Справа № 127/16247/14-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/16247/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Овсюк Є.М.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

15 січня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Матохнюка Д.Б.

за участю секретаря судового засідання: Лозінській Н.В.

за участю представників сторін:

Позивач: ОСОБА_2

Представник позивача: ОСОБА_3

Представник позивача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці про поновлення виплати пенсії ,

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась ОСОБА_2 з позовом управління Пенсійного фонду України в м. Вінниця з позовом про поновлення виплати пенсії.

10 листопада 2014 року Вінницький міський суд Вінницької області позов задовольнив.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. Позивач також подала апеляційну скаргу в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції від 10.11.2014 року в частині відмови у задоволенні позову з 20.07.2012 року по 17.12.2012 року та постановити нову постанову, якою задовольнити позов в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач та представники позивача заперечили проти доводів викладених в апеляційній скарзі відповідача та просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явився.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити скасувавши в частині постанову суду першої інстанції та ухваливши в цій частині нову постанову, виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи та підтвердилось при апеляційному розгляді, ОСОБА_2 працювала в Центральному конструкторському бюро інформаційної техніки як державному бюджетному науковому підприємстві з 23.04.1970 року по 12.05.1989 року на різних посадах та займалась науковими дослідженнями, розробкою, проектуванням та впровадженням у виробництво засобів відображення інформації для різних систем управління.

20.12.2004 року позивачу була призначена пенсія наукового працівника відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність".

08.08.2011 року пенсію ОСОБА_2 було переведено з наукової на пенсію по віку згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

20.07.2012 року позивач звернулася до управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці з заявою про поновлення виплати призначеної в 2004 році пенсії наукового працівника. Однак управлінням Пенсійного фонду України в м.Вінниця відповідь була надана з порушенням терміну надання офіційного повідомлення про прийняття або відмову у прийнятті заяви поданої 20.07.2012 року про переведення на наукову пенсію.

Згідно з довідкою ВАТ «Інфракон» від 17 грудня 2004 року № 01/185 ВАТ «Інфракон» створений 26 червня 1969 року як Центральне конструкторське бюро інформаційної техніки (ЦКБІТ) з статусом Державного наукового підприємства, в подальшому реорганізовано 12 травня 1989 року в Центральний науково-дослідний інститут (ЦНДІ) «Інфракон», який шляхом кооперації 25 травня 1994 року перетворений у відкрите акціонерне товариство (ВАТ) «Інфракон», як державне підприємство існувало до 29 червня 1995 року, вся діяльність підрозділів, де працювала позивач була складовою частиною науково-дослідних робіт, що виконувались підприємством.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що управлінням Пенсійного фонду України в м. Вінниці неправомірно відмовлено позивачу в переведенні з пенсії по віку на наукову пенсію згідно Закону України «Про наукову і наукову технічну діяльність» з врахуванням причин поважності пропуску звернення до суду в межах шестимісячного строку.

Колегія суду погоджується з таким висновком і зазначає наступне.

Відповідно до вимог статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує трудовий стаж є трудова книжка. Підтвердження трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 3 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», яке затверджене постановою Кабінету Міністрів від 12 серпня 1993 року № 657, для підтвердження стажу приймаються довідки, виписки із наказів та інші документи лише у випадку відсутності трудової книжки або коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи.

08 серпня 2011 року на підставі поданої позивачем заяви пенсію переведено з наукової на пенсію по віку згідно Закону України «Про загальнообов'якове державне пенсійне страхування».

Згідно з статтею 1 ЗУ «Про наукову і науково-технічну діяльність» науково-дослідна (науково-технічна) установа це юридична особа незалежно від форм власності, що створена в установленому законодавством порядку, для якої наукова або науково-технічна діяльність є основною і становить понад 70 відсотків загального річного обсягу виконаних робіт.

З 01 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» за № 1316-1V від 20 листопада 2003 року. Дія цього Закону розповсюджується на осіб, яким пенсія була призначена до набрання ним чинності, і він зобов'язує провести перерахунок раніше призначених пенсій відповідно до вимог зазначеного Закону.

