Справа № 216/8336/14-а
Суддя: Мазурчак В. М.
Дата ухвалення: 2015-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер (справа №) 216/8336/14-а
Номер провадження у суді 2-а/216/21/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2015 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Мазурчака В.М.,

при секретарі судового засідання Романів Н.Є.,

за участю:

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора дорожньо-патрульної служби взводу з ОСН № 3 РДПС УДАІ УМВС України в Чернігівській області Пац Михайла Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач просила визнати протиправною та скасувати постанову інспектора дорожньо-патрульної служби взводу з ОСН № 3 РДПС УДАІ УМВС України в Чернігівській області Пац Михайла Миколайовича серії ПС1 №901784 від 29.10.2014 року у справі про адміністративне правопорушення, вчиненого ОСОБА_2.

Серед іншого, позов мотивовано тим, що вона є власником транспортного засобу, який був зупинений відповідачем, однак саме вона в цей момент не перебувала за кермом, а тому її притягнуто до відповідальності незаконно. Дану обставину вона зазначала при складенні протоколу.

Вважає, що стаття 14-1 КУпАП не поширюється на неї як власника автомобіля, оскільки не було фіксації правопорушення працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами. Відповідач зафіксував порушення відповідним засобом, який працював у ручному режимі. Відповідно до статті 122 КУпАП до відповідальності притягується особа, яка керує, тобто є водієм транспортного засобу.

Позивач у судовому засіданні наполягала на задоволенні позову, зазначила що за кермом перебувала її колега, а не вона.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав письмове заперечення разом із відеозаписом правопорушення. Просив відмовити у задоволенні позову, оскільки позивач правомірно притягнута до відповідальності, щодо тієї чи іншої особи водія зазначив, що водієм була саме позивач.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, як окремо так і взаємний їх зв'язок, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, крім іншого, перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Відповідно до ст. 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом. Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.14-1 КУпАП (Відповідальність власників (співвласників) транспортних засобів) до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

Оскільки сторони спору визнають, що спеціальний технічний засіб, яким відповідач зафіксував правопорушення, працював у ручному режимі, то дана стаття не поширюється на спірні правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП (Перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху) перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, дана норма встановлює відповідальність водіїв, а не власників.

Відповідач в силу свого обов'язку доказування у даній категорії справ не довів жодними належними та допустимими доказами факт керування позивачем транспортним засобом. Зокрема, ні показів свідків, ні відеозапису, ні інших доказів у підтвердження того, що саме позивач був водієм транспортного засобу суду не надано.

Інші доводи сторін не впливають на рішення суду по суті за наявності викладеного вище.

Відповідно до ст.162 КАСУ місцевому загальному суду як адміністративному суду не належить повноваження закривати справу. Права позивача слід відновити шляхом визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень та його скасування.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до інспектора дорожньо-патрульної служби взводу з ОСН № 3 РДПС УДАІ УМВС України в Чернігівській області Пац Михайла Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора дорожньо-патрульної служби взводу з ОСН № 3 РДПС УДАІ УМВС України в Чернігівській області Пац Михайла Миколайовича серії ПС1 №901784 від 29.10.2014 року у справі про адміністративне правопорушення, вчиненого ОСОБА_2.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судові витрати у виді судового збору у розмірі 73 (сімдеят три) гривні 03 копійки.

Відповідно до ст.171-2 Кодексу адміністративного судочинства України постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст складено 26 січня 2015 року.

Суддя Мазурчак В.М.