Справа № 826/20076/14
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2015-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

06 січня 2015 року 11:56 № 826/20076/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Аблова Є.В.

при секретарі Мальчик І.Ю.,

за участю:

представника позивача: Хаславської А.А.,

представника відповідача: Білокур В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Срібний дім» до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС України у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС України у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС (Міндоходів) України у місті Києві № від 14.08.14р. про зменшення товариству з обмеженою відповідальністю «Срібний дім» суми бюджетного відшкодування з податку а додану вартість на 13000,00грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 3 250грн.

Позовні вимоги позивач мотивує протиправністю оскаржуваного рішення, у зв'язку з тим, що ним не були порушені вимоги п.200.4 ст.200 Податкового кодексу, що підтверджується належним чином оформленими первинними документами, які засвідчують належне виконання позивачем вимог законодавства в частині підтвердження права на податковий кредит по взаємовідносинам з контрагентом, та відповідно права на бюджетне відшкодування сум ПДВ.

В судовому засіданні, представник позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача, в судовому засіданні, проти позову заперечував, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Як на підставу заперечення проти позовних вимог, відповідач посилається на те, що податкова накладна, на підставі якої позивачем віднесено до податкового кредиту суму податку, сплаченого у зв'язку з придбанням товарів, складена з порушенням норм чинного законодавства, а отже у позивача відсутнє право на бюджетне відшкодування.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши представника позивача, представника відповідача, суд дійшов наступних висновків:

ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС України у м. Києві на підставі п.п. 75.1.2. п.75.1 ст.75 Податкового кодексу проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування товариства з обмеженою відповідальністю «Срібний дім» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість у зменшення податкових зобов'язання наступних податкових періодів за листопад 2013р., за результатами якої складено акт від 27.05.14р. №46/26-55-15-02.

В ході проведення перевірки встановлено порушення ТОВ «Срібний дім»: п.198.1, п.198.2 ст.198 Податкового кодексу, ТОВ «Срібний дім» завищено податковий кредит за жовтень 2013 року на суму ПДВ в розмірі 13000грн.; порушення п.200.4 Податкового кодексу ТОВ «Срібний дім» завищено суму бюджетного відшкодування за листопад 2013р. на 13000грн.

На підставі акту від 27.05.14р. №46/26-55-15-02 ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС України у м. Києві та рішення про результати розгляду первинної скарги Головного управління Міндоходів у м.Києві від 08.08.14р. №12022/7/26-15-10-07-12, прийнято податкове повідомлення-рішення від 14.08.2014р. №, відповідно до якого загальна сума зменшення бюджетного відшкодування з ПДВ становить 13000,00грн, з яких сума завищення бюджетного відшкодування становить 13000, штрафні (фінансові) санкції 3250,00грн.

Позивач оскаржив податкове повідомлення-рішення від 14.08.2014р. № в адміністративному порядку.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 26.11.14р. №7455/6/99-99-10-01-01-25 про результати розгляду скарги, залишено без змін податкове повідомлення -рішення від 14.08.2014р. №, а скаргу - без задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Срібний дім» заявлено до бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за листопад 2013 року суму 13 224,00 грн., яка складається із залишку від'ємного значення, який виник у жовтні 2013 року.

Відповідно до договору купівлі-продажу майна №01-1306 від 13.06.2013 року ВАТ «БМКК» продає на аукціоні транспортні засоби, а ТОВ «Срібний дім» купує. Згідно акту прийому-передачі від 13.06.2013 р. №б/н ВАТ «БМКК» передав, а ТОВ «Срібний дім» прийняв транспортні засоби у кількості 34 шт. Згідно виписки банку (платіжне доручення №103 від 29.10.2013 p.), призначення платежу - попередня оплата за обладнання на загальну суму 78 000 грн., в т.ч. ПДВ становить 13 000 грн. та ВАТ «БМКК» виписано податкову накладну №287 від 29.10.2013 року.

