Справа № 615/1740/14-а
Суддя: Товстолужський О. В.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 615/1740/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2014 р. м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого, судді - Товстолужського О.В.,

секретаря - Неділько І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Валківського районного суду Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Валківському районі Харківської області про визнання неправомірними дій під час нарахування пенсії за віком та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

27.10.2014 року ОСОБА_1 звернувся до Валківського районного суду Харківської області з адміністративним позовом, в якому просить:

- визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Валківському районі Харківської області щодо нарахування йому пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується при обчисленні пенсії за 2007 рік та відмови позивачу у виплаті грошової допомоги у вигляді 10 місячних пенсій;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Валківському районі Харківської області провести нарахування позивачу пенсії за віком, застосувавши показник середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується при обчисленні пенсії за 2013 рік, здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії за віком з 16 липня 2014 року та в подальшому, а також грошової допомоги у вигляді 10 місячних пенсій відповідно до норм діючого законодавства.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 вказує, що 28.03.2008 року звернувся до управління Пенсійного Фонду України в Валківському районі Харківської області із заявою про призначення йому пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», в зв'язку з чим він дійсно перебував на обліку в управлінні з 01.04.2008 року та йому була призначена пенсія за вислугою років відповідно до ст.7 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Але, як зауважує позивач, він не скористався цим правом та відмовився від отримання пенсії за вислугою років, подавши 01.04.2008 року заяву про закриття пенсійної справи через працевлаштування на посаду, яка дає право на пенсію за вислугою років.

16.07.2014 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком.

Із отриманого від відповідача листа № 18/Д від 02.10.2014 року, позивачу стало відомо, що при нарахуванні йому пенсії за віком застосовано вимоги ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка передбачає, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може зараховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначеного в ч.1 ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Тому при переведенні його на пенсію за віком з 16.07.2014 року було застосовано осучаснену, як передбачено постановою Кабінету Міністрів України № 327 від 23.04.2012 року, середню заробітну плату за 2007 рік у розмірі 1197,91 грн.

З таким рішенням відповідача позивач не погодився, посилаючись на те, що він відмовився у 2008 році від свого права на отримання пенсії за вислугою років і вперше отримав пенсію за віком у 2014 році, тому повинні бути застосовані норми законодавства, які передбачають нарахування пенсії за віком, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується при обчисленні пенсії за 2013 рік.

В судове засідання сторони не з'явилися, подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності. За таких обставин суд здійснює розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, що відповідає положенням ч.4 ст.122 КАС України.

В запереченнях відповідач, підтвердивши викладені позивачем обставини, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно матеріалів справи та наявних в ній доказів, ОСОБА_1 в квітні 2008 року звернувся до управління Пенсійного Фонду України в Валківському районі Харківської області із заявою про призначення пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та йому була призначена пенсія за вислугою років відповідно до ст.7 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Позивач з квітня 2008 року перебував на обліку в управлінні Пенсійного Фонду України в Валківському районі, як пенсіонер, але виплата пенсії була припинена в квітні 2008 року за заявою позивача, оскільки він повернувся працювати на займану посаду.

16.07.2014 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком, яка призначена йому з 16.07.2014 року на підставі ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»

При призначенні позивачу пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідачем застосовано показники середньої заробітної плати за 2007 рік.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», даний Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

У ст.9 даного Закону передбачено, що види пенсійних виплат і соціальних послуг відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Таким чином, питання щодо виплати пенсії за вислугою років в даному випадку не входять до правового поля Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст.5 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їхз вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов'язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов'язку.

Пенсія за вислугою років - це спеціальна пенсія для конкретно визначеного кола осіб, а загальновизначена пенсія для усіх категорій осіб - пенсія за віком. Враховуючи той факт, що позивач жодним із видів загальнопередбаченої пенсії не користувався раніше, то право па пенсію за віком виникло вперше (а не відбувся перехід з одного виду пенсії на інший). Дана позиція висвітлена в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2013 року справа №21-31а13.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що 16.07.2014 року позивачу пенсія згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» була призначена вперше, а тому, виникає право на застосування формул визначення розміру пенсії, які використовуються при призначенні пенсії вперше, а не тих формул та граничних розмірів коштів, які використовуються при переході із одного виду пенсії на інший.

Враховуючи те, що на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» було призначено пенсію вперше, тому при визначенні розміру пенсійних виплат слід застосовувати ст. 40 даного Закону.

Відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для визначення заробітної плати для обчислення пенсії, береться середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії.

З огляду на викладене, суд вважає, що при визначенні ОСОБА_1 розміру пенсії за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» розмір середньої заробітної плати (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії слід застосовувати, виходячи із розміру заробітної плати за 2013 роки, а не застосовувати показники заробітної плати в середньому на одну особу у цілому по Україні, із якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії за 2007 рік (1197,91 грн.).

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про наявність у позивача і права на отримання грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, передбаченої п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», враховуючи наступне.

Пунктом 7-1 Прикінцевих положень вказаного Закону встановлено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "є" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - ЗО років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 5 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. N 1191, грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "є" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Зважаючи на приведені вище положення, право на грошову допомогу має особа, після досягнення нею 60-річного віку, при наявності страхового стажу для чоловіків - 35 років, при призначення такій особі пенсії за віком.

Суд зазначає, що підставою для відмови позивачу у призначенні грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій слугувало те, що до призначення пенсії за віком, ОСОБА_1 призначалася пенсія за вислугу років. При цьому, наявність у позивача страхового стажу, для призначення відповідної допомоги, відповідач не заперечує.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 з 01.04.2008 року було призначено пенсію за вислугу років, проте виплата зазначеної пенсії позивачеві не здійснювалась, у зв'язку з працевлаштуванням позивача до Новомерницького відділення КЗОЗ «Валківська центральна районна лікарня» на посаду лікаря загальної практики сімейної медицини, що не заперечується відповідачем.

Згідно ч. 2 ст. 85 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року N 1788-ХИ, виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлені строки, але не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія.

Відповідачем на обґрунтування заявлених у запереченні вимог не надано суду належних та достовірних доказів на підтвердження факту виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, призначеної з 01.04.2008 року, до моменту її припинення.

З огляду на те, що визначальною обставиною під час призначення та виплати грошової допомоги за п.7-1 Прикінцевих положень Закону України №1058-ІУ є встановлення факту отримання пенсії особою, а не фактичне її призначення, суд вважає, що ОСОБА_1 має право на отримання зазначеної грошової допомоги.

Відповідно до вимог ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Суд приймає до уваги, що позивач, надавши письмові докази, що були предметом дослідження при розгляді справи, виконав вимоги ч.1 ст.71 КАС України.

Натомість, відповідач, заперечуючи проти позову, в порушення вимог ч.2 ст.71 КАС України не надав жодних належних і допустимих доказів правомірності своїх дій.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 70,71,160-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Валківському районі Харківської області щодо нарахування ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується при обчисленні пенсії за 2007 рік та відмови позивачу у виплаті грошової допомоги у вигляді 10 місячних пенсій.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Валківському районі Харківської області провести нарахування ОСОБА_1 пенсії за віком, застосувавши показник середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується при обчисленні пенсії за 2013 рік, здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії за віком з 16 липня 2014 року з урахуванням виплаченої та в подальшому, а також грошової допомоги у вигляді 10 місячних пенсій відповідно до норм діючого законодавства.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя:Товстолужський О. В.