Справа № П/811/4471/14
Суддя: В.С. Мирошниченко
Дата ухвалення: 2015-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2015 року Справа № П/811/4471/14

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого -судді Мирошниченка В.С., розглянувши у порядку письмового провадження в м. Кіровограді адміністративну справу за позовом приватного підприємства "Денвол Оіл" до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Кіровоградської області державної податкової служби про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Денвол Оіл" (в подальшому - ПП "Денвол Оіл" або позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Кіровоградській області (в подальшому - Кіровоградська ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області або відповідач) про:

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 07.11.2014 № на загальну суму 33624 грн., в тому числі основного платежу - 22416 грн. та штрафної (фінансової) санкції у сумі 11208 грн., прийняте Кіровоградською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів Кіровоградської області;

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 07.11.2014 № про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму 544 грн., прийняте Кіровоградською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів Кіровоградської області;

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 07.11.2014 № про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 4253 грн., в т.ч. основного платежу у сумі 2835 грн., та штрафної (фінансової) санкції у сумі 1418 грн., прийняте Кіровоградською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів Кіровоградської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що не допускав порушень при формуванні податкового кредиту з ПДВ, та формуванні податку на прибуток, а тому вважає податкові повідомлення-рішення такими, що не відповідають чинному законодавству.

Відповідачем до суду подано заперечення на позовну заяву відповідно до змісту якого, позов ним не визнається у повному обсязі з огляду на те, що господарські операції на думку відповідача, не носять реального характеру.

На підставі усної ухвали суду, та занесеною до журналу судового засідання від 16.01.2015р., розгляд справи проведено в порядку письмового провадження у відповідності до ст.122 КАС України.

Заслухавши пояснення представників сторін у попередньому судовому засіданні, дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що у період з 13.10.2014 по 17.10.2014 посадовими особами відповідача проведена документальна позапланова невиїзна перевірка позивача з питань правильності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість, доходів та витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємства по взаємовідносинах з товариством з обмеженою відповідальністю «Інкомфарма» за період з 01.03.2014 по 31.03.2014, ТОВ «Вайт Груп» за період з 01.02.2014 по 31.03.2014, ТОВ «Алва Союз» за період з 01.04.2014 по 30.04.2014, ТОВ «Барій Стандарт» за період з 01.05.2014 по 30.06.2014, ТОВ «Браво СРЛ» за період з 01.08.2012 по 30.09.2012, за наслідками якої складено акт від 24.10.2014 за №28/11-23-22-06/36333193 (т. 1, а.с. 21-61).

Як вбачається з письмових заперечень відповідача та вказаного акту, в ході перевірки, виявлено в тому числі порушення:

1. п. 138.2., п. 138.4, п. 138.8 та п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого підприємством занижено валові витрати за перевіряємий період в розмірі 13500 грн., у тому числі за 3 квартал 2012 року в сумі 13500 грн., внаслідок чого занижено суму податку на прибуток за перевіряємий період 2835 грн., у тому числі за 3 квартал 2012 року в розмірі 2835 грн.;

2. п. 185.1, п. 187.1 та 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), внаслідок чого підприємством завищено податкові зобов'язання з ПДВ в розмірі 74303 грн., в т.ч. за березень 2014 року в сумі 74303 грн.

3. п. 193.3, п. 198.6, п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), внаслідок чого підприємством завищено податковий кредит з ПДВ в загальному розмірі 96607 грн., в т.ч. за наступні податкові періоди: за серпень 2012 року - 1250 грн., вересень 2012 року - 1450 грн., лютий 2014 року - 1233 грн., березень 2014 року - 78691 грн., квітень 2014 року - 5500 грн., травень 2014 року - 2983 грн., червень 2014 року - 5500 грн., внаслідок чого занижено суму податку на додану вартість за перевіряємий період в загальному розмірі 22416 грн., в т.ч. за наступні податкові періоди: за серпень 2012 року - 1250 грн., вересень 2012 року - 1450 грн., лютий 2014 року - 1233 грн., березень 2014 року - 4500 грн., квітень 2014 року - 4956 грн., травень 2014 року - 3527 грн., червень 2014 року - 5500 грн., а також завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 19 Декларації з ПДВ) за квітень 2014 року в сумі 544 грн. (т.1, а.с. 60).

