Справа № 815/5061/14
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5061/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2015 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левчук О.А.,

за участю секретаря Васіної А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до державного реєстратора Реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області Марущак Юлії Валеріївни, Реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_6, про скасування рішення державного реєстратора Марущак Юлії Валеріївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 14070482 від 26.06.2014 року, щодо реєстрації права власності ОСОБА_6 відносно нерухомого майна - житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами: А - житловий будинок, житлова площа 43, 5 кв.м; Б - котельня; Г - літня кухня; Ж - вбиральня; Д - сарай; № 1-4, І, ІІ - спорудження, розташованих за адресою: АДРЕСА_1,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та в обґрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 14070482 від 26.06.2014 року державного реєстратора Реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області Марущак Юлії Валеріївни за ОСОБА_6 зареєстровано право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору довічного утримання, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 15.10.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_8, серії ВВ № 905167, зареєстрованого в реєстрі за номером 2264.

Позивач вказує, що приймаючи оскаржуване рішення державний реєстратор Марущак Ю.В. не врахувала ту обставину, що у ОСОБА_6 не виникло право власності на відповідну нерухомість, оскільки ОСОБА_6 не провела державну реєстрацію прав на об`єкт нерухомості відповідно законодавства, що діяло на той момент і до введення в дію положень ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», тобто до 03.08.2004 року. Також відповідач не врахувала те, що до державного реєстратора звернулась неналежна особа, що подані документи не давали можливості встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, що ОСОБА_6 звернулась за реєстрацією прав, які не підлягають реєстрації, тобто недійсних прав, оскільки реєстр прав власності не нерухоме майно не містив даних про реєстрацію ОСОБА_6 права власності, а отже державний реєстратор Марущак Ю.В. порушила пункт 15 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень та статтю 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Позивач також зазначає, що вказане нерухоме майно належить її чоловіку ОСОБА_5, оскільки він є єдиним спадкоємцем ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, за її заповітом від 18.01.2008 року, посвідченим Приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_8, реєстровий номер 77, серія свідоцтва ВКВ № 424457.

Позивач вказує, що державний реєстратор Марущак Ю.В. своїм рішенням та реєстрацією права власності за ОСОБА_6 порушила її законні інтереси щодо проживання однією сім`єю із її чоловіком ОСОБА_5 у зазначеному будинку та щодо перебування на території України на підставі посвідки на проживання в Україні, в якій зазначено адресу реєстрації її місця проживання в цьому будинку, та їй доведеться шукати та переїжджати на нове місце проживання та перероблювати документи.

За таких підстав позивач просить суд скасувати рішення державного реєстратора Марущак Юлії Валеріївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 14070482 від 26.06.2014 року щодо реєстрації права власності ОСОБА_6 відносно нерухомого майна - житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами: А - житловий будинок, житлова площа 43, 5 кв.м; Б - котельня; Г - літня кухня; Ж - вбиральня; Д - сарай; № 1-4, І, ІІ - спорудження, розташованих за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області проти задоволення позовних вимог заперечував, надав письмові заперечення, просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначив, що умовою для задоволення вимог позивача про скасування рішення суб`єкта владних повноважень, є порушення у зв`язку з його прийняттям прав чи охоронюваних законом інтересів позивача. Відсутність такого порушення виключає можливість задоволення позовних вимог. Жодного доказу порушення прав саме ОСОБА_2 в адміністративному позові не наведено. Згідно даних реєстру прав власності на нерухоме майно, що діяв до 01.01.2013 року, власником спірного майна була саме ОСОБА_7, 26.11.2012 року право власності за ОСОБА_5 було скасовано. Крім цього ані Витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі № 34506516, ані Заповіт не підтверджують прийняття спадщини ОСОБА_5 у вигляді зазначеного житлового будинку.

Також представник відповідача зазначив, що враховуючи, що рішення державного реєстратора Марущак Ю.В. Реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області прийнято виключно на вимогах чинного законодавства України, то просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Відповідач державний реєстратор Реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області Марущак Юлія Валеріївна до судового засідання не з`явилась, про явку сповіщена належним чином, причини неявки до суду не повідомила.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала правову позицію позивача. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, ОСОБА_5 надав до суду письмові пояснення, в яких зазначає, що державний реєстратор Марущак Ю.В. не застосувала належним чином ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та безпідставно зареєструвала право власності на особу, яка не була та не є власником відповідного нерухомого майна, просив задовольнити позов позивача ОСОБА_2, самостійних вимог на предмет спору не заявляв.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала правову позицію відповідачів, за обставин, викладених в письмових поясненнях, зазначила, що відповідачем правомірно прийняте рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_6 на житловий будинок, що розташований АДРЕСА_1 на підставі договору довічного утримання від 15.10.1999 року.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача та пояснення представників третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV (далі - Закон).

Статтею 1 Закону визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Згідно до ч. 1 ст. 6 Закону систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку (далі - органи державної реєстрації прав).

