Справа № 804/20503/14
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кальника В.В.
при секретарі Шкуті А.А.
представника позивача Кодлової Ю.А.
свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Нікопольський хлібокомбінат» до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -
10 грудня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Нікопольський хлібокомбінат» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, в якому просить:
- зобов'язати Нікопольську ОДПІ Головного управління Міндоходів у Дніпропет ровській області внести відповідні зміни до Акту перевірки від 21.10.2014 року № 3019/04-07-22-01/00381381;
- визнати протиправними дії Нікопольської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо внесення змін до АС "Співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів", бази АС "Аудит", АС "Податковий блок" на підставі вказаного акта перевірки, зобов'язати внести в них відповідні зміни у разі їх внесення за наслідками Акту перевірки № 3019/04-07-22- 01/00381381 від 21.10.2014 року;
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в адміністративному позові.
24 грудня 2014 року від представником відповідача до суду подано клопотання про розгляд справи без його участі, до суду відповідач надав письмові заперечення, в яких свою позицію обґрунтовував тим, що Нікопольська ОДПІ Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області діяла відповідно до вимог чинного законодавства та у спосіб, передбаченний нормативно-правовими актами України. Зазначив, що Нікопольською ОДПІ під час здійснення перевірка досліджувались документи первинної фінансової звітності та усі обставини для з'ясування фактів виявлення правопорушень, про що зазначено в акті перевірки. Тому, на думку відповідача, дії Нікопольської ОДПІ щодо складання акту й відповідних висновків у ньому за результатами перевірки є правомірними, отже, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.
Згідно із положеннями Податкового кодексу України основним завданням та функцією органів державної податкової служби є здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), контролю за валютними операціями, контролю за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку.
Відповідно до пункту 20.1.4 статті 20 Податкового кодексу України органи податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.
Підпунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
За результатами перевірки був складений акт від 21.10.2014 року № 3019/04-07-22-01/00381381, в якому зафіксовані наступні порушення:
Податкове повідомлення-рішення винесено не було, оскільки перевірка проводилась на виконання постанови старшого слідчо го СВ ФР Нікопольської ОДПІ ГУ Міндоходіву Дніпропетровській області майора податкової міліції Бабія В.В. від 03.09.2014 року.
30.10.2014 року ПАТ «Нікопольський хлібокомбінат» подало заперечення на акт перевірки № 3019/04-07-22-01/00381381 від 21.10.2014 року за № 646 до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області.
В ході перевірки позивача було встановлено наступне.
- відомості обліку основних засобів станом на 01.01.2013р. та станом на 01.01.2014р. з розбивкою по групам;
- щоквартальні відомості нарахування амортизаційних відрахувань з розбивкою по об'єктам.
Станом на момент реєстрації акта перевірки зазначені документи ПАТ «Нікопольський хлібокомбінат» не надавалися.
Перелік комп'ютерних автоматизованих інформаційних систем податкового органу, інформація яких використана під час перевірки: база даних Інтегрованої автоматизованої інформаційної системи ДПС «Податковії блок» підсистем: «Реєстрація платників податків», «Аналітична система автоматизованого результат співставлення», «Обробки податкових зобов'язань та платежів», «Архів електронної звітності», «ДнепрТАХинфо».
В ході досудового слідства та аналізу господарської діяльності ПАТ «Нікопольський хлібокомбінат» встановлено, що посадові особи ПАТ «Нікопольський хлібокомбінат» протягом 2012-2013 років в порушення вимог ст.185, ст.188, п. 198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, ст.201 Податкового кодексу України безпідставно завищили податковий кредит з податку на додану вартість за рахунок взаємовідносин з ТОВ «Днепртехноком», ТОВ «Сиріус Опт» на загальну суму ПДВ 1 978,5 тис. грн., завдяки чому умисно ухилились від сплати податків до бюджету держави та спричинили фактичне ненадходження до бюджету коштів у великих розмірах. Загальна сума взаємовідносин за документами ПАТ «Нікопольський хлібокомбінат» з даними СПД складає 11 871,0 тис. грн.