На підставі акту перевірки, 07.11.2014 Кіровоградською ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області прийняте податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 33624 грн., в т.ч. основного платежу - 22416 грн. та штрафної (фінансової) санкції у сумі 11208 грн., № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 4253 грн., в т.ч. основного платежу у сумі 2835 грн., та штрафної (фінансової) санкції у сумі 1418 грн., № , яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму 544 грн. (т. 1, а.с. 62-64).

Позиція податкового органу про недійсність правочинів ґрунтується на висновках актів перевірки контрагентів (т. 2, а.с. 222-247, т.3, а.с. 1-15).

Згідно п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Відповідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно до п.п.139.1.9, п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Таким чином, до складу витрат підприємств можуть бути включені лише витрати, які підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, що відображають реальність господарської операції.

Судом встановлено, що між позивачем (замовник) та ТОВ «Вайт Груп» (виконавець) укладено договір № 12/02 від 03.02.2014 про надання послуг з ведення бухгалтерського обліку (без аудиту) (т.1, а.с. 68).

На підтвердження отримання та оплати послуг позивачем надано акт здачі-приймання виконаних робіт (т.1, а.с. 69), виписку з банку (т.1, а.с. 71)

Тобто, витрати позивача підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку на прибуток.

ТОВ «Вайт Груп» виписано позивачу податкову накладну за лютий 2014 року на загальну суму ПДВ - 1233,33 грн. (т.1, а.с. 70).

Судом встановлено, що між позивачем (замовник) та ТОВ «Вайт Груп» (виконавець) укладено договір № 37/03 від 01.03.2014 щодо надання транспортно-експедиційних послуг (т.1, а.с. 72).

На підтвердження отримання та оплати послуг позивачем надано акти здачі-приймання виконаних робіт (т.1, а.с. 73-77), виписку з банку (т.1, а.с. 83)

ТОВ «Вайт Груп» виписано позивачу податкові накладні за березень 2014 року на загальну суму ПДВ - 6000 грн. (т.1, а.с. 78-82).

Судом встановлено, що між позивачем (замовник) та ТОВ «Алва Союз» (виконавець) укладено договір № 44/04 від 01.04.2014 щодо надання транспортно-експедиційних послуг (т.1, а.с. 89-90).

На підтвердження отримання та оплати послуг позивачем надано акти здачі-приймання виконаних робіт (т.1, а.с. 91-95), виписку з банку (т.1, а.с. 101)

ТОВ «Алва Союз» виписано позивачу податкові накладні за квітень 2014 року на загальну суму ПДВ - 4000 грн. (т.1, а.с. 96-100).

Судом встановлено, що між позивачем (замовник) та ТОВ «Барій Стандарт» (виконавець) укладено договір № 21/05 від 01.05.2014 щодо надання транспортно-експедиційних послуг (т.1, а.с. 112).

На підтвердження отримання та оплати послуг позивачем надано акти здачі-приймання виконаних робіт (т.1, а.с. 113-121), виписку з банку (т.1, а.с.131-132).

ТОВ «Барій Стандарт» виписано позивачу податкові накладні за травень 2014 року на загальну суму ПДВ - 2983,33 грн. (т.1, а.с.122-125), за червень 2014 року на загальну суму ПДВ - 5499,99 грн. (т.1, а.с.126-130).

Судом встановлено, що між позивачем (замовник) та ТОВ «Браво СРЛ» (виконавець) укладено договір № 21157/08 від 01.08.2012 щодо надання транспортно-експедиційних послуг (т.1, а.с. 141).

На підтвердження отримання та оплати послуг позивачем надано акти здачі-приймання виконаних робіт (т.1, а.с. 142-143), виписку з банку (т.1, а.с.146-147).

ТОВ «Браво СРЛ» виписано позивачу податкові накладні за вересень 2012 року на загальну суму ПДВ - 2700 грн. (т.1, а.с.144-145),

Судом встановлено, що між позивачем (покупець) та ТОВ «Інкомфарма» (продавець) укладено договір поставки нафтопродуктів № 94/03 від 18.03.2014 (т.1, а.с. 158-159).

На підтвердження отримання та оплати товару позивачем надано видаткову накладну (т.1, а.с. 160), товарно-транспортні накладні (т.1, а.с .161-162).