Частиною 4 ст. 9 Закону встановлено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Згідно до ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Підстави для державної реєстрації прав та їх обтяжень встановлені ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Згідно п. 15 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України № 868 від 17.10.2013 року, під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо: 1) обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках); 2) повноважень заявника; 3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; 4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону; 5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Підстави для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень встановлені ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; об'єкт нерухомого майна, розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень. Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

В судовому засіданні встановлено, що 23 червня 2014 року ОСОБА_6 звернулась до Реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) (реєстраційний номер заяви 7119023 від 23.06.2014 року): вид реєстрації: перехід, форма власності: приватна, тип об'єкта: житловий будинок; місцезнаходження об`єкта нерухомого майна: АДРЕСА_1; суб`єкт права є заявником: фізична особа - ОСОБА_6, податковий номер НОМЕР_1(а.с. 98).

До заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) (реєстраційний номер заяви 7119023 від 23.06.2014 року) додані: квитанція про оплату держмита; ксерокопія паспорту ОСОБА_6; ксерокопія картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_6; договір довічного утримання від 15.10.1999 року, посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області, реєстровий номер 2264; копія рішення Овідіопольської селищної ради № 981-У1 від 30.08.2013 року про скасування рішення виконавчого комітету селищної ради від 27.05.2008 року № 186 «Про право власності ОСОБА_7 на нерухоме майно»; копія постанови Овідіопольського районного суду Одеської області від 20.02.2013 року по справі № 509/489/13-а; копія ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.09.2012 року по цивільній справі № 6-27803св12; копія рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 28.03.2012 року по справі № 2-939/11 (а.с. 99-110).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.06.2014 року право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташований за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_7 (а.с. 111-116).

26 червня 2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області прийнято рішення № 14070482 про державну реєстрацію права власності на житловий будинок, що розташований АДРЕСА_1 за ОСОБА_6, податковий номер 1(а.с. 117).

Судом встановлено, що згідно договору довічного утримання, укладеного 15 жовтня 1999 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області, ОСОБА_8, реєстровий номер 2264, ОСОБА_7 передає у власність гр. ОСОБА_6, належний їй житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1, та складається в цілому з одного ракушнякового житлового будинку, зазначеного на плані під літерою «А», житловою площею 43,5 кв.м з надвірними спорудами: літня кухня - під літ. «Г», котельня - під літ. «Б», погріб з шийкою - під літ. «Ж», сарай - під літ «Д», вбиральня - під літ «Ж»; спорудження під № 1-4, I, II, розташованого на присадибній земельній ділянці державного фонду розміром 1500 м.кв. Зазначений житловий будинок з надвірними спорудами належить відчужувачу на підставі: свідоцтва про право власності за реєстровим № 956 і свідоцтва про право на спадщину за законом за реєстровим № 958, виданих Овідіопольською держнотконторою 01.11.1983 року та акту здачі будинку в експлуатацію від 02.11.1983 року, затвердженого рішенням Овідіопольської с/ради за № 11 від 24.11.1983 року, зареєстрованих в Білгород-Дністровському міжміському бюро технічної інвентаризації Одеської області 25.01.1984 року за реєстровим № 9-1245 (а.с. 102).

Згідно постанови Овідіопольського районного суду Одеської області від 20.02.2013 року по справі № 509/489/13-а за позовом ОСОБА_6 до виконавчого комітету Овідіопольскої селищної ради Овідіопольського району про визнання протиправним та скасування рішення і свідоцтва про право власності на нерухоме майно, копія якої додана ОСОБА_6 до її заяви про державну реєстрацію від 23.06.2014 року, позов задоволено, визнано протиправним і скасовано рішення № 186 від 27 травня 2008 року виконавчого комітету Овідіопольської селищної ради Овідіопольського району «Про право власності ОСОБА_7 на нерухоме майно»; видане 15 липня 2008 року Овідіопольською селищною радою Овідіопольського району свідоцтво про право власності ОСОБА_7 на нерухоме майно у вигляді житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Дана постанова набрала законної сили 04.03.2013 року (а.с.104).

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення, а постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 лютого 2013 року без змін (а.с.236-240).

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 лютого 2013 року та ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року, встановлено, що вказаний житловий будинок належав ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності (реєстровий № 956) і свідоцтва про право спадщини за законом (реєстровий номер № 958), виданих Овідіопольською держнотконторою 01.11.1983 року та акту здачі будинку в експлуатацію від 02.11.1983 року, затвердженого рішенням Овідіопольської селищної ради за № 11 від 24.11.1983 року, зареєстрованих в Білгород-Дністровському міжміському бюро технічної інвентаризації Одеської області від 26.01.1984 року за реєстровим № 9-1245.

Також постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 20.02.2013 року та ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року, встановлено, що відповідно до ст. 128 ЦК УРСР за договором довічного утримання від 15.10.1999 року ОСОБА_6 набула право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 104, 236-240).

