Справа № 819/718/14-а
Суддя: Баб'юк П.М.
Дата ухвалення: 2015-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/718/14-a

12 січня 2015 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Баб'юка П.М. при секретарі судового засідання Шмир Р. І.

за участю: представника відповідача Коваля Ю.О., прокурора Свачія М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_3, ПАТ "Універсал Банк", за участю прокурора міста Тернополя про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області про скасування постанови заступника начальника управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області №2/19/2 від 31 січня 2014 року про результати перевірки виконавчого провадження.

В обгрунтування позову зазначено, що ОСОБА_2 - начальником Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції при перевірці законності виконавчого провадження ВП№25945041 виявлено порушення безпосередньо підпорядкованим йому державним виконавцем вимог Закону України "Про виконавче провадження" при винесенні постанови про арешт майна боржника (ОСОБА_3) та оголошення заборони на його відчуження від 02 серпня 2012 року.

У зв'язку з цим, постановою від 10 жовтня 2013 року "Про перевірку виконавчого провадження ВП№25945041" начальником Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції визнано дії державного виконавця Ясінського С.В. такими, що вчинені з порушенням вимог Закону України "Про виконавче провадження", скасовано постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02 серпня 2012 року та зобов'язано державного виконавця накласти арешт на предмет іпотеки - нежитлові приміщення що належать ОСОБА_4.

На підставі постанови від 10 жовтня 2013 року "Про перевірку виконавчого провадження ВП№25945041" начальник Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції 10 жовтня 2013 року виніс постанову ВП№25945041 "Про скасування процесуального документу", якою скасував постанову державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Постановою заступника начальника управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області №2/19/2 від 31 січня 2014 року "Про результати перевірки виконавчого провадження" визнано неправомірними дії начальника Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02 серпня 2012 року ВП№25945041 та постанови про скасування процесуального документа, скасовано постанову від 10 жовтня 2013 року "Про перевірку виконавчого провадження ВП№25945041" та постанову від 10 жовтня 2013 року ВП№25945041 "Про скасування процесуального документу".

Позивач не погоджується з постановою начальника управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області №2/19/2 від 31 січня 2014 року "Про результати перевірки виконавчого провадження" та просить її скасувати, оскільки вважає, що винесені ним постанови від 10 жовтня 2013 року є законними та обгрунтованими.

Прокурор міста Тернополя в порядку ст.60 КАС України подав заяву про вступ у справу. (а.с.32)

Крім цього, за клопотанням відповідача, судом до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог залучено ОСОБА_3 та ПАТ "Універсал Банк" (сторони виконавчого провадження). (а.с.104)

Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заявлений позов не визнав з мотивів, викладених у наданих суду письмових запереченнях. (а.с.40) Просив залишити поданий позов без розгляду у зв'язку з пропуском позивачем строку на звернення до суду, а у разі розгляду спору по суті, просив у задоволенні позову відмовити.

Зокрема, в обгрунтування законності оскарженої постанови представник відповідача посилається на те, що державним виконавцем при винесенні постанови про арешт майна боржника (ОСОБА_3) та оголошення заборони на його відчуження від 02 серпня 2012 року ВП№25945041 допущено арифметичну помилку, а тому, враховуючи вимоги ч.3 ст.83 КАС України, начальник Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, або державний виконавець, повинні були своєю постановою внести відповідні виправлення у постанови про арешт майна боржника, а не скасовувати її.

Також, представник відповідача вважає, що позивач протиправно зобов'язав державного виконавця накласти арешт на предмет іпотеки - нежитлові приміщення, оскільки вказане майно належить ОСОБА_4, а боржником у виконавчому провадженні ВП№25945041, яке перевірялось, є ОСОБА_3. Крім цього, виконання рішення суду в частині звернення стягнення на майно здійснювалось відділом ДВС Збаразького районного управління юстиції, за місцем знаходження майна.

При цьому, відповідач посилається на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 29 квітня 2013 року (справа №1915/5480/2012), якою у задоволенні скарги боржників ОСОБА_4 і ОСОБА_3 відмовлено, та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 20 червня 2013 року, якою вказане рішення міськрайонного суду залишено без змін.

Також, відповідач вказує на те, що звернення ОСОБА_3, на підставі якого позивачем проведено перевірку виконавчого провадження, не зареєстроване у журналі реєстрації вхідної кореспонденції Першого відділу ДВС та в матеріалах виконавчого провадження відсутнє. Крім цього, відповідач, посилаючись на положення ст.82 Закону України "Про виконавче провадження", зазначає, що боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб виключно в судовому порядку, а тому, вважає, що позивач не мав права розглядати звернення ОСОБА_3, яка є боржником у вказаному виконавчому провадженні.