Позивач посилається на те, що підприємство отримало від ВАТ «БМКК» коригування податкової накладної з переліком номенклатури обладнання, з якого видно, що обладнанням є транспортні засоби, а також їх кількість та обсяг.

ВАТ «БМКК» в податковій накладній №287 від 29.10.13р. зазначена номенклатура товарів/послуг продавця - передоплата за обладнання, хоча згідно договору купівлі-продажу майна №01-1306 від 13.06.13р. ВАТ «БМКК» продає транспортні засоби. Факт купівлі-продажу транспортних засобів підтверджується актом прийому-передачі до договору купівлі-продажу майна №01-1306.

Згідно акту прийому-передачі від 13.06.2013 №б/н ВАТ «БМКК» передав, а ТОВ «Срібний дім» прийняв транспортні засоби у кількості 34 шт., однак, згідно виписки банку (платіжне доручення від 29.10.2013 №103), призначення платежу - попередня оплата за обладнання на загальну суму 78 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 13 000,00 грн.) та ВАТ «БМКК» виписано податкову накладну від 29.10.2013 №287 в якій у графі номенклатура товарів/послуг вказано: передоплата за обладнання.

Виходячи з чого, податковий орган, зробив висновок, що відповідно до норм ст.187 Податкового кодексу, першою подією є дата відвантаження товарів, а отже податкова накладна повинна бути виписана 13.06.14р. у зв'язку з чим, залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду а ТОВ «Срібний дім» безпідставно задекларувало в листопаді 2013р. суму бюджетного відшкодування на суму 13000грн. податку на додану вартість, заявлену до бюджетного відшкодування в листопаді 2013р.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень п.198.1 ст.198 Податкового кодексу, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно абз.1 п.198.2 ст.198 Податкового кодексу датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.198.6. ст.198 Податкового кодексу, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Платники податку, що застосовували касовий метод до набрання чинності цим Кодексом або застосовують касовий метод, мають право на включення до податкового кредиту сум податку на підставі податкових накладних, отриманих протягом 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку.

Для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно з метою подальшого продажу таке право зберігається до моменту продажу такого заставленого майна.

За змістом п.201.1. ст.201 Податкового кодексу платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді;б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити:а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. (п.200.1 ст.200 Податкового кодексу).

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. (п.200.2 ст.200 Податкового кодексу).

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. (п.200.3 ст.200 Податкового кодексу).

У відповідності до змісту п.200.4. ст.200 Податкового кодексу якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

За змістом п.201.10. ст.200 Податкового кодексу податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. Таке право зберігається за ним протягом 60 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Надходження такої заяви із скаргою є підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки зазначеного продавця для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку за такою операцією.

На момент виникнення спірних правовідносин діяв наказ Міністерства доходів і зборів України від 13.11.2013, № 678 "Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість".

Відповідно до положень п.п.6 п.4 розділу 5 Порядку №678, розділ III "Розрахунки за звітний період". Якщо в результаті розрахунку різниці між сумою податкових зобов'язань і податкового кредиту отримано позитивне значення, то заповнюється рядок 18 декларації.

Якщо в результаті розрахунку значення різниці між сумою податкових зобов'язань і податкового кредиту отримано від'ємне значення, то заповнюється рядок 19 декларації.

Якщо за результатами поточного звітного (податкового) періоду платником податку визначено від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань і сумою податкового кредиту (заповнено рядок 19 декларації), така сума:у декларації 0110 враховується у зменшення суми податкового боргу за попередні звітні (податкові) періоди з податку на додану вартість, у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до Кодексу (відображається у рядку 20.1 декларації), а решта зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (відображається у рядку 20.2 декларації поточного звітного (податкового) періоду та переноситься до рядка 21.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду);у деклараціях 0121 - 0123/0130/0140 зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (відображається у рядку 20.2 декларації поточного звітного (податкового) періоду та переноситься до рядка 21.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду).Рядок 20.1 у деклараціях 0121 - 0123/0130/0140 не заповнюється.

