Справа № 681/1842/14-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 681/1842/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Горщар А. Г.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

15 січня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Боровицького О. А. Сапальової Т.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області на постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 21 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області про зобов'язання перерахувати та виплатити пенсію ,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області, в якому просив: зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області нарахувати та виплатити пенсію із врахуванням ст.ст. 49, 50, частини 4 ст. 54 Закону України № 796-ХІІ від 28.02.1991 року «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і встановити її у розмірі: основна пенсія - не менше восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 75% відсотків мінімальної пенсії за віком починаючи з 01.01.2014 року.

Ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 17.10.2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 щодо зобов'язання УПФ у Полонському районі здійснити перерахунок та виплату зазначених пенсій за період з 01.01.2014 року по 14.04.2014 року залишено без розгляду на підставі ст. 99,100 КАС України.

Постановою Полонського районного суду Хмельницької області від 21.11.2014 року позов задоволено: визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Полонському районі щодо відмови ОСОБА_2 в перерахунку та виплаті пенсії по інвалідності як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, 2 групи інвалідності; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Полонському районі здійснити перерахунок ОСОБА_2 щомісячної основної пенсії по інвалідності з 15.04.2014 року по 02.08.2014 року по 2 групі інвалідності в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, відповідно до ч. 4 ст. 54, ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та з врахуванням вимог ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" провести відповідні виплати, з урахуванням фактично виплачених сумм; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Полонському районі здійснити перерахунок ОСОБА_2 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, з 15.04.2014 року по 02.08.2014 року по 2 групі інвалідності в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ч. 1 ст. 50, ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та з врахуванням вимог ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"провести відповідні виплати, з урахуванням фактично виплачених сум. Допущено негайне виконання постанови суду у межах суми стягнень за один місяць.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстау та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом при ухваленні рішення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явились.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції - частково скасувати, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 перебуває на обліку в УПФ у Полонському районі і отримує державну та додаткову пенсію по 2 групі інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії.

Листом від 10.10.2014 року за № 47/0-7 УПФУ в Полонському районі на звернення позивача, його повідомлено, що розмір виплати пенсій визначений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і підстави для перерахунку відсутні.

Не погоджуючись з вказаною відмовою, позивач оскаржив таку в судовому порядку.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

За приписами статей 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" розміри пенсій для інвалідів ІІ групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком, а особам, які є інвалідами ІІ групи і віднесені до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 28 розділу 11 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України" статтю 50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" викладено у такій редакції: особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам ІI групи - 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до п. 28 розділу 11 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України" статтю 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" викладено у такій редакції: у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими зокрема по II групі інвалідності - 120 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України", якими внесено зміни до ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визнано такими, що не відповідають Конституції України, тобто є неконституційними.

Відповідно до ст.3 Бюджетного Кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Тобто положення п.4 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" діяли протягом бюджетного року та закінчилися 31.12.2013 року.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" не було встановлено обмеження щодо виплат основної та додаткової пенсії, не внесено змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому з 01.01.2014 року діють положення ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до яких розміри пенсій для інвалідів ІІ групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком, а особам, які є інвалідами ІІ групи і віднесені до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу основна та щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, виплачується з 01.01.2014 року в розмірі встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року.

Однак, за приписами частини 1 статті 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а тому правовідносини щодо виплати пенсії особам, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС, регулюються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому застосування до таких правовідносин підзаконного акту - постанови Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року, яка суперечить Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", є помилковим.

Крім того, до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» були внесені зміни Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» № 1622-VII від 31.07.2014 року, зокрема: доповнено прикінцеві положення п. 67, відповідно до яких установлено, що у 2014 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", статей 5 та 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", статей 14, 22, 37 та 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", пункту "ж" частини першої статті 77 Основ законодавства України про охорону здоров'я, статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", статті 43 Гірничого закону України, статей 6-1, 6-2, 6-3 та 6-4 Закону України "Про жертви нацистських переслідувань" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік. Зазначені зміни набрали законної сили з 03.08.2014 року.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» з 3 серпня 2014 року надано повноваження Кабінету Міністрів України визначати розмір державної та додаткової пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджетів на 2014 рік.

Суд першої інстанції вірно вирішив по суті вказаний спір з правильним застосуванням норм матеріального права, однак помилково допустив винесену постанову до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць, оскільки п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України встановлено вичерпний перелік постанов суду, які виконуються негайно, однак, в даному випадку прийнято рішення зобов'язального характеру, в зв'язку із чим оскаржувану постанову в цій частині слід скасувати.

В силу п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи викладене, беручи до уваги положення ст. 195 КАС України, яким суду апеляційної інстанції надано право перегляду рішень суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню з ухваленням в цій частині нової постанови.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області задовольнити частково .

Постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 21 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області про зобов'язання перерахувати та виплатити пенсію скасувати в частині звернення постанови до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць .

В решті постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 21 листопада 2014 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Боровицький О. А.

Сапальова Т.В.