ТОВ «Інкомфарма» виписано позивачу податкову накладну за березень 2014 року на загальну суму ПДВ - 74190,93 грн. (т.1, а.с. 163).

В подальшому зазначений товар було реалізовано (т.1, а.с. 164-171).

Судом встановлено, що між позивачем (покупець) та ТОВ «ОТНП» (продавець) укладено договір поставки нафтопродуктів № НП-4/14 від 01.11.2013 (т.2, а.с. 6-8).

На підтвердження отримання та оплати товару позивачем надано видаткові накладні (т.2, а.с. 9,21-22,33,54,62), товарно-транспортні накладні (т.2, а.с. 11,19-20, 26-29,85).

ТОВ «ОТНП» виписано позивачу податкову накладну за березень 2014 року на загальну суму ПДВ - 12535,18 грн. (т.2, а.с. 10,31-32), за лютий 2014 року 161500 грн. (т.2, а.с. 23), за квітень 2014 року 155110,52 грн. (т.2, а.с. 55,63,83-84)

В подальшому частину зазначеного товару було реалізовано, а частину передано на зберігання (т.2, а.с. 12-18, 24-25, 34-39, 46-50,58, 65-71, 75-81,86-87).

Таким чином, на підставі комплексного аналізу встановлених обставин, суд вважає, що висновок відповідача про порушення позивачем п. 138.2., п. 138.4, п. 138.8 та п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, в результаті чого йому збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну загальну суму 4253 грн., в т.ч. основного платежу у сумі 2835 грн., та штрафної (фінансової) санкції у сумі 1418 грн. є необґрунтованим.

Також, з акту перевірки вбачається, що в порушення вимог п. 185.1, п. 187.1 та 188.1 ст. 188, п. 193.3, п. 198.6, п. 198.2 ст. 198 ПК України, позивачем сформовано податковий кредит на підставі неіснуючих операцій, які відповідно не можуть використовуватись в оподаткованих операціях, в результаті чого позивачем завищено податкові зобов'язання з ПДВ в розмірі 74303 грн., та завищено податковий кредит з ПДВ в загальному розмірі 96607 грн.

Відповідно до пп.198.1. ст.198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно пп.198.2. ст.198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається:

дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Згідно пп. 198.6. статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Як зазначено вище, судом встановлена реальність господарської операції між позивачем та ТОВ «Вайт Груп», ТОВ «Алва Союз», ТОВ «Барій Стандарт» та ТОВ «Браво СРЛ» щодо купівлі товару та послуг на суму 74303 грн.

ТОВ «Вайт Груп», ТОВ «Алва Союз», ТОВ «Барій Стандарт» та ТОВ «Браво СРЛ» виписано позивачу податкові накладні на вказану суму, які відповідають вимогам ст. 201 Податкового кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на припис наведеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішення органу державної податкової служби, яким платнику податків відмовлено у наданні податкових вигод, презюмується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

Таким чином, суд, перевіривши відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України податкові повідомлення-рішення від 07.11.2014 №№, , , дійшов висновку, що вони прийняті з порушенням принципу законності та обґрунтованості, а тому підлягають скасуванню.

Так як, судове рішення ухвалене на користь позивача, що не є суб'єктом владних повноважень, у відповідності до ч. 1, ч. 3 ст. 94 КАС України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати по справі, що складаються із судового збору в сумі 182,70 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Кіровоградській області від 07.11.2014 № , яким приватному підприємству "Денвол Оіл" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 33624 грн., в т.ч. основного платежу - 22416 грн. та штрафної (фінансової) санкції у сумі 11208 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Кіровоградській області від 07.11.2014 № , яким приватному підприємству "Денвол Оіл" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 4253 грн., в т.ч. основного платежу у сумі 2835 грн., та штрафної (фінансової) санкції у сумі 1418 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Кіровоградській області від 07.11.2014 № , яким приватному підприємству "Денвол Оіл" зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму 544 грн.

Присудити приватному підприємству "Денвол Оіл" ( судові витрати з Державного бюджету України у розмірі 182,70 грн. (сто вісімдесят дві грн. 70 коп.).

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення, а у разі відкладення складання постанови в повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, -протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду В.С. Мирошниченко