Справа № 814/3492/14
Суддя: Желєзний І. В.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

15 січня 2015 року Справа № 814/3492/14

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Желєзного І.В. секретар судового засідання Зощак В.В. розглянувши адміністративну справу

за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

доГоловного управління Міндоходів у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6,Миколаїв,54009

провизнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 30.09.2014року № 000155,
ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту також - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним і скасування рішення Головного управління Міндоходів у Миколаївській області (далі по тексту - відповідач, контролюючий орган) про застосування фінансових санкцій №000155 від 30.09.2014р.. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що прийняте за результатами перевірки рішення не ґрунтується на фактичних обставинах справи, оскільки зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку підприємцем не здійснювалося. Крім того, оспорюване рішення не відповідає за формою вимогам Податкового кодексу України.

Відповідач позов не визнав, зазначивши про законність фактичної перевірки суб'єкта господарювання та обґрунтованість оспорюваного рішення про застосування до позивача штрафних санкцій.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд встановив наступне.

07 серпня 2014 року співробітниками Очаківської ОДПІ ГУ Міндоходів у Миколаївській області (далі також - ДПІ) проведено фактичну перевірку господарської одиниці фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (як фізична особа-підприємець зареєстрована 02.06.2011 року (види діяльності - роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, діяльністю готелів і подібних засобів тимчасового розміщування (основний), діяльністю інших засобів тимчасового розміщування та діяльністю ресторанів, надання послуг мобільного харчування) з питань дотримання вимог законодавства при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, а саме у барі, що розташований у с.Лугове, Березанському районі Миколаївської області.

В ході перевірки ДПІ дійшла висновку про вчинення суб'єктом господарювання порушення приписів Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі також - Закон №481), а саме здійснення роздрібної торгівля алкогольними напоями без наявності ліцензії, зберігання та реалізація алкогольних напоїв та тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка та зберігання тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного державного реєстру місць зберігання.

За результатами перевірки ДПІ складено акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами (акт від 07.09.2014р. № 34/14-07/НОМЕР_1), в якому зазначено про правопорушення: зберігання алкогольного напою - настоянки «Becherovka» без марки акцизного податку встановленого зразка; реалізація спиртних напоїв, в тому числі на розлив, без наявності ліцензії на такий вид діяльності; зберігання 10 одиниць тютюнових виробів «Al Fakher» для куріння кальяну без марок акцизного податку встановленого зразка та у місцях зберігання, не внесених до Єдиного державного реєстру місць зберігання.

На підставі зазначеного акта Головним управлінням Міндоходів у Миколаївській області 30.09.2014р. прийнято рішення №000155 про застосування до позивача фінансових санкцій за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії, зберігання тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного державного реєстру місць зберігання, зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка та зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка на загальну суму 68000грн..

Досліджуючи обставини, з якими закон пов'язує наявність або відсутність в діях суб'єкта господарювання інкримінованих правопорушень, суд виходить з такого.

Згідно з частиною 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до приписів частини 2 статті 70 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів» визначено підстави та розміри відповідальності суб'єктів господарювання за порушення його положень та визначено органи, які приймають рішення про стягнення штрафів - органи державної податкової служби та/або орган, який видав ліцензію на право виробництва i торгівлі спиртом етиловим, коньячним i плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями i тютюновими виробами, та інші органи виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Порядок застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу, визначених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва i o6iry спирту етилового, коньячного i плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003р. № 790 (далі також - Порядок №790). Відповідно до п.8 Порядку №790 рішення про застосування фінансових санкцій до суб'єкта підприємницької діяльності за порушення норм Закону складається за формою згідно з додатком до цього Порядку. Додаток до Порядку №790 визначає форму рішення саме у вигляді рішення про застосування фінансових санкцій. На час застосування до Позивача фінансових санкцій ці два нормативно-правових акта - Закон №481 та Порядок №790 були чинними.

