Справа № 822/4864/14
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/4864/14

Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.

21 січня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М.

за участю:

секретаря судового засідання: Мартинюк В.В.

представника позивача (апелянта): Моргун Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі Хмельницької області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі Хмельницької області до відділу державної виконавчої служби Волочиського районного управління юстиції, третя особа на стороні відповідача - СВК ім. Косовського, про скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії ,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2014 року управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі Хмельницької області (УПФ України у Волочиському районі) звернулось до суду з адміністративним позовом до відділу державної виконавчої служби Волочиського районного управління юстиції (ВДВС Волочиського РУЮ) про скасування постанови ВП №45211034 від 28 жовтня 2014 року та зобов'язання відповідача відновити виконавче провадження.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та постановити нову про задоволення позову.

В судовому засіданні представник позивача (апелянта) апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялись про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю -доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 27 жовтня 2014 року державним виконавцем ВДВС Волочиського РУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №45211034 на підставі виконавчого листа №822/3802/14 виданого 21 жовтня 2014 року Хмельницьким окружним адміністративним судом про стягнення із СВК ім. Котовського на користь УПФ України у Волочиському районі коштів у сумі 8905,28 грн. та надано семиденний строк для самостійного виконання вимог виконавчого документа.

В межах виконавчого провадження державний виконавець надіслав відповідні запити з метою перевірки майнового стану боржника, у відповідь на які отримав інформацію про відсутність у боржника відкритих рахунків та наявність зареєстрованих за ним на праві власності транспортних засобів.

Крім того, керівник СВК ім. Котовського повідомив про перебування зазначеного кооперативу в стані припинення за рішенням засновників з квітня 2013 року та надав акт приймання передачі документів на тимчасове зберігання у зв'язку з ліквідацією, протокол загальних зборів членів кооперативу та засновників СВК ім. Котовського від 20 серпня 2013 року та витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 08 серпня 2014 року.

За таких обставин, 28 жовтня 2014 року виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.3 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема п.3 ч.1 ст.49 та направив виконавчий лист голові ліквідаційної комісії для включення його до ліквідаційного балансу СВК ім. Косовського.

Не погоджуючись з вказаними діями та постановою позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при прийнятті оскарженої постанови діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження»від 04 листопада 2010 року№2677-VІ (Закон №2677).

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Відповідно до Закону України "Про державну виконавчу службу" примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, районних, міських (міст обласного значення), районних в містах відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції (ст. 2 Закону №2677).

Частиною 1 ст. 25 вказаного Закону передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 67 Закону №2677 у разі ліквідації боржника - юридичної особи виконавчий документ надсилається ліквідаційній комісії (ліквідатору) для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення у встановленому законом порядку. У разі надходження виконавчого документа до ліквідаційної комісії (ліквідатора) арешт з майна боржника знімається за постановою державного виконавця, затвердженою начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону №2677 у разі якщо виконавчий документ надіслано ліквідаційній комісії (ліквідатору), виконавче провадження підлягає закінченню.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що усі виконавчі дії державним виконавцем проведені відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження", а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 26 січня 2015 року .

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Біла Л.М.

Гонтарук В. М.