Додатково відповідач у запереченнях вказує на невчасне внесення начальником Першого відділу ДВС постанови від 10 жовтня 2013 року ВП№25945041 "Про скасування процесуального документу" до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

Прокурор в судовому засіданні підтримав позицію відповідача та просив у задоволенні позову відмовити.

Треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_3, ПАТ "Універсал Банк", в судове засідання 12 січня 2015 року не з'явились, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Крім цього, в судовому засіданні 22.05.2014 треті особи були присутні та висловили свою позицію щодо заявлених позовних вимог. Зокрема, представник ОСОБА_3 заявлений позов підтримав, а представник ПАТ "Універсал Банк", щодо задоволення позову заперечив.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи встановив наступне:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 27 жовтня 2010 року (справа №2-492/10) вирішено (а.с.78):

- Стягнути солідарно із ОСОБА_4, ОСОБА_3 в користь ПАТ "Універсал Банк" заборгованість в розмірі 2168580,14 грн.; 1700 грн. судового збору; 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Загальна сума - 2170400,14 грн.

- Звернути стягнення на предмет іпотеки: нежиле приміщення - адміністративний будинок загальною площею 450,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_4; нежиле приміщення - тваринницьку будівлю під літерою "Л", загальною площею 1779,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4.

За вказаною постановою судом видано три окремі виконавчі листи, два щодо стягнення з боржників ОСОБА_4 та ОСОБА_3 заборгованості в сумі 2170400,14 грн.; та окремий щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - нежитлові приміщення (боржник ОСОБА_4).

При цьому, у перших двох виконавчих листах зазначено лише резолютивну частину рішення суду щодо солідарного стягнення з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 заборгованості в сумі 2170400,14 грн. В третьому, зазначено лише резолютивну частину рішення суду щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - нежитлові приміщення належні боржнику ОСОБА_4

06 квітня 2011 року на адресу Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції (далі - Перший відділ ДВС) надійшла заява ПАТ "Універсал Банк" про примусове виконання двох виконавчих листів виданих 17.02.2011 за рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 27 жовтня 2010 року (справа №2-492/10) про солідарне стягнення з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 заборгованості в сумі 2170400,14 грн. та заява про накладення арешту на майно боржників. (а.с.85-86)

07 квітня 2011 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№25945041 по виконанню виконавчого листа Тернопільського міськрайонного суду про солідарне стягнення з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 заборгованості в сумі 2170400,14 грн. Боржником у вказаному виконавчому провадженні згідно виконавчого листа виступає ОСОБА_3

В ході здійснення виконавчих дій державним виконавцем 02 серпня 2012 року винесено постанову про арешт майна боржника (ОСОБА_3) та оголошення заборони на його відчуження ВП№25945041. (а.с.61)

27 грудня 2012 року ухвалою Тернопільського міськрайонного суду за заявою боржників ОСОБА_3 і ОСОБА_4 з метою виправлення допущеної помилки при видачі виконавчих листів внесено виправлення у три раніше видані виконавчі листи, зазначивши у них у повному обсязі резолютивну частину рішення суду від 27 жовтня 2010 року (справа №2-492/10), а саме, щодо солідарного стягнення з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 заборгованості в сумі 2170400,14 грн. та щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. (а.с.16)

В матеріалах справи міститься звернення ОСОБА_3 (боржник у ВП№25945041) від 03.10.2013 на ім'я начальника Першого відділу ДВС, в якому боржник просить перевірку законності виконавчого провадження у зв'язку з внесенням судом виправлень у виконавчий лист. (а.с.121)

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.83 Закону України "Про виконавче провадження", контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальником Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_2 при розгляді звернення представника ОСОБА_3 від 03.10.2013, керуючись ст.83 Закону України "Про виконавче провадження", вирішено провести перевірку законності виконавчого провадження ВП№25945041.

Відповідач вказує на те, що звернення ОСОБА_3 не зареєстроване у журналі реєстрації вхідної кореспонденції Першого відділу ДВС та в матеріалах виконавчого провадження відсутнє. Крім цього, відповідач, посилаючись на положення ст.82 Закону України "Про виконавче провадження", зазначає, що боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб виключно в судовому порядку, а тому, вважає, що начальник Першого відділу ДВС не мав права розглядати звернення ОСОБА_3, яка є боржником у вказаному виконавчому провадженні.

З даного приводу суд зазначає, що копія вказаного звернення з відміткою про отримання його вказаним органом ДВС долучена представником третьої особи ОСОБА_3 до матеріалів справи. (а.с.121) Відсутність відмітки про його надходження в журналі реєстрації вхідної кореспонденції Першого відділу ДВС та відсутність самого звернення в матеріалах виконавчого провадження не є беззаперечним доказом того, що таке звернення не надходило взагалі.