З врахуванням наведеного, суд не приймає до уваги аргументи позивача щодо того, що спірне рішення про застосування фінансових санкцій за своєю формою не відповідає нормам Податкового кодексу України, оскільки у розумінні Податкового кодексу у контролюючих органів відсутні повноваження щодо прийняття інших рішень, крім податкових повідомлень-рішень, якими можуть бути визначені грошові зобов'язання, виходячи з наступного.

Як вбачається з листа Вищого адміністративного суду України №375/11/14-14 від 28.03.2014 року окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, його скасування. Якщо спірне рішення прийняте контролюючими органами у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити суть цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за яке застосовуються відповідні санкції, їх розмір), таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення. У такому разі рішення контролюючого органу про застосування фінансових санкцій за порушення законодавства з регулювання обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, прийняте не за формою, передбаченою для податкових повідомлень-рішень, варто розцінювати як податкове повідомлення-рішення з окремими дефектами, які не змінюють його суті. Таким чином, суд, при вирішенні даної справи надав перевагу змісту спірного рішення про застосування фінансових санкцій, яке складено з дефектами його форми, що не впливають на сутність самого рішення.

Щодо інкримінування контролюючим органом правопорушень пов'язаних із зберіганням та продажем алкогольних напоїв.

Із акта перевірки вбачається, що інспекторами ДПІ зафіксовано продаж спиртних напоїв на розлив (вказана обставина позивачем не оспорюється) без наявності ліцензії на такий вид діяльності та зберігання в приміщенні бару однієї пляшки алкогольної настоянки «Becherovka» без марки акцизного податку, що підтверджено свідченнями ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2. Тому в цій частині застосування фінансових санкцій є законним і обґрунтованим.

Щодо інкримінування суб'єкту господарювання правопорушень пов'язаних зберігання тютюнових виробів для куріння кальяну.

Відповідачем, на якому в адміністративному судочинстві лежить тягар доказування, не спростовано твердження позивача про те, що тютюнові вироби «AL FAKHER» для куріння кальяну (10 одноразових закладок) у тому вигляді, в якому вони перебували, не мали бути марковані кожний окремо, оскільки є порційними одноразовими закладками для кальяну, тобто - найменшою одиницею тютюнової продукції подібно до цигарки, сигарети, сигари тощо, які в свою чергу упаковуються в пачки, коробки чи сувенірні коробки, та належали працівнику бара і не були предметом продажу.

На користь таких суджень позивача вказує той факт, що тютюнові вироби знаходились не за місцем реалізації, а у підсобному приміщенні.

Вказане також знайшло своє підтвердження, виходячи з показань свідка ОСОБА_5, який зазначив, що привіз тютюнові вироби для куріння кальяну з м.Одеси на прохання працівника бару для особистого ним вживання.

В ході перевірки службові особи ДПІ не відібрали пояснень у підприємця та особи, якій належали тютюнові вироби, а отже не визначили обставини належності тютюнових виробів конкретній особі. За таких обставин фактичних підтверджень інкримінованого правопорушення (зберігання ФОП ОСОБА_1 тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка у місцях не внесених до Єдиного реєстру в акті перевірки і доданих до нього документах) контролюючим органом не наведено. Свідченнями ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 підтверджено позицію позивача про належність тютюнових виробів іншій особі (не суб'єкту господарювання), яка придбавала їх для особистого споживання, а відповідачем не спростовано доводи позивача про те, що тютюнові вироби для куріння кальяну належали працівнику бара та використовувались ним для особистого вживання без мети реалізації.

Оскільки в ході судового розгляду спростовано факт вчинення суб'єктом господарювання порушень щодо зберігання тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного державного реєстру місць зберігання, та зберігання тютюнових виробів без марок акцизного збору встановленого зразка, суд вважає спірне рішення в частині застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій за ці порушення в загальній сумі 34000 гривень протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково в частині скасування рішення щодо накладення санкцій розмірі 34000 гривень за зберігання тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, за зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких відмовлено.

Керуючись ст. ст. 11, 70, 71, 86, 159-163, 167, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 30.09.2014року № 000155 в частині застосування санкцій в розмірі 34000 гривень за зберігання тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, та за зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 1644 гривень 30 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів в порядку ст. 186 КАС України.

Суддя І. В. Желєзний