Справа № 569/17930/14-а
Суддя: Музичук Н.Ю. Н. Ю.
Дата ухвалення: 2014-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2014 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі суддi Музичук Н.Ю., pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в мiстi Рiвне в порядку письмового провадження спpаву за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в місті Рівне про визнання дій протиправними та зобов'язання до проведення перерахунку пенсії та виплати пенсії за віком по Закону України «Про державну службу», -

В С Т А Н О В И В :

12 Листопада 2014 року ОСОБА_2 звернулась в Рівненський міський суд із позовом визнання дій Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне неправомірними щодо відмови та зобов'язання до проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 починаючи із 01.11.2014 року, з врахуванням одержаних сум виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної для вирішення соціально-побутових питань, виплат пов'язаних із індексацією заробітної плати працівників, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування згідно довідки від 29.10.2014 року № 189, виходячи із розміру 81% заробітної плати.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Рівне та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу". Згідно з вимогами статті 37 вказаного Закону України від 16 грудня 1993 року № З 723-XII "Про державну службу", їй призначена пенсія державного службовця із розрахунку 81% заробітної плати, враховуючи, що загальний страховий стаж становив 35 років 09 місяців 22 дні, стаж державної служби 11 років 07 місяців 12 днів.

31 Жовтня 2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок її пенсії із врахуванням одержаних сум виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної для вирішення соціально-побутових питань, виплат пов'язаних із індексацією заробітної плати та винагороди державного службовця за безперервну працю, виходячи із розміру 81% заробітної плати згідно довідки УПФ України в м. Рівне від 29.10.2014 року № 189.

Листом від 06.11.2014 року за № 449/10 УПФ України в м. Рівне було повідомлено, що в проведенні перерахунку відмовлено з посиланням на те, що порядок та умови визначення розміру заробітної плати для обчислення пенсії державним службовцям визначено постановою Кабінету міністрів України від 31 травня 2000 року за №865 "Про деякі питання вдосконалення розмірів заробітку для обчислення пенсії", відповідно до п.5 якої форма довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики України.

Позивач вважає, що дії Управління є протиправними, такими, що ґрунтуються на припущеннях а не нормах чинного законодавства, тому просить визнати дії Управління неправомірними щодо відмови перерахунку та виплати пенсії що враховується при призначенні пенсії, зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне здійснити перерахунок та виплатити пенсію із розрахунку 81% від сум заробітної плати, починаючи з 01 листопада 2014 року.

Згідно письмових заперечень відповідача на адміністративний позов вбачається, що УПФ України в м. Рівне позовні вимоги не визнає, враховуючи що пенсія позивачки призначена правильно, згідно положень ст.ст.33, 37 Закону України «Про державну службу» та Постанови КМ України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії». Чинним законодавством не регламентовано врахування при обчисленні пенсії матеріальної допомоги та суми виплат, пов'язаних із індексацією заробітної плати працівників, вони не є складовими заробітної плати, які враховуються при обчисленні пенсії державного службовця. Посилання позивача на Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закон України «Про пенсійне забезпечення» вважає необґрунтованим. Просить в задоволенні позову відмовити з викладених в запереченні підстав.

Позивач ОСОБА_2, просить розглянути справу в порядку письмового провадження без його участі, позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача, Управління пенсійного фонду України в місті Рівне, в судове засідання не з'явився, згідно наданої заяви просить розглянути справу без його участі в порядку письмового провадження.

Враховуючи те, що позивач і відповідач заявили клопотання про розгляд справи у її відсутності, в судове засідання не з'явились, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наданих суду письмових доказів п письмовому провадженні, відповідно положень ч. 6 ст. 128 КАС України.

Суд, всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Рівне і з 14 грудня 2010 року призначено пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" в редакції, чинній до 01 жовтня 2011 року, з урахуванням норм ст. 21 Закону України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні".

За документами пенсійної справи страховий стаж ОСОБА_2 становить 35 років 09 місяців 22 дні, в тому числі стаж державної служби - 11 років 07 місяців 12 днів.

31 Жовтня 2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок її пенсії із врахуванням одержаних сум виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної для вирішення соціально-побутових питань, виплат пов'язаних із індексацією заробітної плати та винагороди державного службовця за безперервну працю, виходячи із розміру 81% заробітної плати згідно довідки УПФ України в м. Рівне від 29.10.2014 року № 189.

Листом від 06.11.2014 року за № 449/10 УПФ України в м. Рівне було повідомлено, що в проведенні перерахунку відмовлено з посиланням на те, що порядок та умови визначення розміру заробітної плати для обчислення пенсії державним службовцям визначено постановою Кабінету міністрів України від 31 травня 2000 року за №865 "Про деякі питання вдосконалення розмірів заробітку для обчислення пенсії", відповідно до п.5 якої форма довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики України. Підстави для перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та сум виплат, пов'язаних із індексацією заробітної плати, згідно довідки №189 від 29.10.2014 року, виданою УПФУ в м. Рівне, відсутні.

Суд вважає такі дії УПФ у м. Рівне неправомірними з наступних підстав.

Як встановлено, пенсія ОСОБА_2 призначена за нормами Закону України "Про державну службу" в редакції до 01 жовтня 2011 року, відповідно до якої на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначалась в розмірі 80 % від суми їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

У рішенні від 5 квітня 2001 року Конституційний Суд України зазначив, що Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

За чинним законодавством, перерахунок пенсії - це процедура повторної оцінки розміру вже призначеної пенсії у зв'язку зі зміною обставин, наданням нових документів, прийняттям нових законодавчих актів, зміни соціальних стандартів тощо.

Підставою для індивідуального перерахунку може бути додатково надані документи, які дають право на подальший перегляд розміру виплачуваної пенсії. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №1566/11846 від 27 грудня 2005.

Громадяни, згідно зі ст. 46 Конституції України, мають право на соціальний захист, що гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Статтею 8 Конституції України проголошено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. В силу ст. ст. 22, 64 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Конституційні права та свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до вимог статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу» на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

При вирішенні спору суд приймає до уваги, що ч.2 ст. 33 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95ВР "Про оплату праці" (далі Закон №108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону №108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Відповідно п. 2.3.3 ст. 2 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004р. № 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01.2004р. за № 114/8713, матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом) входить до складу фонду оплати праці.

Згідно ч.6 ст. 95 КЗпП України, заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до с. 33 Закону України «Про оплату праці», у період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації, згідно із чинним законодавством.

Згідно Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІ від 03.07.1991 року передбачено, що об'єктом індексації грошових доходів населення є в тому числі заробітна плата, підстави для індексації грошових доходів населення наявні у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка, те що індексація грошових доходів працюючого населення проводиться за основним місцем роботи, відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення , затвердженого постановою КМ України від 17.07.2003 року №1078.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, чинне законодавство як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, та матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, входила до системи оплати праці державного службовця.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати,, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України в місті Рівне зробити перерахунок та виплачувати їй пенсію з урахуванням одержаних матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, є доведеними і обґрунтованими.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доводи відповідача спростовуються встановленими судом обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доводи відповідача спростовуються встановленими судом обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та наведеними нормативними актами чинного законодавства.

Протилежного відповідач не довів, а тому суд визнає дії Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне неправомірними.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 7, 9, 18, 71, 72, 79, 86, 122, 158-163, 167, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у місті Рівному щодо відмови ОСОБА_2 в перерахунку пенсії по віку по Закону України «Про державну службу» з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у місті Рівному здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_2 пенсії за віком по Закону України «Про державну службу» у розмірі 81% заробітної плати з урахуванням отриманих сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, та сум індексації заробітної плати, відповідно довідки від 29.10.2014 року №189, починаючи із 01 листопада 2014 року.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, відповідно до частини 3 статті 160 КАС України, а також прийняття постанови в письмовому провадженні - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо була подана апеляційна скарга судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Рівненського міського суду Н.Ю. Музичук