Якщо в наступному звітному податковому періоді різниця між сумою податкових зобов'язань і сумою податкового кредиту з урахуванням залишку такого від'ємного значення минулого звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, має від'ємне значення (рядок 22 декларації), до декларації 0110 подається (Д2) (додаток 2).

Платники, які заповнили рядок 22 декларації 0110 та відповідно до статті 200 розділу V Кодексу мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та подають до декларації 0110 (Д3) (додаток 3).

Значення рядка 3 (Д3) (додаток 3) переноситься до рядка 23 декларації 0110 за поточний звітний (податковий) період. Залежно від обраного платником напряму повернення суми бюджетного відшкодування (на рахунок цього платника у банку або у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних податкових періодів) така сума вказується або в рядку 23.1, або у рядку 23.2, або частково розподіляється у рядках 23.1 та 23.2 податкової декларації 0110.

Відповідно до змісту п.21. розділу 3 Порядку №678, у разі відмови постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних) до декларації додаються заява про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних) за формою згідно з (Д8) (додаток 8) та копії документів, передбачених пунктом 201.10 статті 201 розділу V Кодексу.

Платники, які подають податкову звітність в електронному вигляді, подають копії таких документів окремо у порядку, визначеному для подання податкової звітності у паперовому вигляді.

Якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню. (п.192.1 ст.192 Податкового кодексу).

На момент виникнення спірних правовідносин діяв наказ Міністерства доходів і зборів України, від 14.01.2014 № 10 "Про затвердження Форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної", за положеннями п.20 якого, встановлено, що у разі здійснення коригування сум податкових зобов'язань відповідно до статті 192 розділу V Податкового кодексу України постачальник товарів/послуг складає розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (далі - розрахунок коригування) за формою згідно з додатком 2 до податкової накладної.

За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки (п. 200.11).

Відповідно до п. 200.14 ст. 200 ПК України, якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки орган державної податкової служби виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної органом державної податкової служби за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з пунктом 200.6 цієї статті у зменшення податкових зобов'язань з цього податку в наступних податкових періодах;б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною органом державної податкової служби за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;в) у разі з'ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Пунктом 123.1. ст.123 Податкового кодексу передбачено застосування штрафних (фінансових) санкції (штрафів) у разі визначення контролюючим органом суми податкового зобов'язання, а саме: у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Таким чином, сума бюджетного відшкодування залежить від правильності визначення суми податкових зобов'язань та податкового кредиту. Для підтвердження права на бюджетне відшкодування підлягає встановленню факт та розмір сплати позивачем податку на додану вартість у ціні придбаних товарів господарськими операціям, що є необхідною умовою з'ясування наявності або відсутності права позивача на бюджетне відшкодування.

Таким чином, виходячи з матеріалів справи та системного аналізу норм податкового законодавства, беручи до уваги, те, що податкова накладна, яка є підставою для нарахування сум податку, що відноситься до податкового кредиту, складена з порушеннями норм чинного законодавства, суд прийшов до висновку про те, що позивачем безпідставно сформовано податковий кредит та зменшено суму оподаткованого доходу на суму витрат, що призвело до втрат дохідної частини Державного бюджету України, а відповідно відсутності права позивача на бюджетне відшкодування.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази та заслухавши пояснення представників сторін, вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач по справі, як суб'єкт владних повноважень, виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності прийнятих ним оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, справляється судовий збір у розмірі 2 відсотків розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" з 01 січня 2014 року установлено мінімальну заробітну плату у розмірі 1218,00 грн.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Срібний дім» - відмовити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Срібний дім» (9) решту судового збору у розмірі 1689,30 грн. (одна тисяча шістсот вісімдесят дев'ять гривень 30 коп.) на рахунок Окружного адміністративного суду міста Києва за наступними платіжними реквізитами: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі міста Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, банк отримувача - ГУ ДКСУ у місті Києві, код банку отримувача (МФО) 820019, рахунок отримувача 4007, код класифікації доходів бюджету 22030001.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилаються особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Повний текст постанови складено та підписано суддею 14.01.2015р.

Суддя Є.В. Аблов