Також, як вбачається зі змісту, вказане звернення не є скаргою на дії, рішення чи бездіяльність державного виконавця, а є заявою про перевірку законності виконавчого провадження у зв'язку з внесенням судом виправлень у виконавчий лист.

Крім цього, враховуючи положення ст.83 Закону України "Про виконавче провадження", для перевірки законності виконавчого провадження наявність відповідних звернень сторін виконавчого провадження не є обов'язковим.

При перевірці начальником виявлено порушення державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції вимог Закону України "Про виконавче провадження" при винесенні постанови про арешт майна боржника (ОСОБА_3) та оголошення заборони на його відчуження від 02 серпня 2012 року ВП№25945041.

Зокрема, начальником Першого відділу ДВС встановлено, що державним виконавцем 02 серпня 2012 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП№25945041, якою накладено арешт на майно боржника (ОСОБА_3) в межах суми 2387440,00 грн., проте, згідно виконавчого листа Тернопільського міськрайонного суду сума заборгованості становить 2170400,14 грн.

Під час проведення перевірки встановлено, що 02 серпня 2012 року виносячи постанову про накладення арешту на майно боржника ОСОБА_3, визначаючи розмір майна, на яке слід звернути стягнення у виконавчому провадженні, державний виконавець врахував розмір виконавчого збору в сумі 217040 грн. При цьому, як встановлено начальником Першого відділу ДВС з матеріалів виконавчого провадження ВП№25945041, постанову про стягнення з боржника виконавчого збору державний виконавець виніс значно пізніше, а саме 10 жовтня 2013 року.

Крім цього, на підставі ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 27 грудня 2012 року про внесення виправлень у виконавчі листи, начальник Першого відділу ДВС прийшов до висновку про те, що судом визначено порядок стягнення за вказаним виконавчими листами саме за рахунок майна, що перебуває в іпотеці.

У зв'язку з цим, постановою від 10 жовтня 2013 року "Про перевірку виконавчого провадження ВП№25945041" начальником Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції визнано дії державного виконавця Ясінського С.В. такими, що вчинені з порушенням вимог Закону України "Про виконавче провадження", скасовано постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02 серпня 2012 року та зобов'язано державного виконавця накласти арешт на предмет іпотеки - нежитлові приміщення що належать ОСОБА_4. (а.с.18)

Крім цього, на підставі постанови від 10 жовтня 2013 року "Про перевірку виконавчого провадження ВП№25945041" начальник Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції 10 жовтня 2013 року виніс постанову ВП№25945041 "Про скасування процесуального документу", якою скасував постанову державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. (а.с.19)

Постановою заступника начальника управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області №2/19/2 від 31 січня 2014 року "Про результати перевірки виконавчого провадження" визнано неправомірними дії начальника Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02 серпня 2012 року ВП№25945041 та постанови про скасування процесуального документа, скасовано постанову від 10 жовтня 2013 року "Про перевірку виконавчого провадження ВП№25945041" та постанову від 10 жовтня 2013 року ВП№25945041 "Про скасування процесуального документу". (а.с.21)

В обгрунтування правомірності вказаної постанови зазначено, що державним виконавцем при винесенні постанови про арешт майна боржника (ОСОБА_3) та оголошення заборони на його відчуження від 02 серпня 2012 року ВП№25945041 допущено арифметичну помилку, а тому, враховуючи вимоги ч.3 ст.83 Закону України "Про виконавче провадження", начальник Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, або державний виконавець, повинні були своєю постановою внести відповідні виправлення у постанови про арешт майна боржника, а не скасовувати її.

Суд не погоджується з вказаними твердженнями відповідача, оскільки як встановлено вище судом, 02 серпня 2012 року виносячи постанову про накладення арешту на майно боржника ОСОБА_3, визначаючи розмір майна, на яке слід звернути стягнення у виконавчому провадженні, державний виконавець врахував розмір виконавчого збору в сумі 217040 грн. При цьому, постанову про стягнення з боржника виконавчого збору державний виконавець виніс значно пізніше, а саме 10 жовтня 2013 року.

Вказане порушення не є арифметичною помилкою державного виконавця, оскільки виконавцем, за відсутності постанови про стягнення виконавчого збору, свідомо, у розмір майна на яке накладено арешт включено саме розмір виконавчого збору (10 відсотків суми, що підлягає стягненню). При цьому, суд звертає увагу на те, що арифметична помилка, це помилка у визначенні результату підрахунку, що спричинена пропуском цифри, випадковою їх перестановкою, і таке інше, тобто не залежить від волі та свідомості особи.