В ході проведення слідчих дій було встановлено та допитано працівників ПАТ «Нікопольський хлібокомбінат», в тому числі робітників ремонтної бригади та операторів - кочегарів виробничих печей, які зазначили, що ТОВ «Днепртехноком», ТОВ «Сіріус Опт» їм не знайомі та сторонні організації на ПАТ «Нікопольський хлібокомбінат» ніяких робіт не виконували, в тому числі і з технічного обслуговування печей, усі ремонтні роботи на заводі виконувались самостійно працівниками заводу.
Згідно акту перевірки фінансово - господарська діяльність ПАТ «Нікопольський хлібокомбінат» за період з 01.07.2012 року по 31.12.2013 року була обревізована працівниками Нікопольської ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області в ході планових документальних виїзних перевірок з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства:
- за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. - акт № 1552/221/00381381 від 04.06.2013р.;
- за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. - акт № 1861/221/00381381 від 19.06.2014р.
Станом на момент проведення вказаних перевірок та на початок поточної перевірки за даними АІС «Податковий блок» розділ «Аналітична система - Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України» по деклараціям з податку на додану вартість по податковому кредиту по взаємовідносинам ПАТ «Нікопольський хлібокомбінат» з ТОВ «Сиріус Опт», ТОВ «Днепртехноком» та ТОВ «Нові Технології Дон» за перевіряємий період розбіжності відсутні.
Слідчим СВ ФР Нікопольської ОДПІ було надано перевіряючим для ознайомлення наступні протоколи допиту свідків: пекарів-майстрів 6 розряду ПАТ «НХК» ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, операторів- кочегарів виробничих печей ПАТ «НХК» ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, слюсарів - ремонтників ПАТ «НХК» ОСОБА_4, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, чергових електрослюсарів ПАТ «НХК» ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, слюсаря КІПа ПАТ «НХК» ОСОБА_22, слюсаря - електрика ПАТ «НХК» ОСОБА_23, слюсаря - ремонтника котельної ПАТ «НХК» ОСОБА_24, начальника відділу охорони праці ПАТ «НХК» ОСОБА_25, бракера, контролера готової продукції 4 розряду ПАТ «НХК» ОСОБА_26, контролера готової продукції ПАТ «НХК» ОСОБА_27, заступника начальника Нікопольського міськрайонного управління ГУД СЕСу Д/о ОСОБА_28 Будучи допитаними в якості свідків вищевказані особи показали, що у виробництві хлібопекарської продукції використовуються печі №1, № 6 - «Werner», №2, №5 - «ППЦ-1250», технічне обслуговування (ремонт) даних хлібопекарських печей здійснювалося працівниками ремонтної бригади ПАТ «НХК», сторонніми організаціями зазначені роботи не виконувалися.
У відповідності до протоколу допиту заступника начальника Нікопольського міськрайонного управління ГУД СЕСу Д/о ОСОБА_28 у 2012 році санітарна обробка автотранспорту ПАТ "НХК" здійснювалася співробітниками Нікопольського СЕС на базі авто мийки, данні роботи виконувалися до 31.12.2012 року, а саме до початку ліквідації Нікопольської СЕС.
В Акті перевірки міститься посилання на 5 протоколів допиту, а саме ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_17, ОСОБА_25, ОСОБА_28
Взаємовідносини між ПАТ «Нікопольський хлібокомбінат» та ТОВ «Нові технології Дон» в період, що перевірявся, здійснювались на підставі Договору про виконання робіт №392-11/12 від 01.11.2012 року, з ТОВ «Сіріус Опт» - Договору на виконання робіт № 407-12/12 від 03.12.2012 року, з ТОВ «Днепртехноком» - Договорів про виконання робіт №277/1-06/13 від 03.06.2013 року, №279/1-06/13 від 03.06.2013 року.
