Справа № 2201/2а-808/11
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

20 січня 2015 року м. Київ В/800/81/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді Іваненко Я.Л.,

суддів Олексієнка М.М.,

Пасічник С.С.,

Рецебуринського Ю.Й.,

Швеця В.В.,

перевіривши виконання вимог законодавства при подачі заяви ОСОБА_4 про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 11 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Білогірському районі Хмельницької області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

08 січня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України через Вищий адміністративний суд України із заявою про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 11 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Білогірському районі Хмельницької області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб'єктного складу учасників відносин, об'єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Так, постановою Вищого адміністративного суду України від 11 листопада 2014 року, про перегляд якої подано заяву, скасовано постанову Білогірського районного суду Хмельницької області від 03 червня 2011 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2013 року та прийнято нову постанову, якою відмовлено позивачу у задоволенні позову. Відмовляючи у задоволенні позову, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що позивач не надав Пенсійному фонду доказів укладення ним трудових договорів про роботу в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі на термін п'ять років. При цьому, з трудової книжки ОСОБА_4 слідує, що він, пропрацювавши у Вершинському лісопункті Верхньотоємського ліспромгоспу з 12 вересня 1962 року по 28 травня 1963 року та в Ленському ліспромгоспі Козьминського лісництва - з 07 червня 1963 року по 02 березня 1966 року, звільнився з підприємства за власним бажанням, а тому надані позивачем документи не дозволяють застосувати до вказаного стажу роботи положення п. «д» ч. 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року.

У заяві про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 11 листопада 2014 року заявник у якості підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, зазначає ухвали Вищого адміністративного суду України від 26 листопада 2014 року, від 20 листопада 2014 року, від 18 грудня 2014 року.

Проаналізувавши додані до заяви судові рішення Вищого адміністративного суду України, колегія суддів не вбачає неоднакового застосування касаційним судом норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Так, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 26 листопада 2014 року колегія суддів касаційного суду погодилась з висновком суду апеляційної інстанції про часткове задоволення позовних вимог, оскільки підставою для пільгового обчислення стажу в районах Крайньої Півночі і прирівняних до неї районів можуть бути не тільки письмові трудові договори, а будь-які інші документи, що стверджують поширення на особу пільг, передбачених указами Президії Верховної Ради СРСР.

В ухвалі Вищого адміністративного суду України від 20 листопада 2014 року колегія суддів касаційного суду погодилась з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про часткове задоволення позовних вимог, оскільки наявність трудового договору не є виключною підставою для пільгового обчислення страхового стажу, а згідно копії трудової книжки позивача та довідки, виданої державним архівом Мурманської області 19 вересня 2012 року № Б-6987, зазначено, що на позивача розповсюджуються пільги, передбачені Указом Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі».

В ухвалі Вищого адміністративного суду України від 18 грудня 2014 року колегія суддів касаційного суду погодилась з висновком суду апеляційної інстанції про задоволення позовних вимог, оскільки враховуючи факт народження позивачки в районах Крайньої Півночі, а нетимчасовий характер її роботи у зв'язку з приїздом з іншої місцевості для роботи в районі Крайньої Півночі, висновок відповідача про необхідність надання копій договорів є помилковим.

Неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах може мати місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Враховуючи, що має місце встановлення різних обставин в кожній із наведених вище справ, доводи ОСОБА_4 про те, що судом касаційної інстанції було неоднаково застосовано норми матеріального права у подібних правовідносинах є необґрунтованими.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про допуск даної справи до провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 236 - 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити в допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Білогірському районі Хмельницької області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії за заявою ОСОБА_4 про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 11 листопада 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.М. Олексієнко

С.С. Пасічник

Ю.Й. Рецебуринський

В.В. Швець