Таким чином, суд вважає, що при винесенні постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 02 серпня 2012 року ВП№25945041, державним виконавцем порушено порядок накладення арешту, встановленого Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.3 ст.60 Закону України "Про виконавче провадження", з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що начальником Першого відділу ДВС у постанові від 10 жовтня 2013 року "Про перевірку виконавчого провадження ВП№25945041" обгрунтовано встановлено порушення державним виконавцем вимог Закону України "Про виконавче провадження" (пункт 1 Постанови) та правомірно скасовано постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 02 серпня 2012 року ВП№25945041 (пункт 2 Постанови). З вказаного слідує, що постанова від 10 жовтня 2013 року ВП№25945041 "Про скасування процесуального документу" винесена у межах повноважень та у спосіб, що встановлені чинним законодавством.

Щодо пункту 3 постанови начальника Першого відділу ДВС від 10 жовтня 2013 року "Про перевірку виконавчого провадження ВП№25945041" яким зобов'язано державного виконавця накласти арешт на предмет іпотеки - нежитлові приміщення що належать ОСОБА_4, слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог чинного законодавства України, порядок та спосіб виконання рішення суду встановлюється судом, який виніс рішення, в даному випадку - Тернопільським міськрайонним судом.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 29 квітня 2013 року (справа №1915/5480/2012) у задоволенні скарги боржників ОСОБА_4 і ОСОБА_3 відмовлено, та ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 20 червня 2013 року вказане рішення міськрайонного суду залишено без змін. Дані рішення судів набрали законної сили.

Зокрема, в ухвалі Апеляційного суду Тернопільської області від 20 червня 2013 року зазначено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 27 жовтня 2010 року, яке набрало законної сили, вирішено стягнути з ОСОБА_4 і ОСОБА_3 заборгованість, і одночасно звернути стягнення на заставне майно. На підставі наведеного, Апеляційний суд Тернопільської області прийшов до висновку, що виконання судового рішення від 27 жовтня 2010 року в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не виключає необхідності виконання рішення в частині солідарного стягнення з боржників суми заборгованості за кредитним договором.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що пункт 3 постанови начальника Першого відділу ДВС від 10 жовтня 2013 року "Про перевірку виконавчого провадження ВП№25945041", яким зобов'язано державного виконавця накласти арешт на предмет іпотеки - нежитлові приміщення що належать ОСОБА_4 (який крім цього не є боржником у вказаному виконавчому провадженні №25945041), суперечить ухвалі Апеляційного суду Тернопільської області від 20 червня 2013 року.

З вказаного слідує, що постанова заступника начальника управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області №2/19/2 від 31 січня 2014 року, в частині скасування пункту 3 постанови начальника Першого відділу ДВС від 10 жовтня 2013 року "Про перевірку виконавчого провадження ВП№25945041", - є обгрунтованою та скасуванню не підлягає.

Підсумовуючи наведене, слід зазначити, що суд фактично не погоджується лише з пунктом 3 постанови начальника Першого відділу ДВС від 10 жовтня 2013 року "Про перевірку виконавчого провадження ВП№25945041", яким зобов'язано державного виконавця накласти арешт на предмет іпотеки - нежитлові приміщення що належать ОСОБА_4. В решті суд вважає, що постанова була винесена позивачем правомірно.

Враховуючи наведене, заявлений позов підлягає задоволенню частково.

Щодо посилання відповідача на невчасне внесення начальником Першого відділу ДВС постанови від 10 жовтня 2013 року ВП№25945041 "Про скасування процесуального документу" до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, слід зазначити, що вказані дії (бездіяльність) не є предметом розгляду даної справи, оскільки були вчинені (не вчинені) після винесення позивачем постанов.

Крім цього, зазначені відповідачем дії (бездіяльність) позивача не були визнані протиправними в резолютивній частині постанови заступника начальника управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області №2/19/2 від 31 січня 2014 року.

Постановою №2/19/2 від 31 січня 2014 року визнано протиправними лише дії позивача щодо скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 02 серпня 2012 року ВП№25945041 та щодо винесення постанови від 10 жовтня 2013 року ВП№25945041 "Про скасування процесуального документу". При цьому, суд наголошує, що компетенція начальника відділу державної виконавчої служби щодо прийняття такого роду рішень передбачена ч.3 ст.60 та ч.2 ст.83 Закону України "Про виконавче провадження".

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати пункт 1 (перший) постанови заступника начальника управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області №2/19/2 від 31 січня 2014 року.

Скасувати пункт 2 (другий) постанови заступника начальника управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області №2/19/2 від 31 січня 2014 року в частині:

- скасування пунктів 1 (один), 2 (два), 4 (чотири), 5 (п'ять) постанови начальника Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції від 10 жовтня 2013 року "Про перевірку виконавчого провадження ВП №25945041";

- скасування постанови від 10 жовтня 2013 року ВП №25945041 "Про скасування процесуального документу".

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

В повному обсязі постанова складена 17 січня 2015 року.

Головуючий суддя Баб'юк П.М.

копія вірна:

Суддя Баб'юк П.М.