Крім цього правомірність укладання цього договору та виконання його умов з боку ОСОБА_6 були предметами розгляду наступних цивільних справ.

Рішенням Овідіопольського районного суду від 29.07.2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 03.11.2010 р., ОСОБА_5, який був правонаступником померлої ОСОБА_7, відмовлено в задоволенні позову до ОСОБА_6 про розірвання договору довічного утримання за відсутності для цього підстав (а.с.65-68).

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 16.08.2011 р., залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 14.12.2011 р., відмовлено в позові ОСОБА_5 про визнання недійсним договору довічного утримання. При цьому встановлена його відповідність вимогам ст. 426 ЦК УРСР та відсутність підстав, передбачених ст. 48 ЦК УРСР, для визнання його недійсним (а.с. 60-64).

Крім цього рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 28.03.2012 року, яке залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду від 26.09.2012 року, задоволений позов ОСОБА_6 та визнаний недійсним укладений 15.09.2008 року договір купівлі-продажу між ОСОБА_7 та ОСОБА_5, у зв`язку з тим, що законним власником будинку на час посвідчення договору купівлі-продажу була ОСОБА_6, а не ОСОБА_7. Зазначене рішення набрало законної сили (а.с. 54-59).

Згідно з ч.1 ст.72 КАС обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої ці обставини встановлені.

Отже вказані обставини, встановлені вищезазначеними рішеннями судів, які набрали законної сили, не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.

За таких підстав, доводи позивача, що ОСОБА_6 не є власником вищевказаного нерухомого майна, а тому надані ОСОБА_6 державному реєстратору документи не давали можливості встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, є необґрунтованими, оскільки вищезазначеними рішеннями судів встановлено правомірність укладання вказаного договору довічного утримання та набуття ОСОБА_6 права власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі зазначеного договору довічного утримання від 15.10.1999 року, та ці обставини мають преюдиціальне значення і не доказуються при розгляді даної справи.

Доводи позивача, що оскаржуваним рішенням про державну реєстрацію права власності порушені права позивача, оскільки зазначене нерухоме майно належить її чоловікові ОСОБА_5 на законних підставах, тому що ОСОБА_5 є єдиним спадкоємцем ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, за її заповітом від 18.01.2008 року, посвідченим Приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_8, реєстровий номер 77, серія свідоцтва ВКВ № 424457, та відповідно порушені її, ОСОБА_2, законні інтереси щодо проживання однією сім'єю із її чоловіком ОСОБА_5 у зазначеному будинку, суд вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до нотаріально посвідченого заповіту від 18.01.2008 року ОСОБА_5 є спадкоємцем майна, що належало ОСОБА_7 на день смерті (а.с.19).

Згідно витягу зі Спадкового реєстру 11.07.2013 року ОСОБА_5 отримав свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_7, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 лише на кошти та недоотриману орендну плату за користування земельною ділянкою в загальному розмірі 3539,18 грн. (а.с.20).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.06.2014 року в реєстрі відсутні записи про реєстрацію права власності ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на нерухоме майно - житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.111-116).

За таких підстав, з урахуванням обставин, встановлених вищезазначеними рішеннями судів, які мають преюдиціальне значення, суд вважає, що спірне нерухоме майно в спадщину не увійшло, оскільки на день смерті ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, власником цього будинку була ОСОБА_6 на підставі договору довічного утримання від 15.10.1999 року.

Отже, жодних належних доказів того, що відповідачами порушені права та законні інтереси позивача ОСОБА_2 суду не надано, а аналіз наведених обставин дає підстави для висновку, що оскаржуване рішення державного реєстратора не впливає на права та обов'язки позивача.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів суд дійшов до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_2 до державного реєстратора Реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області Марущак Юлії Валеріївни, Реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_6, про скасування рішення державного реєстратора Марущак Юлії Валеріївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 14070482 від 26.06.2014 року, щодо реєстрації права власності ОСОБА_6 відносно нерухомого майна - житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами: А - житловий будинок, житлова площа 43, 5 кв.м; Б - котельня; Г - літня кухня; Ж - вбиральня; Д - сарай; № 1-4, І, ІІ - спорудження, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 94, 159 - 163, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до державного реєстратора Реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області Марущак Юлії Валеріївни, Реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_6, про скасування рішення державного реєстратора Марущак Юлії Валеріївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 14070482 від 26.06.2014 року, щодо реєстрації права власності ОСОБА_6 відносно нерухомого майна - житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами: А - житловий будинок, житлова площа 43, 5 кв.м; Б - котельня; Г - літня кухня; Ж - вбиральня; Д - сарай; № 1-4, І, ІІ - спорудження, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, в повному обсязі.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд у строки та в порядку встановлені ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 254 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано 21 січня 2015 року.

Суддя /підпис/ О.А. Левчук