Справа № 804/111/15
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2015-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

13 січня 2015 р. Справа № 804/111/15

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Царікова О.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Голови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренка Вадима Миколайовича , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Рада національної безпеки і оборони України, Президент України, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, Генеральний прокурор України, ОБСЄ в Україні в особі Координатора ОБСЄ в Україні Андрія Дзюбенко, Венеціанська Комісія про визнання бездіяльності, дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

06 січня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Голови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренка Вадима Миколайовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Рада національної безпеки і оборони України, Президент України, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, Генеральний прокурор України, ОБСЄ в Україні в особі Координатора ОБСЄ в Україні Андрія Дзюбенка, Венеціанська Комісія, в якому просить:

1) Визнати бездіяльність Голови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренка Вадима Миколайовича в ненаданні письмової інформації на інформаційний запит від 03.12.2014 за особистим підписом, в порушення ним розуміння ст. 40 Конституції України (п. 1 ч. 4 ст. 105 КАС України);

2) На підставі відсутності у відповідача будь-яких доказів щодо надсилання листів на інформаційний запит від 03.12.2014 визнати бездіяльність Голови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренка Вадима Миколайовича щодо відмови загального розгляду та надання відповіді на інформаційний запит ОСОБА_1 від 03.12.2014 у 5 - денний строк;

3) Визнати дії Голови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренка Вадима Миколайовича щодо відмови надання відповіді на інформаційний запит ОСОБА_1 від 15.12.2014 протиправними;

3) Визнати лист Голови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренка Вадима Миколайовича, наданий ним до суду на інформаційний запит ОСОБА_1 від 03.12.2014 нечинним, та таким, який не відповідає вимогам ч. 1 ст. 2 Закону України «Про доступ до публічної інформації», ч. ч. 1, 4 ст. 20 Закону № 2939-VI «Про інформацію», та статті 1 Закону № 2939-VI, частині 1 п. 2 ст. 10, статті 3, 4, 5, 14, п. 1 ч. 1 ст. 13, частині 1 статті 14, п. 6 ст. 14 Закону, ст. 21, частині 1 ст. 22 Закону, п. 2.ст. 22, 19, 20 Закону № 2939-VI та п. 6 ст. 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Визнати в листі, наданим до суду без вхідного номеру, грубим порушенням Інструкції з діловодства в органах судової влади.

4) Зобов'язати відповідача - Голову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренка Вадима Миколайовича вчинити певні дії, а саме: утриматися від порушення конституційного права, визначеного розумінням ст. 8 та ст. 40 Конституції України на отримання відповіді на інформаційний запит від 03.12.2014 та зобов'язати відповідача надати відповідь на інформаційний запит, із зазначеним вхідним номером - згідно Інструкції з діловодства в органах судової влади (п. 2 ч. 4 ст. 105 КАС України).

5) Зобов'язати відповідача - Голову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренка Вадима Миколайовича утриматися від вчинення певних дій, а саме: порушення застосування вимог ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» при розгляді інформаційного запита від 03.12.2014 (п. 3 ч. 4 ст. 105 КАС України).

6) Зобов'язати відповідача - Голову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренка Вадима Миколайовича вчинити не вчинену ним дію, а саме: надати всебічну та повну інформацію у відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про доступ до публічної інформації», ч. 1, 4 статті 20 Закону №2939-VI Закону України № 2939 «Про інформацію», та статті 1 Закону №2939-VI , частини 1 п. 2 ст. 10, статті 10, статті 3, 4, 5, 14 п. 1 ч. 1 ст. 13, частині 1 статті 14, п. 6 ст. 14 Закону, ст. 21, частини 1 ст. 22 Закону, п. 2 ст. 22, 19, 20 Закону №2939-VI та п. 6 ст. 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме:

Надати письмову інформацію, в якій зазначити загальну кількість позовів ОСОБА_1, зазначити дату їх надходження до суду та № реєстрації) як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору за справою № ц 201/6357/2014, провадження № 2/201/1832/2014.

Надати письмову інформацію, в якій зазначити загальну кількість апеляційних скарг на залишення суддею Ткаченко позовів ОСОБА_1 без розгляду (зазначити дату їх надходження до суду та № реєстрації) як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору за справою № ц 201/6357/2014, провадження № 2/201/1832/2014.

Надати письмову інформацію, за якою надати копії усіх поштових реєстрів щодо направлення ОСОБА_1 загальної кількості ухвал суду, починаючи з 01.09.2014 до 03.12.2014, включно.

