Справа № 813/2895/13
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року Справа № 876/8763/13

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Левицької Н.Г., Хобор Р.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2013 року по справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Старосамбірському районі Львівської області до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

Управління Пенсійного фонду України в Старосамбірському районі Львівської області звернулося з адміністративним позовом до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови від 27.03.2013 року ВП № 35909969 про повернення виконавчого документа стягувачу.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що є безпідставні посилання державного виконавця на п. 24 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845, згідно якого управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області (стягувач) може подати до Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області для виконання виконавчий документ - виконавчий лист № 2а-8819/2012, який виданий 05.11.2012 року Львівським окружним адміністративним судом, оскільки ч.2 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 року № 4901 визначено, що дія цього Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 24.04.2013 року позов задоволено повністю. Суд виходив з того, що стягувачем у виконавчому провадженні ВП № 35909969 є державний орган - Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області (позивач), тому виконання судового рішення має проводитись відповідачем, а не Державним казначейством. Крім того, відповідач не довів, що при винесенні оскаржуваної постанови відбулося порушення його прав чи інтересів.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, сторона відповідача подала апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог.

Покликання маються на те, що оспорювана постанова є безпідставною та незаконною, так як при виконанні судового рішення, 06.02.2013року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 року № 45, якою внесено зміни в постанову Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845де передбачено, що в подібних випадках рішення виконує виключно казначейство. Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», що розповсюджується на боржника - Старосамбірську міську раду і позивача, тому застосовуватись до спірних правовідносин він не може.

У зв'язку з відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (п.1 ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, прийшла до наступного.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Із матеріалів справи вбачається, що головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області 07.03.2013 року прийнято постанову ВП № 35909969 про повернення виконавчого документа стягувачеві - виконавчого листа № 2а-8819/2012 із покликанням на ч.2 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами Державного казначейства України в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Відповідно до п. 7 Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845, у разі наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу керівник органу державної виконавчої служби подає відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» Казначейству протягом 10 днів з дня складення державним виконавцем відповідного акта оригінал виконавчого документа разом із супровідним листом та завірені належним чином державним виконавцем копії інших матеріалів виконавчого провадження.

Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження» та особливості їх виконання встановлено Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 року № 4901-VI.

Визначено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, статтею 3 згаданого вище Закону, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Водночас, ч. 2 ст. 2 даного Закону визначено, що дія цього Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності.

Враховуючи наведені норми законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що на врегулювання спірних відноси не поширюється дія Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», однак відсутні в матеріалах справи докази подання казначейству оригіналів виконавчих документів позивача разом із супровідним листом та завірені належним чином копії інших матеріалів виконавчого провадження, чим порушено сам порядок, а тому неправомірним є постанова про повернення позивачу виконавчого документу.

Зазначена позиція не суперечить практиці касаційного суду, викладена в судових рішеннях по справі №К/800/31449/14 від 02.10.2014 року та №К/800/32607/13 від 18.09.2014 року.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги в цілому суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 195, 196 ч.4, 197, 198 п.1 ч.1, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області залишити без задоволення, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2013 року по справі № 813/2895/13-а, без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

суддів Н.Г. Левицька

Р.Б. Хобор