Справа № 600/1338/14а,2а/600/100/2014
Суддя: Шинкар Т.І.
Дата ухвалення: 2015-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 р. Справа № 876/11275/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шинкар Т.І.,

суддів Ільчишин Н.В., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Козівському районі Тернопільської області на постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 20 листопада 2014 року у справі №600/1338/14-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Козівському районі Тернопільської області про визнання протиправним дій щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

03.11.2014р. ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Козівському районі Тернопільської області (далі - Управління), просив визнати протиправними дії Управління щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, зобов'язати Управління зарахувати стаж роботи в період з липня 1975 року по 14 травня 1993 року на посаді тракториста в колгоспі «Здобуток Жовтня» та колгоспі «Вільна Україна» до пільгового стажу та зобов'язати Управління призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 06 червня 2014 року.

Постановою Козівського районного суду Тернопільської області від 20.11.2014р. позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Управління подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 20.11.2014р. та залишити позовну заяву без розгляду. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішенням комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 24.07.2014р. №7 позивачу підтверджено період роботи трактористом з 14.05.1993р. по 09.03.2000р., з 10.03.2000р. по 31.10.2003р., в тому числі роки в яких не відпрацьовано встановленого мінімуму трудової участі в господарстві, за фактичною тривалістю, для призначення пенсії згідно п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Згідно підтвердженого комісією стажу, період роботи трактористом становить 9 років 4 місяці 26 днів, що є недостатнім для призначення вказаного виду пенсії.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, хоча належним чином повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та поданого заперечення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з липня 1975 року прийнятий трактористом в колгосп «Здобуток Жовтня», який протоколом №5 загальних зборів колгоспників від 01.09.1991р. перейменовано на колгосп «Вільна Україна».

Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки архівного відділу Козівської райдержадміністрації, розпорядженням Представника Президента України в Козівському районі №122 від 14.05.1993р. зареєстровано статут селянської спілки «Вільна Україна» с.Видубів Козівського району (а.с.34).

09.03.2000р. позивач припинив роботу в селянській спілці «Вільна Україна» у зв'язку з реорганізацією та створенням ТзОВ «Галич», відповідно до рішення загальних зборів членів селянської спілки «Вільна Україна» (а.с.34).

Наказом №1 від 09.03.2000р. ОСОБА_1 прийнятий на роботу трактористом в ТзОВ «Галич», з якої звільнений за згодою сторін 31.10.2003р., що підтверджується записом в трудовій книжці (а.с.14).

Після досягнення 55 річного віку позивач звернувся до Управління із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах як трактористу, відповідно до п «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

24.07.2014р. комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області прийнято Рішення №7, яким ОСОБА_1 підтверджено період роботи на посаді тракториста з 14.05.1993р. по 09.03.2000р. та з 10.03.2000р. по 31.10.2003р., в тому числі роки, в яких не відпрацьовано встановленого мінімуму трудової участі в господарстві, за фактичною тривалістю, для призначення пенсії згідно з п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с 7-9).

Проте, листом Управління №1807/04 від 03.09.2014р. позивача повідомлено про відмову у призначенні пенсії відповідно до п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки підтверджений комісією стаж роботи трактористом становить лише 9 років 4 місяці 26 днів, що стало підставою звернення ОСОБА_1 до суду за захистом порушених прав.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з абз.2 ч.16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV, положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Відповідно до п. «в» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. №1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз'яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року №7, згідно якого, до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії «тракторист-машиніст», запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення. Для призначення пенсії на пільгових умовах марка трактора, на якому працює тракторист-машиніст, значення не має.

Наявною в матеріалах справи копією Книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспника підтверджено, що ОСОБА_1 працював трактористом з липня 1975 року по 2003 рік з відповідними виробленими трудоднями та заробітками в кожному році (а.с.21).

Довідками про заробітну плату для обчислення пенсії від 22.05.2014 №302, 301, 303 та 304, виданими Козівським районним комунальним трудовим архівом, підтверджено отримання ОСОБА_1 заробітку за період з липня 1975 року по жовтень 2003 року (а.с. 23-26).