З урахуванням викладеного, згідно акту перевірки від 21.10.14 року податковий орган дійшов висновку, що оскільки згідно протоколів допиту свідків сторонні організації до виконання робіт на ПАТ «Нікопольський хлібокомбінат» з технічного обслуговування хлібопекарських печей та санітарної обробки силосів і БХМ не залучалися, тому наведені обставини свідчать про відсутність факту надання послуг ТОВ «Нові Технології ДОН», ТОВ «Днепртехноком» та ТОВ «Сіріус Опт», а отже, наявність у покупця - ПАТ «Нікопольський хлібокомбінат» належно оформлених документів, необхідних для віднесення певних сум до витрат операційної діяльності та до податкового кредиту, зокрема виданих продавцями актів виконаних робіт та податкових накладних, не є безумовною підставою для формування витрат операційної діяльності з податку на прибуток та податкового кредиту.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає, що відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Відповідно до пункту 198.3. статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:
- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;
- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну.
Згідно з пунктом 201.8 статті 201 ПК України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України підставою для нарахування податкового кредиту є податкова накладна, яка видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача.
Частинами 1 та 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повин ні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних доку ментів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні і зведені облікові документи мо жуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назва документа; дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, які брала участь у здійсненні господарської операції. Отже, на підтвердження включення сум коштів до складу валових витрат та сум ПДВ до складу по даткового кредиту необхідні документи, оформлені відповідно до вимог, встановлених ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зокрема: документи, що підтверджують факт отримання послуг від іншої особи та документи, що підтверджують зв'язок понесених витрат з господарською діяльністю платника податку.
Як було встановлено під час судового розгляду, укладання договорів та робота з підрядними організаці ями з технічного обслуговування хлібопекарський печей та санітарної обробки силосів і БХМ вхо дить до компетенції головного механіка ПАТ «Нікопольський хлібокомбінат» ОСОБА_3, а також до компетенції комерційного директора ПАТ «Нікопольський хлібокомбінат» ОСОБА_2 Саме ці по садові особи відповідають на підприємстві за фактичне виконання робіт та послуг підрядних організа цій, займаються оформленням актів виконаних робіт, слідкують за строками виконання робіт та пос луг, та усіма умовами укладених договорів з підрядними організаціями.
18 грудня 2014 року в судовому засіданні головуючим у справі ухвалено викликати свідків, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_2
Зазначені свідки були викликані, приведені до присяги та допитані з урахуванням вимог ст.ст.77, 78 КАС України.
Допитаний у судовому засіданні в якості свідка головний механік ПАТ «Нікопольський хлібокомбінат» ОСОБА_3 пояснив, що ним безпосередньо здійснюється технічний нагляд за обладнанням підприємства. Коли приїжджали на ПАТ «Нікопольський хлібокомбінат» співробітники ТОВ «Днепротехноком», ТОВ «Сиріус Опт» він писав на ім'я голови правління ОСОБА_7 службову записку у відділ охорони з метою пропуску на територію, після чого допускав співробітників до фактичного виконання робіт, та приймав виконання робіт, акти виконаних робіт підписував голова правління.
Допитаний у судовому засіданні в якості свідка комерційний директор ПАТ «Нікопольський хлібокомбінат» ОСОБА_2 пояснив, що до його обов'язків входить укладання договорів на поставку продукції, керування складом експедицій, забезпечення роботи хлібних котлів та контейнерів, які знаходяться на балансі ПАТ «Нікопольський хлібокомбінат». Зазначив, що в березні було укладено договір з ТОВ «Сиріус Опт», співробітниками товариства були виконані роботи з санітарної обробки хлібних контейнерів. Роботи здійснювались на території ПАТ «Нікопольський хлібокомбінат». Допуск на територію товариства здійснювався за службовою запискою, роботи здійснювались за в приміщенні, що спеціально обладнане водовідведенням та ванними.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що протоколи допиту згаданих у Акті перевірки від 21.10.2014 року № 3019/04-07-22-01/00381381 свідків за відсутності обвинувального вироку не можуть бути доказами не здійснення господарської операції.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що дії Нікопольської ОДПІ головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо наведення у висновку акту документальної поза планової виїзної перевірки ПАТ «Нікопольський хлібокомбінат» від 21.10.2014 року № 3019/04-07-22-01/00381381 порушень вимог чинного законодавства є протиправними.
Також, предметом оскарження у даній адміністративній справі є дії Нікопольської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо внесення змін до АС "Співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів", бази АС "Аудит", АС "Податковий блок" на підставі вказаного акта перевірки, зобов'язати внести в них відповідні зміни у разі їх внесення за наслідками акту перевірки № 3019/04-07-22- 01/00381381 від 21.10.2014 року.
