Справа № 820/20238/14
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

20 січня 2015 р. №820/20238/14

Харківський окружний адміністративний суд у складі :

головуючого судді - Волошина Д.А.

за участю секретаря судового засідання Ільницької І.Л.

представників позивача - Іванова С.В., відповідача - Чорного А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу за адміністративним позовом Державного підприємства "Харківський завод електроапаратури" до Ленінського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови ,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Державне підприємство "Харківський завод електроапаратури", з адміністративним позовом до Ленінського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції , в якому просить суд, визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Чорного А.В. від 05.11.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесену ним в рамках виконавчого провадження №45047019, відкритого на підставі виконавчого листа №820/13475/14 ХОАС від 02.10.2014; визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Чорного А.В. від 05.11.2014 року про арешт коштів боржника винесену ним в рамках виконавчого провадження №45047019, відкритого на підставі виконавчого листа №820/13475/14 ХОАС від 02.10.2014.

В обґрунтування позову зазначає, що оскаржувані постанови є необґрунтованими, такими, що винесені з порушенням Закону України «Про виконавче провадження» та підлягають скасуванню.

Відповідач, Ленінський відділ Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, в письмових запереченнях та представник відповідача в судових засіданнях проти позову заперечував зазначивши, що оскаржувані постанови вже виконавчою службою скасовані.

Представник позивача в судове засідання з'явився, уточнений позов просив задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, просив залишити без розгляду позовну заяву ДП «Харківський завод електроапаратури» у зв'язку з відсутністю предмета спору.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що в Ленінському відділі Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції знаходиться зведене виконавче провадження №45633876, боржником за яким виступає Державне підприємство "Харківський завод електроапаратури", до складу якого входить 15 виконавчих проваджень (в тому числі виконавче провадження №45047019) на загальну суму боргу 2181871,87 грн.

В межах виконавчого провадження №45047019 відкритого на підставі виконавчого листа №820/13475/14 Харківського окружного адміністративного суду від 02.10.2014 були прийняті старшим державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Чорним А.В. постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.11.2014 року та постанова про арешт коштів боржника від 05.11.2014 року.

Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.11.2014 року накладено арешт на все майно боржника в межах суми боргу, що належить боржнику ДП "Харківський завод електроапаратури" та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ДП "Харківський завод електроапаратури" лише в межах суми боргу.

Постановою про арешт коштів боржника від 05.11.2014 року накладено арешт на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту в: Публічному Акціонерному товаристві "Перший Український Міжнародний Банк", МФО 334851; Публічному Акціонерному товаристві "Перший Інвестиційний Банк", МФО 300506, та належать боржнику Державному підприємству "Харківський завод електроапаратури" в межах суми 2203728,52 грн.

З матеріалів справи та пояснень представника позивача вбачається, що позивач вважає вказані постанови незаконними, а виконавче провадження таким, що підлягає закінченню у відповідності до вимог п. 3. ч.1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження".

Посилання відповідача на порушення позивачем процесуального строку на звернення до суду, суд не приймає до уваги, оскільки відповідачем не подано доказів вручення оскаржуваних постанов позивачу та спливу відповідного строку.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України від 21.04.1999 № 606-ХІV "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 606).

Згідно статті 1 зазначеного Закону виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

За приписами частини 1 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Державний виконавець відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону № 606-XIV зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Перелік підстав закінчення виконавчого провадження наведено у статті 49 Закону України "Про виконавче провадження".

За вимогами п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Пунктом 1 частини 1 ст. 110 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа ліквідується за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення (реорганізації) або в результаті ліквідації за рішенням, прийнятим засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженим ними органом, за судовим рішенням або за рішенням органу державної влади, прийнятим у випадках, передбачених законом. Юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Згідно п. 5 ст. 111 Цивільного кодексу України юридична особа є ліквідованою з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно матеріалів справи, наказом Національного космічного агентства України №277 від 03.09.2010 р. «Про ліквідацію Державного підприємства "Харківський завод електроапаратури" була створена ліквідаційна комісія, якою, відповідно до діючого законодавства, була розпочата процедура ліквідації Державного підприємства "Харківський завод електроапаратури".

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру внесено запис про знаходження Державного підприємства "Харківський завод електроапаратури" в стані припинення з 07.09.2010 року. (а.с. 85-86)

Суд зазначає, що внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відомостей про припинення юридичної особи за рішенням її засновників є одним з етапів процесу ліквідації юридичної особи (а.с. 85-86)

Оскільки, запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відсутній, тому підстави, визначеній у п.3 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження", для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження немає.

Слід зазначити, що ст.ст. 110-112 Цивільного кодексу України, які регулюють порядок здійснення ліквідації юридичної особи за рішенням власника, не передбачають мораторію на виконання судових рішень чи задоволення вимог кредиторів.

Норми Господарського кодексу України не передбачають закінчення виконання судового рішення під час процедури припинення юридичної особи та у процедурі добровільної ліквідації зокрема.

Через це виконавче провадження закінченню не підлягає й виконавчі дії повинні здійснюватися до настання обставини, передбаченої в п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону, а саме ліквідації юридичної особи з внесенням до єдиного державного реєстру запису про її припинення за п. 5 ч. 1 ст. 111 Цивільного кодексу України.

Посилання позивача на ч.2 ст. 69 Закону України «Про виконавче провадження», суд не приймає до уваги оскільки, до суду не подано доказів надходження ліквідаційній комісії виконавчого документу на підставі якого здійснюється виконавче провадження, в межах якого накладено арешт оскаржуваними постановами.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Судом встановлено, що постановою від 14.01.2015 року скасовано постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №45047019 від 05.11.2014 року та постановою від 14.01.2015 року припинено чинність арешту коштів боржника, який було накладено постановою про арешт коштів боржника ВП № 45047019 від 05.11.2014 року після прийняття до виконання постанови про арешт коштів боржника від 14.01.2015 року ВП № 45633876.

Отже, оскаржувані постанови Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 05.11.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та про арешт коштів боржника від 05.11.2014 року, на момент розгляду справи у суді втратили чинність, тобто є такими, що не впливають на права та обов'язки позивача та не можуть бути скасовані судом, таким чином, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову про скасування постанов, які втратили чинність на момент розгляду справи.

З огляду на викладене, вимоги позивача не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України "Про виконавче провадження", ст. ст.8-14, 71, 159, 160-164, 167, 186 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державного підприємства "Харківський завод електроапаратури" до Ленінського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного проваджені або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 26 січня 2015 року.

Суддя Волошин Д.А.