Згідно з Довідками Козівського районного трудового архіву від 22 травня 2014 року №306 та №307, в книзі обліку трудового стажу та заробітку колгоспника, книгах розрахунків по оплаті праці позивача вказана посада «трактористом» за період роботи в господарствах з 1975 року по 2003 рік (а.с. 29-30).

Відповідно ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондують із ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.6 Постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 06.09.1973р. № 656 «Про трудові книжки робітників та службовців» до трудової книжки заносяться відомості про працівника: прізвище, ім'я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність, відомості про роботу, переведення на іншу роботу, звільнення. Записи про найменування роботи або посади, на які прийнято працівника, провадяться: для робітників у відповідності з найменуваннями професій, вказаних у Єдиному тарифно-кваліфікованому довіднику робіт і професій робітників.

Згідно п.1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого Постановою Кабінет Міністрів України від 12.08.1993р. №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку №637 передбачено, що у випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, організацій.

У довідці повинно бути відображено: періоди роботи, які зараховуються до спеціального трудового стажу, професія чи посада, характер виконуваної роботи, посилання на відповідні списки тощо. Додатково у довідці для трактористів-машиністів підприємства сільського господарства повинні вказати про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Згідно ч.1 ст.101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій, окремих осіб, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі

Згідно вкладиша до трудової книжки, дата заповнення 10.02.1990р., ОСОБА_1 працював трактористом з 1975р. по 2003р. (а.с.12-13).

Відповідно до записів у трудовій книжці позивача у липні 1975 року прийнятий на роботу трактористом в с/с «Вільна Україна», 09.03.2000р. - припинив роботу у зв'язку з реорганізацією на ТзОВ «Галич», з 09.09.2000р. прийнятий на роботу трактористом в ТзОВ «Галич», з 31.10.2003р. звільнений з роботи за згодою сторін (а.с.14).

Трудова книжка позивача та вкладиш до неї, а також архівна довідка від 31.05.2014р. №300, довідки про заробітну плату від 22.05.2014р. №301, 302, 303, 304, довідки трудового архіву від 22.05.2014р. №306, 307 подавались до Управління для підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Крім того, у Рішенні №7 вказано, що Управлінням проведено перевірку первинних документів (книги трудового стажу №14 та книг розрахунків по оплаті праці) та підтверджено відомості щодо періодів роботи та займаних посад зазначених у трудовій книжці та уточнюючих довідках, поданих на розгляд комісії (а.с.8).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви відповідача щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у призначенні пенсії, за обставин, коли перевіркою встановлено факт роботи трактористом-машиністом.

Аналіз норм чинного законодавства та встановлених судом першої інстанції обставин у справі, дає можливість колегії суддів прийти до переконання, що спеціальний трудовий стаж позивача на посаді тракториста понад 20 років підтверджено трудовою книжкою та зазначеними довідками. Вказане дозволяє вважати, що оскільки позивач досяг відповідного віку, має загальний стаж роботи більше 25 років, то відповідно має право на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до п. «в» ст.13 Закону «Про пенсійне забезпечення».

Окрім того, колегія суддів зауважує, що відповідно до п.18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Судом першої інстанції в судовому засіданні на підставі показань свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які працювали разом з позивачем встановлено, що ОСОБА_1 працював з 1975 року в тракторній бригаді трактористом-механізатором в колгоспі «Здобуток Жовтня», пізніше перейменованому на «Вільна Україна» в с.Видубів, Козівського району (в подальшому - селянська спілка «Вільна Україна») на тракторах Т74, Т40, Т150, МТЗ.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та протиправність відмови відповідача у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. «в» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та дав їм належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Козівському районі Тернопільської області залишити без задоволення, а постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 20 листопада 2014 року у справі №600/1338/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.І. Шинкар

Судді Н.В. Ільчишин

М.А.Пліш