Надати копію поштового ідентифікатора та копію зворотнього повідомлення щодо надіслання ухвали суду від 18.09.2014 за справою № ц 201/6357/2014, провадження № 2/201/1832/2014 (суддя суду першої інстанції Ткаченко) згідно до листа Голови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренка Вадима Миколайовича, доказ від 17.10.14 вих.№ 5425/14.

Відповідь на інформаційний запит надати ОСОБА_1 за особистим підписом Голови суду, на підставі права ст. 40 Конституції України (п. 3 ч. 4 ст. 105 КАС України).

7) Зобов'язати відповідача - Голову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренка Вадима Миколайовича виконати не вчинену ним дію, а саме: письмово просити у інваліда ВВВ 1 групи ОСОБА_1 пробачення за бездіяльність за ненадання письмової інформації на інформаційний запит від 03.12.2014 (п. 5 ч. 4 ст. 105 КАС України).

8) Встановити відсутність компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень -Голови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренка Вадима Миколайовича вчиняти бездіяльність при розгляді інформаційних запитів (п. 6 ч. 4 ст. 105 КАС України).

9) Зобов'язати відповідача Голову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренка Вадима Миколайовича віддячити родину Кулішових за подання цього позову.

10) Зобов'язати відповідний підрозділ Державної казначейської служби України стягнути судові витрати із Державного бюджету України, шляхом їх безспірного списання із рахунку відповідного Районного управління в м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1.

В обґрунтування адміністративного позову зазначено, що позивач неодноразово звертався до суду з низкою позовів у якості третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору по справі № ц 201/6357/2014, провадження № 2/201/1832/2014, а також подавав апеляційні скарги та інформаційні запити на ім'я Голови суду стосовно вказаної справи, однак на свої запити позивач так і не отримав відповіді, що, на його думку, є порушенням вимог ст. ст. 19 та 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та є порушенням прав позивача на доступ до публічної інформації з боку суб'єкта владних повноважень - Голови Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська Гончаренка Вадима Миколайовича.

Як вбачається з тексту позовної заяви, позивач оскаржує дії та бездіяльність відповідача щодо ненадання відповіді на інформаційний запит від 03.12.2014, поданий, як вважає позивач в межах Закону України «Про доступ до публічної інформації» по справі № ц 201/6357/2014, провадження №2/201/1832/2014 (у якій ОСОБА_1 виступає третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору) та просить суд зобов'язати відповідача - Голову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська вчинити певні дії - надати інформацію щодо вказаної справи: інформацію щодо кількості позовних заяв ОСОБА_1 (зазначити дату їх надходження до суду, реєстраційні номери), інформацію щодо загальної кількості апеляційних скарг на ухвали про залишення позовів без розгляду, поданих третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги у справі, надати копії поштових реєстрів, надати копію поштового ідентифікатора та зворотнього повідомлення про надіслання ухвали від 18.09.2014 по справі № ц 201/6357/2014, провадження № 2/201/1832/2014.

Так, відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь - якими засобами та на будь - яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Статтею 19 зазначеного Закону передбачено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Письмовий запит подається в довільній формі. Запит на інформацію має містити: ім'я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв'язку, якщо такий є; загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до Голови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, в якому перебуває в провадженні цивільна справа № ц201/6357/2014, провадження № 2/201/1832/2014, у якій ОСОБА_1 є третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору з інформаційним запитом (як визначив позивач) у відповідності до Закону України «Про доступ до публічної інформації» (надалі - Закон № 2939) на отримання публічної інформації.

Проаналізувавши матеріали адміністративного позову суд вважає, що питання, які сформовані в інформаційному запиті від 03.12.2014, міститять в собі запитувану інформацію щодо процесуальної діяльності суду під час розгляду цивільної справи № ц 201/6357/2014 (провадження № 2/201/1832/2014) та реалізації процесуальних прав ОСОБА_1 як суб'єкта цивільної справи - третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору у зазначеній справі.

В даному випадку запит позивача із подібним переліком питань не підпадає під дію Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки порядок отримання відомостей про рух певної цивільної справи та відомостей щодо процесуальних дій суду, вчинених на певних етапах провадження унормовано положеннями Цивільного процесуального кодексу України - спеціального нормативно - правового акту, який врегульовує процесуальну діяльність суду та інших суб'єктів у відповідній сфері правовідносин.

Зазначені вимоги запиту є нерозривною складовою основного процесуального питання, пов'язаного з розглядом Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська цивільної справи № ц 201/6357/2014, які є невід'ємною його частиною, а тому така інформація не є в розумінні Закону № 2939 публічною інформацією.