Згідно з приписами статті 72 Податкового кодексу України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема, від платників податків, податкових агентів, органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, Національного банку України, банків, інших фінансових установ - інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків; органів влади інших держав, міжнародних організацій або нерезидентів, підрозділів податкової служби та митних органів - за результатами податкового контролю.
Податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань (стаття 74 Податкового кодексу України).
Статтею 16 Закону України «Про інформацію» передбачено, що податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України.
Наказом Державної податкової служби України від 31.10.2012 року №948 затверджено Методичні рекомендації щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків.
Згідно з пунктом 2.6 вказаних Методичних рекомендацій працівники підрозділів, що здійснюють (очолюють) перевірки, вносять необхідну інформацію до інформаційної бази результатів контрольно-перевірочної роботи АС «Аудит» (підсистеми «Податковий аудит» системи «Податковий блок» - після її впровадження) на кожному етапі організації, проведення та реалізації матеріалів перевірок (при направленні повідомлення платнику податків про початок документальної планової (невиїзної позапланової) перевірки, оформленні направлення на проведення перевірки, реєстрації акта (довідки) перевірки (звірки), інших складених актів (довідок), прийнятті та направленні податкового повідомлення-рішення, складанні протоколів про адміністративне правопорушення тощо - в день вчинення відповідних дій, адміністративного або судового оскарження грошового зобов'язання, визначеного у прийнятих податкових повідомленнях-рішеннях - в день отримання відповідних документів або отримання інформації в установленому порядку (до підсистеми «Податковий аудит» системи «Податковий блок» додатково вноситься: наказ про проведення перевірки; протокол засідання постійної комісії із розгляду спірних питань, заперечення до акта перевірки, висновок і відповіді на такі заперечення; додатково приєднуються акти в електронному вигляді з усіма передбаченими додатками, інші визначені підсистемою дані).
З наведеного вбачається, що дані усіх актів перевірок (камеральних, документальних невиїзних, планових, позапланових) або довідок без виключень, що здійснювались посадовими особами Державної податкової служби, підлягають фіксації в інформаційній аналітичній системі АС «Аудит» незалежно від їх змісту. Зміст інформації, що міститься в актах або довідках, коригується по мірі підписання актів перевірки та узгодження податкових зобов'язань. Інформація, унесена до інформаційних систем державної податкової служби, не визначає змісту прав та обов'язків платників податків, є службовою інформацією, яка використовується в інформаційно-аналітичних цілях з метою здійснення податкового контролю.
Таким чином, внесення до інформаційно-аналітичних систем змісту акта перевірки, незалежно від його позитивного чи негативного змісту, є обов'язком податкового органу та не порушує права та/або охоронювані законом інтереси особи в публічно-правових відносинах.
Разом з цим, внесення змін до інформаційних баз даних податкових органів в частині облікових даних платника податків можливе лише при наявності певних умов.
Так, відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.
Згідно з пунктом 179.5 статті 179 Податкового кодексу України податкова декларація заповнюється платником податку самостійно або іншою особою, нотаріально уповноваженою платником податку здійснювати таке заповнення, у порядку, передбаченому главою 2 розділу II цього Кодексу.
За змістом Методичних рекомендацій щодо приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України, затверджених наказом ДПС України від 14.06.2012 року №516, за відсутності зауважень до оформлення податкової звітності вона реєструється і вважається прийнятою. Обробка та занесення інформації до електронних баз виконується підрозділом приймання та обробки податкової звітності, у разі відсутності зазначеного підрозділу - підрозділами, на які покладено цю функцію (пункт 4.9 Методичних рекомендацій).
Таким чином, обов'язок платника податків подати декларацію з податку на додану вартість узгоджується з обов'язком податкового органу прийняти таку декларацію та, при відсутності зауважень до її оформлення, відобразити показники цієї декларації у відповідних базах податкової звітності.
У свою чергу, показники податкового кредиту та податкових зобов'язань конкретного платника податків, які відображаються в Деталізованій базі співставлення, формуються на підставі показників поданих таким платником податків податкових декларацій з податку на додану вартість з додатком № 5 до податкової декларації з податку на додану вартість, і повинні їм відповідати.
