Справа № 819/2771/14-а
Суддя: Білоус І.О.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/2771/14-a

16 грудня 2014 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Білоус І.О.

при секретарі судового засідання Габрилецька С.Є.

за участю:

представника позивача Франчук М.М.,

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Тернопільського міськрайонного центру зайнятості - робочого органу виконавчої дирекції фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Тернопільський міськрайонний центр зайнятості - робочий орган виконавчої дирекції фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - Тернопільський МЦЗ) звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 про стягнення допомоги по безробіттю у розмірі 14242,64 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.11.2013 року надано статус безробітної та призначено допомогу по безробіттю ОСОБА_2 В подальшому Тернопільський МЦЗ при розслідуванні страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, виявив, що відповідач на період отримання допомоги по безробіттю надавала послуги ТзОВ «Ізі кредит» з 10.09.2013р. по 13.03.2014р., отже була зайнятою.

Тому відповідач, у розумінні ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» відноситься до категорії зайнятого населення на момент надання їй статусу безробітної та незаконно отримала суму матеріального забезпечення. За період з 29.11.2013 року по 31.08.2014 року їй виплачено допомогу по безробіттю у розмірі 14242,64 грн.

Відповідачу направлена претензія про повернення допомоги по безробіттю, проте сума виплаченої допомоги не перерахована Тернопільському МЦЗ. Відтак, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 кошти у розмірі 14242,64 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві. Просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні вказала, що дійсно надавала посліги ТзОВ «Ізі кредит» але на час постановки на облік у центр зайнятості вже не займалась цією діяльністю та доходів від неї не отримувала. Зараз не має матеріальної можливості відшкодувати заявлені до стягнення кошти.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 22.11.2013 року звернулася до Тернопільського міськрайонного центру зайнятості і його ж дня отримала статус безробітної, що підтверджується її заявою від 22.11.2013 року та персональною карткою. Відповідно до поданої відповідачем заяви про надання статусу безробітної, нею зазначено, що вона не має роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, в тому числі не забезпечує себе роботою самостійно.

Тернопільським міськрайонним центром зайнятості ОСОБА_2 призначено допомогу по безробіттю. Протягом періоду з 29.11.2013 року по 31.08.2014 року їй виплачено матеріальне забезпечення у розмірі 14242,64 грн., що підтверджується довідкою позивача №2550 від 30.10.2014 року.

Згідно протоколу засідання комісії з розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 01.09.2014р. №17 секретар комісії Старик Н.В. надала інформацію про те, що ОСОБА_2 у 1 кварталі 2014р. отримала виплати відповідно до умов цивільно-правової угоди у ТзОВ «Ізі кредит».

Наказом від 02.09.2014р. №215 «Д» «Про розслідування страхових випадків» забезпечено перевірку факту отримання матеріального забезпечення ОСОБА_2

Судом також встановлено, що актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 01.10.2014 року з'ясовано, що перебуваючи на обліку в Тернопільському міськрайонному центрі зайнятості, Відповідач отримала статус безробітної, одержала допомогу по безробіттю і одночасно надавала послуги ТзОВ «Ізі кредит» на підставі договору доручення №06132 у період з 10.09.2013р. по 01.03.2014р., за що отримала дохід в розмірі 811,98 грн., що підтверджується довідкою про доходи ОСОБА_2 у ТзОВ «Ізі кредит».

У зв'язку з наведеними обставинами, Тернопільським міськрайонним центром зайнятості прийнято наказ від 29.10.2014 року №276 «Д» про повернення коштів, виплачених ОСОБА_2 за період з 29.11.2013 року по 31.08.2014 року в розмірі 14242,64 грн., та направлено відповідачу претензію від 14.11.2014 року № 08/6205 про повернення коштів. На момент звернення до суду такі вимоги щодо перерахування коштів не виконані. Наказ Тернопільського міськрайонного центру зайнятості від 29.10.2014 року про повернення коштів, виплачених ОСОБА_2, відповідачем не оскаржений.

Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття регулює Закон України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 року № 5067-VI (далі - Закон № 5067-VI).

Відповідно до статті 2 Закону №5067-VI до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

Відповідно до п. 2 ст. 1 Закону № 5067-VI безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Пунктом 8 частини 1 статті 45 Закону №5067-VI реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі, зокрема, встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 року, №1533-III з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон № 1533-III) визначено, що право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги мають застраховані особи. Стаття 7 цього ж Закону визначає, що видами забезпечення за цим Законом, серед іншого, є: допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності. Розмір допомоги по безробіттю визначений у статті 23 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 31 Закону №1533-III виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного.

Відповідно до частин другої, третьої статті 36 Закону №1533-III застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Механізм призначення, виплати допомоги по безробіттю, у т. ч. одноразової для організації безробітними підприємницької діяльності, та обчислення страхового стажу передбачений Порядком надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 року №307 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.12.2000 року за № 915/5136 (далі - Порядок № 307).

Пунктом 5.5 Порядку № 307 визначено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного, зайняття підприємницькою або іншою діяльністю, пов'язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами (з дня працевлаштування, державної реєстрації як суб'єкта підприємницької або іншої діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами).

Якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку. Сума виплаченої допомоги по безробіттю підтверджується відповідною довідкою центру зайнятості, що підписується керівником, головним бухгалтером та скріплюється печаткою (пункт 6.14 Порядку № 307).

Відповідно до пунктів 2, 4, 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 року № 60/62, постановою правління Пенсійного фонду України від 13.02.2009 року № 7-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2009 року за № 232/16248 (далі - Порядок № 60/62), розслідування згідно з цим Порядком здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної. Для проведення перевірки центри зайнятості взаємодіють з Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України шляхом обміну інформацією про отримані особами, які перебувають на обліку в державній службі зайнятості як безробітні, доходи від провадження підприємницької діяльності, виконання робіт за трудовим договором, у тому числі за сумісництвом, під час роботи за кордоном, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами. У разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти. Рішення центру зайнятості щодо повернення коштів може бути оскаржено в центрі зайнятості вищого рівня або в судовому порядку (пункти 7, 9 Порядку № 60/62).

Аналізуючи зазначені вище норми законодавства, враховуючи встановлені судом обставини, що підтверджуються письмовими доказами, які містяться в матеріалах адміністративної справи суд приходить до думки, що Відповідач неправомірно отримувала допомогу від центру зайнятості, оскільки на момент звернення із заявою для отримання статусу безробітної, ОСОБА_2 вказала що вона не має роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, в тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, хоча фактично надавала послуги за цивільно-правовим договором у ТзОВ «Ізі кредит» у період отримання допомоги по безробіттю, а тому факт порушення нею вимог ч.3 ст.45 Закону № 5067-VI доведений в судовому засіданні належними та допустимими доказами.

Тому, з огляду на те, що нараховані і виплачені кошти відповідачем добровільно не були поверненні, а також, враховуючи те, що відповідач не надала суду переконливих та беззаперечних доказів правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах, суд приходить до висновку про підставність та обґрунтованість позовних вимог, та відповідно - про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі, у спосіб визначений позивачем - шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь Тернопільського МЦЗ коштів у сумі 14242,64 грн.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, Тернопільський район, 47720, РНОКПП: НОМЕР_1) на користь Тернопільського міськрайонного центру зайнятості (вул. Текстильна, 1Б, м. Тернопіль, 46010) незаконно отриману допомогу по безробіттю у сумі 14242 (чотирнадцять тисяч двісті сорок дві) гривні 64 копійки на розрахунковий рахунок Тернопільського міськрайонного центру зайнятості №1002, МФО838012, банк ГУДКСУ у Тернопільській області, .

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено 18 грудня 2014 року.

Головуючий суддя Білоус І.О.

копія вірна:

Суддя Білоус І.О.