Відповідно до вимог статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» в новій редакції, держава встановлює для наукових працівників, які мають необхідний стаж наукової роботи, пенсії на рівні, що забезпечує престижність наукової праці та стимулює систематичне оновлення наукових кадрів. В цій статті передбачено новий порядок обчислення суми пенсії науковим працівникам. Пенсії науковим працівникам призначаються у розмірі 80 відсотків від сум заробітної плати наукового працівника, яка визначається відповідно до вимог частини 2 статті 23 цього Закону та статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та на яку відповідно до законодавства нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад стаж наукової роботи, визначений частиною 2 статті 24 цього Закону, пенсія збільшується на 1% заробітної плати, але не може бути більше 90% середньомісячної заробітної плати. Положення цієї статті, тобто зміни щодо розміру пенсії наукових працівників, поширюються також на пенсіонерів із числа наукових працівників, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом та які мають стаж наукової роботи, передбачений цією статтею.

Пенсія науковому працівнику призначається при досягненні пенсійного віку за наявності стажу роботи жінкам не менше 20 років, у тому числі стажу наукової роботи не менше 15 років. Отже, внесені зміни не скасовують право пенсіонерів на вже призначену пенсію наукового працівника, оскільки згідно статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, а конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При цьому, згідно з пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України за № 1316-ІV від 20 листопада 2003 року Кабінету Міністрів України протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим Законом належало забезпечити проведення перерахунку раніше призначених пенсій відповідно до вимог цього Закону.

Відповідно до Переліку посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 257 від 04 березня 2004 року такі посади як головний конструктор (інженер, технолог тощо) та їх заступники з основного напряму діяльності наукової установи, організації; провідний конструктор (інженер, технолог тощо) з основного напряму діяльності наукової установи, організації; керівник (завідуючий, начальник), заступники керівника (завідуючого, начальника), головний конструктор (інженер, технолог тощо), провідний конструктор (інженер, технолог тощо) наукового підрозділу (відділення, відділу, комплексу, центру, лабораторії, сектору, бюро, групи); головний інженер (конструктор, технолог, архітектор) проекту відносяться до Переліку посад, затверджених вищевказаною постановою КМ України.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність у позивача права на поновлення виплати пенсії. Проте, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає за необхідне вказати на те, що суд першої інстанції, дійшовши обґрунтованого висновку про законність вимог позивача на поновлення виплати призначеної в 2004 році пенсії наукового працівника, помилково застосував норми процесуального права, а саме, задовольняючи позов в частині поновлення виплати пенсії за віком як наукового працівника відповідно до ст.24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" не вірно визначив початок періоду, за який порушене право позивача підлягає відновленню.

Враховуючи вищевикладене, право позивача на поновлення виплати пенсії підлягає захисту з 20.07.2012 року, оскільки позивач 20 липня 2012 року звернулася до управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці з заявою про поновлення виплати призначеної в 2004 році пенсії наукового працівника на підставі документів, які зберігаються в матеріалах пенсійної справи.

Крім цього, як встановлено судом апеляційної інстанції позивачем вживались всі необхідні засоби для вирішення спору в позасудовому порядку. Отримавши відповідні відмови, позивач в межах шестимісячного строку 12.12.2013 року звернулась до суду, а саме питання про поновлення ОСОБА_2 виплати пенсії за віком як наукового працівника відповідно до ст.24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" вже було предметом судового розгляду і постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.01.2014 року позов позивача про поновлення виплати пенсії як наукового працівника задоволено. Відповідно до ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02.04.2014 року постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 29.01.2014 року набула законної сили.

Згідно ст.46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком".

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 -підлягає задоволенню, а апеляційна скарга управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці - залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці про поновлення виплати пенсії скасувати в частині періоду здійснення перерахунку і виплати пенсії. В цій частині позов задовольнити за період з 20.07.2012 року по 17.06.2013 року.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 20 січня 2015 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М.

Матохнюк Д.Б.