Справа № 129/2997/14-а
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 129/2997/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Бондар О.В.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

21 січня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Загороднюка А.Г. Полотнянка Ю.П.

за участю секретаря судового засідання: Швець А.І.

за участю представника відповідача Семирунчика С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Гайсинської районної державної адміністрації Вінницької області та ОСОБА_3 на постанову Гайсинського районного суду Вінницької області від 18 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Гайсинської районної державної адміністрації Вінницької області про визнання неправомірними дій щодо виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та зобов'язання вчинити дії ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернулася до Гайсинського районного суду Вінницької області з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Гайсинської районної державної адміністрації Вінницької області про визнання неправомірними дій щодо виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Гайсинського районного суду Вінницької області від 18.11.2014 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. В свою чергу позивач також подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити постанову суду першої інстанції.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, решта сторін у судове засідання не з'явилися хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги необхідно задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції -скасувати, з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивач, є матір'ю малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4., перебуває у додатковій оплачуваній відпустці по догляду за дітьми до досягнення кожним трьохрічного віку: з 10.04.2012 року по 21.12.2014 року; згідно довідки управління праці та соціального захисту населення Гайсинської РДА від 8.09.2014 р. № 08-32-2664 та рішення про призначення допомоги сім'ям з дітьми від 18.06.2014 року, ОСОБА_3 отримує допомогу по догляду за дитиною ОСОБА_4 до досягнення нею трирічного віку з 10.04.2012 року у розмірі 130 грн. на місяць, допомогу по догляду за дитиною ОСОБА_5 до досягнення ним трирічного віку з 11.02.2014 року у розмірі 130 грн. на місяць., ОСОБА_3 застрахована в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Посилаючись на положення Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням", відповідно до якого, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом, позивач звернулася до відповідача із заявою про здійснення перерахунку та виплати допомоги.

Отримавши відповідь-відмову у перерахунку допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку, позивач звернулася до суду із даним позовом.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями ст. 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням", прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Статтею 46 Конституції України громадянам гарантовано право на соціальний захист, що включає, зокрема, право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

До 1 січня 2008 року - дати набрання чинності Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" -правовідносини щодо виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку регулювалися Законом України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (стаття 13) та Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб.

Розмір допомоги також визначався цими законами. Зокрема, статтею 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" було передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" були внесені відповідні зміни до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням". Зокрема, змінами до статті 13 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" його дію поширено на застрахованих осіб, а із Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" було виключено статті 40-44.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано неконституційними низку положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", в тому числі й пункт 25 розділу II цього Закону щодо виключення статей 40-44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням".

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" було передбачено, що розділ II цього Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення № 10-рп/2008 відновили свою дію вищезазначені положення Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми".

Водночас частиною третьою статті 45 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" від 27 квітня 2010 року № 2154-VI було визначено, що допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, ні Законом України «Про державний бюджет України» на 2012-2014 роки, а ні іншими законами, не встановлювалось на 2012-2013 роки інший, ніж у Законі "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", розмір допомоги, та не надавалось Кабінету Міністрів України право визначати розміри такої допомоги, а дії Законів про бюджет діяли відповідно в 2009 та 2010 роках, отже відповідач з часу призначення позивачу допомоги повинен керуватися Законом "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням".

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного суду України від 25.12.2012 року по адміністративні справі №21-410а12.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції вірно визначився з тим, що для вирішення спору стосовно виплати допомоги особі, яка застрахована у системі соціального загальнообов'язкового державного соціального страхування, в даному випадку такою особою є позивачка, повинні застосовуватися норми спеціального закону (яким є Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням"), а тому, позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку, підлягають задоволенню, що і було вірно вирішено судом першої інстанції.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог з 04.05.2014 року по 04.11.2014 року з огляду на наступне.

27.03.2014 року було прийнято Закон України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов економічного зростання в Україні" №1166-VІІ, який набрав чинності 01.07.2014 року.

Відповідно зазначеному закону, було внесено ряд змін у порядок виплати та нарахування зазначеної допомоги, а саме: об'єднано допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в один вид допомоги - допомогу при народженні дитини; призупинено виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку для усіх отримувачів допомоги.

Тобто з моменту прийняття цього закону виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі передбаченому Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" було припинено.

Враховуючи зазначене позовні вимоги підлягають задоволенню з 04.05.2014 року по 30.06.2014 року.

На підставі викладеного, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, не правильно застосував норми матеріального права, у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції вирішив скасувати її та прийняти нову постанову про часткове задоволення позовних вимог, з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційні скарги Управління праці та соціального захисту населення Гайсинської районної державної адміністрації Вінницької області та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Гайсинського районного суду Вінницької області від 18 листопада 2014 року - скасувати, прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Гайсинської районної державної адміністрації щодо відмови у перерахунку та виплаті ОСОБА_3 щомісячної допомоги по догляду за дітьми: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення ними трирічного віку у розмірі не менше розміру прожиткового мінімуму для дитини віком до шести років з 04.05.2014 року по 30.06.2014 року - протиправними.

Зобов"язати управління праці та соціального захисту населення Гайсинської районної державної адміністрації здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_3 щомісячної допомоги по догляду за дітьми: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення кожним трирічного віку у розмірі не менше розміру прожиткового мінімуму для дитини віком до шести років з 04.05.2014 року по 30.06.2014 року та зобов"язати нарахувати і виплатити.

В іншій частині позову віддмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст 212 КАС України.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Загороднюк А.Г.

Полотнянко Ю.П.