Справа № 369/7879/14
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 369/7879/14 Головуючий у 1-й інстанції: Дубас Т.В.
Суддя-доповідач: Гром Л.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 січня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.;

суддів - Бєлової Л.В.,

Вівдиченко Т.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 вересня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення та виплату одноразової компенсації,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення з 1996 року по 2013 рік включно та в подальшому, а також зобов'язання здійснити виплату одноразової компенсації як інваліду 2 групи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 вересня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 за період з 1996 року по 2013 рік включно залишені без розгляду.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 вересня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та є інвалідом 2 групи з числа учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією довідки до акту огляду МСЕК (а.с. 7, 8).

10 квітня 2014 року позивач звернувся до УПСЗН Києво-Святошинської РДА Київської області з заявою про перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення та одноразової компенсації як інваліду 2 групи з числа учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи.

24 квітня 2014 року відповідач відмовив ОСОБА_3 в задоволенні його заяви.

Не погоджуючись із вказаною відмовою позивач звернувся до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу була виплачена допомога на оздоровлення відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Однак з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, в саме з листа УПСЗН Києво-Святошинської РДА Київської області 24.04.2014 року позивачу щорічна допомога на оздоровлення виплачена в розмірі 120 грн., тобто відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно зі ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон) особам, які є інвалідами 2 групи, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Всупереч ст. 48 вказаного Закону, відповідач здійснював виплату у розмірі, визначеному постановою КМ України від 12.07.2005 року № 562, що є меншим за розмір, встановлений Законом.

Зі змісту приписів ст. 113 Конституції України випливає, що Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується, зокрема, законами України.

Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 19.06.2001 року № 9-рп/2001 зауважив, що Україна є правовою державою (стаття 1 Конституції України), а в правовій державі існує сувора ієрархія нормативних актів, відповідно до якої постанови та інші рішення органів виконавчої влади мають підзаконний характер і не повинні викривляти сутність і зміст законів.

Отже, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними нормативно-правовими актами, дії відповідача щодо виплати позивачу допомоги у розмірі, визначеному постановою КМ України, а не відповідним Законом є неправомірними.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що починаючи з 01 січня 2014 року Закон України «Про державний бюджет України на 2014 рік» в редакції Закону України від 06 липня 2014 року не містить жодної норми, яка б обмежувала у 2014 році пряме застосування Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема, ст. 48 вказаного Закону.

Проте, Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік» в редакції Закону України від 31 липня 2014 року, встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік. Вказана норма набрала чинності з 16 серпня 2014 року.

Поряд з цим, необхідно зазначити, що щорічна допомога на оздоровлення має щорічний характер та може бути виплачена у будь-який момент протягом року.

Щодо вимог апеляційної скарги ОСОБА_3 в частині зобов'язання здійснити перерахунок, нарахування та виплату одноразової компенсації як інваліду 2 групи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи, колегія суддів зазначає, що вказані позовні вимоги були залишені без розгляду ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 вересня 2014 року.

Необхідно зазначити, що виходячи з природи одноразової компенсації за шкоду заподіяну здоров'ю внаслідок Чорнобильської катастрофи, остання повинна виплачуватися учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС на момент встановлення інвалідності.

Що стосується позовних вимог про зобов'язання відповідача в подальшому виплачувати щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Тобто, захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. Таким чином, неможливо зобов'язати відповідача на майбутнє вчиняти певні дії, оскільки відсутні факти порушення прав позивача в майбутньому.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів приходить до однозначного висновку про наявність у позивача права на перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік у розмірах, визначених ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при вирішенні питання про правомірність дій та рішень відповідача допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу позивача задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення.

Керуючись статтями 183-2, 195, 197, 202, 205, 207 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 вересня 2014 року - скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_3 щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі, визначеному ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за 2014 рік.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за 2014 рік.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Гром Л.М.

Судді: Бєлова Л.В.

Вівдиченко Т.Р.