Справа № 2а-12396/12/0170/7
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 року м. Київ К/800/12446/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Рибченка А.О.

суддів: Голубєвої Г.К.

Карася О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Київського районного відділу Сімферопольського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим

на ухвалу Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 04 грудня 2012 року

та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2013 року

у справі № 2а-12396/12/0170/7

за позовом Київського районного відділу Сімферопольського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3,

за участю Прокуратури м. Сімферополя

про застосування фінансових санкцій, пов'язаних із забороною організації і проведення азартних ігор на території України, -

ВСТАНОВИВ:

Київський районний відділ Сімферопольського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим (далі - Київський РВ Сімферопольського МУ ГУ МВС України в Автономній Республіці Крим; позивач) звернувся до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3; відповідач), в якому просив застосувати до відповідача фінансові санкції за організацію і проведення азартних ігор у вигляді штрафу в розмірі 7 680 000,00 грн. з конфіскацією грального обладнання (цифрового відео-регістратора, гральних фішок, двох столешниць).

Ухвалою Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 04 грудня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2013 року, позовну заяву залишено без розгляду.

Не погоджуючись з постановленими ухвалами у справі, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій з підстав порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального та матеріального права, просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 04 грудня 2012 року, ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2013 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до статті 2 Закону України від 15 травня 2009 року № 1334-VI «Про заборону грального бізнесу в Україні» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 1334-VI) в Україні забороняється гральний бізнес та участь в азартних іграх.

Статтею 3 Закону № 1334-VI передбачено, що до суб'єктів господарювання, які організовують і проводять на території України азартні ігри, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі вісім тисяч мінімальних заробітних плат з конфіскацією грального обладнання, а прибуток (дохід) від проведення такої азартної гри підлягає перерахуванню до Державного бюджету України.

Застосування фінансових санкцій, зазначених у частині першій цієї статті, здійснюється за рішенням суду, ухваленим за позовом органів міліції та/або органів державної податкової служби.

Відповідно до статті 238 Господарського кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - ГК України) за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 239 ГК України органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб'єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції як адміністративно-господарський штраф.

Відповідно до частин 1, 2 статті 241 ГК України адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб'єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.

Перелік порушень, за які з суб'єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення.

Отже, штрафні (фінансові) санкції, застосовані за порушення вимог Закону № 1334-VI, за своєю правовою природою є адміністративно-господарськими санкціями.

Статтею 250 ГК України передбачено, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Водночас застосування приписів указаної норми можливе лише при встановленні судом обґрунтованості доводів щодо організації та проведення суб'єктом господарської діяльності азартних ігор, що є підставою позову про застосування відповідних санкцій з конфіскацією грального обладнання. З'ясування цих обставин є необхідним незалежно від того, чи закінчились строки застосування санкцій, передбачених частиною 1 статті 3 Закону № 1334-VI.

Однак, попередні судові інстанції доводи позивача про порушення ФОП ОСОБА_3 вимог Закону № 1334-VI щодо заборони грального бізнесу та участі в азартних іграх не перевірили та відповідні обставини не встановили, а обмежились лише, з посиланням на статтю 99 Кодексу адміністративного судочинства України, констатацією пропуску Київським РВ Сімферопольського МУ ГУ МВС України в Автономній Республіці Крим шестимісячного строку звернення до суду, застосувавши наслідки, передбачені статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому суди не врахували, що встановлений статтею 250 ГК України строк адміністративно-господарської санкції застосовується при її реалізації та не має безпосереднього відношення до строку звернення до суду, визначеного статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною 1 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалу Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 04 грудня 2012 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2013 року слід скасувати з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Київського районного відділу Сімферопольського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим задовольнити частково.

Скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 04 грудня 2012 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2013 року.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Головуючий Рибченко А.О.

Судді Голубєва Г.К.

Карась О.В.