Відповідно до підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, зокрема, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.
Отже, платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації, а у випадку заниження або завищення ним суми податкових зобов'язань, обов'язок визначати податкове зобов'язання платника податків або повідомляти про необхідність внесення відповідних змін до податкової звітності покладено на податковий орган шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення.
Таким чином, до інформаційних баз даних податкових органів мають включатися або дані, задекларовані платником податків (самостійно узгоджені), або показники, визначені контролюючим органом, але які пройшли відповідну процедуру узгодження в адміністративному чи судовому порядку.
Відповідно, внесення будь-яких змін до облікових даних платника податків, а також до інформаційних баз є протиправними лише якщо відповідні дані не співпадають із узгодженими сумами (або іншими показниками) податкового обліку.
Як встановлено судом, відповідачем на підставі вищевказаного акту перевірки, без прийняття відповідного податкового повідомлення-рішення, здійснено коригування податкового кредиту з ПДВ позивача в АС «Співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів», бази АС «Аудит», АС «Податковий блок».
На підставі викладеного, суд вважає, що дії відповідача по зміні задекларованих платником податків показників податкового кредиту та податкових зобов'язань в автоматизованій системі можуть бути предметом оскарження в порядку адміністративного судочинства, оскільки відображення таких відомостей з урахуванням того, що такі відомості повинні співпадати з показниками у податковій декларації платника податку, фактично формує податкові зобов'язання на майбутнє, а отже спричиняє реальні зміни майнового стану такого платника, а належним способом захисту прав та інтересів платника податків у випадку незаконності таких дій повинно бути відновлення в цій базі таких показників податкового кредиту та податкових зобов'язань, які задекларував платник податків.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно проведено коригування показників, задекларованих позивачем на підставі акту перевірки від 21.10.2014 року № 3019/04-07-22-01/00381381, отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Поряд з цим, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про зобов'язання Нікопольської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Дніпропет ровській області внести відповідні зміни до Акту перевірки від 21.10.2014 року № 3019/04-07-22-01/00381381 та про заборонення Нікопольській ОДПІ Головного управління Міндоходів у Дніпропет ровській області використовувати інформацію, відображену в акті документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Нікопольський хлібокомбінат» від 21.10.2014 року № 3019/04-07-22-01/00381381, у тому числі розміщувати інформацію у базах даних Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції головного управ ління Міндоходів у Дніпропетровській області (АС «Аудит», АС «Результати спів ставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» та інших), оскільки задоволення таких вимог буде являтись перешкоджанням податковому органу у здійсненні ним своїх повноважень.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Захисту підлягають порушені права, свободи та інтереси позивача, щодо порушення яких суд дійшов відповідного висновку та це підтверджується відповідними доказами.
Виходячи з положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує позивачу суму сплаченого судового збору в розмірі 36,54 грн. пропорційно задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Нікопольський хлібокомбінат» до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Нікопольської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо наведення у висновку акту перевірки 21.10.2014 року № 3019/04-07-22-01/00381381 пору шень ст.138, ст.185, ст.188, ст. 198, ст. 201 Податкового кодексу України, та, як наслідок, завищення від'ємного значення об'єкту оподаткування податку на прибуток за період з 01.07.2012 по 31.12.2013 всього на суму 88 248,67 грн.; заниження пода тку на прибуток в період з 01.07.2012р. по 31.12.2013р. всього на суму 849 617,37 грн.; заниження податку на дода ну вартість в період з 01.07.2012р. по 31.12.2013р. на загальну суму 2 600 055,47 грн.
Визнати протиправними дії Нікопольської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо внесення змін до АС «Співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів», бази АС «Аудит», АС «Податковий блок» на підставі акту перевірки від 21.10.2014 року № 3019/04-07-22-01/00381381 та зобов'язати Нікопольську ОДПІ Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області відновити показники, що там містились до відповідного корегування на підставі акту від 21.10.2014 року № 3019/04-07-22-01/00381381.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 26 грудня 2014 року.

Суддя В.В. Кальник