрований як фізична особа підприємець 30.04.2003р. виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради за адресою: АДРЕСА_1, з 06.05.2003р. перебуває на обліку як платник податків та обов'язкових платежів до бюджету у ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська, є платником податку на додану вартість, що підтверджується відомостями, наведеними у акті від 28.05.2014р., які не оспорюються сторонами (а.с.11).

У період з 15.05.2014р. по 15.05.2014р. податковою інспекцією на підставі 78.1.1 п.78.1 ст.78, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, наказу податкової інспекції від 14.05.2014р. №642 була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності ФОП ОСОБА_4 за липень 2013р,, серпень 2013р., вересень 2013р., жовтень 2013р. за результатами якої був складений акт №1461/1/173/НОМЕР_1 від 28.05.2014р. за висновками якого було встановлено, що ФОП ОСОБА_4 не підтверджено здійснення господарських відносин контрагентами-постачальниками їх вид, обсяг, якість та розрахунки, а саме: встановлено відсутність об'єктів оподаткування та неможливість реального здійснення платником податків ФОП ОСОБА_4 по ланцюгу придбання за період з липня по жовтень 2013р. з ТОВ «ЮМАС» (а.с.10-24).

На підставі вказаного акту податковою інспекцією податкового повідомлення-рішення не приймалося, що підтверджено представником позивача у ході судового розгляду справи.

Також у позові позивач посилається і на те, що відповідачем на підставі вищевказаного акту без прийняття будь-якого податкового повідомлення-рішення були відкориговані показники податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість позивача в централізованій базі даних податкової звітності в розрізі контрагентів (в АРМі)-(а.с.3).

Позивач оспорює дії відповідача щодо коригування показників податкової звітності позивача за липень - жовтень 2013р. в електронній базі даних Інформаційна система «Податковий блок» на підставі вказаного акту, просить визнати вказані дії відповідача протиправними, зобов'язавши, при цьому, відповідача відновити показники податкової звітності позивача за липень-жовтень 2013р. шляхом зобов'язання відповідач відобразити у вказаній електронній базі даних суми податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, які позивач задекларував у податкових деклараціях за липень-жовтень 2013р. посилаючись на те, що вказані дії податкового органу щодо коригування показників податкової звітності без винесення відповідного податкового повідомлення-рішення здійснені податковим органом протиправно в порушення вимог ст.ст.54,86 Податкового кодексу України.

Заслухавши представника позивача, який брав участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд не находить обґрунтованих правових підстав для задоволення позову.

Підпунктом 14.1.171 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що податкова інформація вживається у значенні, визначеному Законом України «Про інформацію».

Згідно ст. 16 Закону України «Про інформацію» податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Правовий режим податкової інформації визначається Податковим кодексом України та іншими законами.

За приписами ст. 74 Податкового кодексу України податкова інформація зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.

Підставами для внесення змін до облікових даних платників податків є, зокрема, документально підтверджена інформація, що надається платниками податків; інформація суб'єктів інформаційного обміну, уповноважених вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно платника податків; дані перевірок платників податків.

Експлуатація інформаційних баз даних здійснюється відповідно до Тимчасового регламенту затвердженого наказом ДПС України від 24.12.2012р. №1198, який встановлює порядок дій структурних підрозділів територіальних органів Міндоходів з використання системи при виконанні функціональних обов'язків. ІС «Податковий блок» містить декілька підсистем - автоматизованих інформаційних систем (АІС), серед яких: «Реєстрація платників податків», «Обробка податкової звітності та платежів», «Облік платежів»,»Податковий аудит», а також «Скарга» та «Суди».

Інформація з вказаних підсистем в автоматичному режимі відображається в аналітичній системі ризикоорієнтованій системі адміністрування податків - «Аналітична система» за допомогою якої можна лише переглянути результати співставлення та відпрацювання схемного кредиту.

Працівники територіальних органів Міндоходів за спеціальною процедурою отримують права доступу користувача до компонентів системи (ролі) та інформаційних ресурсів відповідно до повноважень кожного окремого працівника. При цьому, Тимчасовим регламентом для кожної підсистеми визначено конкретні процедури, які можуть виконуватися, терміни та періодичність їх виконання, а також підрозділи на конкретному рівні (районний, центральний) щодо кожної окремої процедури, які відповідальні за внесення, актуалізацію та обробку даних в ІС «Податковий блок».

Отже, в ІС «Податковий блок» спеціально уповноваженими відповідальними особами територіальних органів Міндоходів щодо кожного окремого платника податків вносяться об'єктивні дані - податкова інформація: відомості щодо реєстрації платника податків, відомості щодо перебування його на обліку, дані податкової звітності платника податків (задекларовані), дані щодо фактичної сплати податків, результати податкового контролю та інша податкова інформація.

Інформація з ІС «Податковий блок» використовується територіальними органами Міндоходів, в тому числі під час проведення перевірок та звірок.

Такі дані (інформація) містяться в інформаційних базах в обсягах, що самостійно відображені платниками податків в податковій звітності. Порядок з цим в інформаційних базах міститься інформація контролюючих органів щодо результатів податкового контролю даних податкової звітності платника податків. При цьому, дані податкової звітності платника податків є даними платника податків, а результати податкового контролю - є даними контролюючого органу.

Таким чином відображення співробітниками контролюючих органів в інформаційних базах даних результатів податкового контролю щодо платників податків не є зміною показників податкової звітності з податку на додану вартість платника податків, а є лише відображенням відомостей ( податкової інформації) щодо фактів, які об'єктивно мали місце - проведення перевірки, її результати, при цьому, дані податкової звітності платника податків залишаються в обсягах, самостійно визначених платником податків.

Отже, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо відображення в інформаційних електронних базах даних контролюючих органів відомостей (податкової інформації) щодо проведення перевірок та звірок є лише збиранням податкової інформації, які не впливають на права та обов'язки позивача, оскільки не змінюють майнового стану платника податків без прийняття суб'єктом владних повноважень відповідного податкового повідомлення-рішення.

Ч. 2 ст. 71 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Водночас, і частина 1 статті 71 КАС України покладає обов'язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Представником позивача у ході судового розгляду справи не наведено жодних підстав та не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що відображення відповідачем в інформаційних електронних базах даних податкової служби податкової інформації за актом від 28.05.2014р, створили, змінили юридичні права та обов'язки платника податку, тобто вказані дії відповідача породили для позивача будь-які правові наслідки, які є обов'язковими для виконання позивачем.

Не надані до доказів коригування відповідачем податкової звітності позивача з ПДВ за спірний період без прийняття податкового повідомлення-рішення.

Також, представником позивача не надано і доказів збільшення чи зменшення податкових зобов'язань та податкового кредиту позивача за даними облікової картки платника податків - позивача.

Не можуть бути прийняті до уваги та покладені в основу даного судового рішення і посилання представника позивача на ухвалу Вищого адміністративного Суду України від 13.02.2003р. №К/9991/74156/12, оскільки дане судове рішення не стосується даного предмету спору, не стосується прав та обов'язків позивача, а тому не може бути підставою для звільнення від доказування у розумінні ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України.

В той же час, оскільки позовні вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача не підлягають задоволенню, то не підлягають задоволенню і похідні позовні вимоги позивача про зобов'язання вчинити певні дії.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для задоволення зазначеного позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

З огляду на викладене, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача у відповідності до вимог ч.2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 71, 86, 94, 122, 128, 160, 161, 162, 163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови відповідно до вимог ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та у строки, визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 29.12.2014р.

Суддя С.О. Конєва