Виходячи з аналізу в сукупності змісту та суті спору, заявленого в межах спірних правовідносин, суд зазначає, що питання, поставлені в запиті від 03.12.2014, особою, яка є третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору та користується відповідними процесуальними правами, є відмінними від Закону № 2939, є різними не тільки за своєю правовою природою, але і порядком її отримання, можливості оскарження. Такі правовідносини є взаємовиключними один одному, та врегульовані положеннями різних нормативно - правових актів. Не кожна інформація, утримувачем якої є суб'єкт владних повноважень, надається у встановленому порядку та строки, передбачені Законом № 2939. В даному випадку, такі питання перебувають поза межами дії Закону № 2939, вони врегульовані нормами процесуального законодавства, в даному випадку, ЦПК України.

Так, частиною 2 статті 2 Закону України «Про доступ до публічної інформації» чітко встановлено, що цей Закон не поширюється на відносини щодо отримання інформації суб'єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом. Таким спеціальним законом в межах спірних правовідносинах, є ЦПК України.

Позивач фактично скористався своїми процесуальними правами, встановленими ст. 27 ЦПК України, а саме: правом бути обізнаним про рух справи, правом на отримання інформації щодо відправлення процесуальних документів у конкретній справі, щодо прийнятих судових рішень у даній справі, висловлювлення своєї думки з питань, які виникають під час розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Проте, в зазначених вище випадках між позивачем та судом (відповідачем) такі правовідносини не виникають.

Так, пунктом 22 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду від 20.05.2013 № 8 "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів" визначено, що відповідно до роз'яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 6 "Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів", у розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 КАС України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

Тобто дії суду (судді), вчинені при виконанні ним своїх обов'язків щодо здійснення правосуддя (самостійного виду державної діяльності, яка здійснюється шляхом розгляду і вирішення у судових засіданнях в особливій, встановленій законом, процесуальній формі адміністративних, цивільних, кримінальних та інших справ), є не управлінськими, а процесуальними, і оскаржуються у порядку, визначеному процесуальними законами.

У порядку адміністративного судочинства можуть бути оскаржені акти, дії або бездіяльність посадових і службових осіб судів, що належать до сфери управлінської діяльності. Але ж в даному випадку, спірні правовідносини перебувають поза межами такої управлінської діяльності, а перебувають, як зазначалося вище, в площині здійснення правосуддя у процесуальній формі цивільного судочинства.

За змістом частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» зазначено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Прийняття до розгляду будь-якими особами чи органами, крім відповідного апеляційного або касаційного суду, заяв, у яких оскаржуються судові рішення, їх розгляд, витребування від судів інформації про судові справи, у зв'язку з такими заявами, направлення заяв судам, вимоги до суддів про встановлення контролю за розглядом справи судом чи суддею є порушенням незалежності та самостійності суду (пункт 12 зазначеної постанови).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження у адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства України.

З огляду на все вищезазначене, суд приходить до висновку, що зазначений спір не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів у публічно-правових відносинах від порушень з боку органів державної влади, в даному випадку відповідача, оскільки оскаржені позивачем дії (бездіяльність) є вчиненими (не вчиненими) в межах пов'язаного із цим здійсненні правосуддя, а тому законність таких дій може перевірятися лише судами вищої інстанції, в порядку, передбаченому процесуальним законом. В даному випадку відсутня обов'язкова ознака, яка визначає юрисдикцію адміністративного суду, це наявність публічно - правового спору, суб'єкт владних повноважень (відповідач) в даному випадку перебуває поза межами цих відносин.

Згідно ч. 2 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Оскільки відсутній публічно - правовий спір, то суд не може розглянути у порядку адміністративного судочинства вимоги позивача про зобов'язання відповідача - Голови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренка Вадима Миколайовича виконати не вчинену ним дію, а саме: письмово просити у інваліда ВВВ 1 групи ОСОБА_1 пробачення за бездіяльність за ненадання письмової інформації на інформаційний запит від 03.12.2014 та зобов'язання відповідача - Голови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренка Вадима Миколайовича віддячити родину Кулішових за подання цього позову, які у даному випадку підлягають вирішенню, враховуючи суб'єктивний склад сторін, в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 21, 109, 160, 165, 186, 254 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Голови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренка Вадима Миколайовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Рада національної безпеки і оборони України, Президент України, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, Генеральний прокурор України, ОБСЄ в Україні в особі Координатора ОБСЄ в Україні Андрія Дзюбенка, Венеціанська Комісія про визнання бездіяльності, дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали згідно ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили у порядку та у строки, встановлені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Царікова