Справа № 2а-5309/10/2670
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2014 року м. Київ К/9991/39989/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками податків

на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.08.2010

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2011

у справі № 2а-5309/10/2670

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Укрнафта»

до Спеціалізованої державної податкової інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками податків

про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.08.2010, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2011, позов задоволено повністю.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками податків від 07.09.2009 № /0, від 12.11.2009 № /1, від 28.01.2010 № /2, від 31.03.2010 № /3.

СДПІ у м. Києві по роботі з ВВП подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову, обґрунтовуючи такі вимоги обставинами, з яких податковий орган виходив при прийнятті оспорюваних податкових повідомлень-рішень та наводив судам попередніх інстанцій, заперечуючи проти позову.

ВАТ «Укрнафта» у письмових запереченнях на касаційну скаргу просить скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, дослідивши доводи касаційної скарги, матеріали справи, судові рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що підставою для визначення позивачу за податковим повідомленням-рішенням від 07.09.2009 № /0 податкового зобов'язання зі збору за спец водовикористання в загальній сумі 375,37 грн., в тому числі: 205,37 грн. основного платежу та 170 грн. штрафних (фінансових) санкцій слугували висновки виїзної планової перевірки, викладені в акті від 25.08.2009 № 347/41-20/001353, про порушення вимог пунктів 7.2 та 7.6 Інструкції про порядок обчислення і справляння збору за спеціальне використання водних ресурсів та збору за користування водами для потреб гідроенергетики і водного транспорту, затвердженою наказом Мінфіну України, Державної податкової адміністрації України, Міністерства економіки України, Мінекобезпеки України 01.10.1999 № 231/539/118/219, зареєстрованого Мін'юстом України 19.10.1999 № 711/4004, що полягало у ненарахуванні та несплаті збору за спеціальне використання водних ресурсів.

В обґрунтування вчинення позивачем вказаних порушень відповідач вказує на те, що ВАТ «Укрнафта» невірно розраховано збір за І квартал 2009 року за об'єкти, які знаходяться в м. Києві по пров. Нестерівському, 3-5 та вул. Кудрявській, 4-А.

За результатами адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення від 07.09.2009 № /0, з метою доведення до платника податку нового строку сплати податкового зобов'язання, відповідачем складено податкові повідомлення-рішення від 12.11.2009 № /1, від 28.01.2010 № /2 та від 31.03.2010 № /3.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції виходив з доведеності обставин щодо виконання обов'язку щодо нарахування та сплати платником зобов'язань зі збору за спеціальне використання водних ресурсів.

Суд касаційної інстанції не вбачає порушень судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для вирішення справи, та надали їм правову оцінку.

Єдині правила обчислення і справляння збору за спеціальне використання водних ресурсів та збору за користування водами для потреб гідроенергетики і водного транспорту встановлюються Порядком справляння збору за спеціальне використання водних ресурсів і збору за користування водами для потреб гідроенергетики і водного транспорту, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.08.1999 №1494 (далі - Порядок).

Згідно з положеннями п.п. 20, 22 Порядку відповідальність за правильність обчислення, своєчасність подання розрахунків і повноту та своєчасність сплати збору за спеціальне використання водних ресурсів та збору за користування водами для потреб гідроенергетики і водного транспорту несуть платники відповідно до чинного законодавства України.

Як встановлено судами попередніх інстанцій обставин, податкове зобов'язання за платежем: збір за спеціальне водокористування за І квартал 2009 року в сумі 205,37 грн. було самостійно визначено позивачем у наданому податковому органу податковому розрахунку та повністю сплачено, що підтверджується платіжним дорученням № 721-РУД 9, показниками облікової платника станом на 31.12.2009.

Податковим органом судам попередніх інстанцій не надано доказів в підтвердження обставин щодо використання позивачем води з водних об'єктів, що забрана із застосуванням споруд або технічних пристроїв та скидання в них зворотних вод, в обсягах більших, ніж було задекларовано платником.

Отже, враховуючи положення ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, якими покладено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення на суб'єкта владних повноважень, та зважаючи на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про необхідність визнання протиправними оспорюваних податкових повідомлень-рішень.

Підстав для задоволення касаційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.08.2010 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2011 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою про перегляд даної ухвали, поданою через Вищий адміністративний суд України у порядку, встановленому статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Н.Г. Пилипчук

Судді Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун