Справа № 2а/0270/1179/11
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" грудня 2014 р. м. Київ К/9991/58088/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргуТростянецької об'єднаної державної податкової інспекції у Вінницькій області

на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18.08.2011

у справі №2а/0270/1179/11

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Тростянецької об'єднаної державної податкової інспекції у Вінницькій області

про визнання протиправними та скасування рішень про застосування штрафних санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 04.05.2011 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18.08.2011 постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 04.05.2011 скасовано, прийнято нову про часткове задоволення позову. Визнано протиправним та скасовано рішення Тростянецької ОДПІ № від 25.11.2010. в решті позову відмовлено.

У справі відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача, у якій ставиться питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції та залишення в силі рішення суду першої інстанції, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судових рішеннях, в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Відповідачем проведено перевірку кафе-бару, що належить позивачу, щодо дотримання останнім порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, за результатами якої складено акт №1179/02/32/23/НОМЕР_1 від 04.11.2010.

За висновками акта перевірки позивачем допущено порушення п.п. 1, 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та п.2.6 Положення «Про ведення касових операцій в національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004. № 637.

На підставі акта перевірки 25.11.2010 відповідачем прийняті рішення № про застосування відповідальності передбаченої Указом Президента України «Про застосування фінансових санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» №436/95 від 12.06.1995 у вигляді штрафних санкцій в сумі 124153 грн. та № про застосування відповідальності передбаченої п.1 ст.17, ст.22 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у вигляді штрафних санкцій в сумі 1250 грн.

За змістом статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (у редакції чинній на виникнення спірних правовідносин), суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані, зокрема: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок (пункт 1); забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня (пункт 13).

Безумовний обов'язок забезпечувати виконання приписів статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» щодо проведення розрахункової операції з застосуванням зареєстрованого, опломбованого у встановленому порядку та переведеного у фіскальний режими роботи реєстратора розрахункових операцій, забезпечення відповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в поточному «Х» звіті РРО, покладено на суб'єктів підприємницької діяльності.

Невиконання зазначених вимог є підставою для застосування відповідальності передбаченої ч.1 ст.17, ст.22 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», у зв??язку з чим висновки суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині скасування рішення податкового органу № від 25.11.2010 є правильними.

Щодо застосованих рішенням № від 25.11.2010 санкцій за порушення правил оприбуткування готівки, то судова колегія не може погодитись з висновками суду апеляційної інстанції про наявність підстав для його скасування в цілому.

Визначення порядку ведення касових операцій для банків, інших фінансових установ, підприємств і організацій віднесено до повноважень НБУ (пункт 6 статті 33 Закону України від 20 травня 1999 року № 679-XIV «Про Національний банк України»).

Постановою НБУ від 15 грудня 2004 року № 637 затверджено зазначене Положення. Згідно з абзацом третім пункту 2.6 Положення у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням розрахункової книги оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних розрахункової книги).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), пункту 1.2 Положення КОРО - прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Пунктом 1 Указу Президента України від 12.06.1995 №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються НБУ, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Таким чином, у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО та відображення на їх підставі готівки у КОРО. Невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність (абзац третій пункту 1 Указу № 436/95).

При цьому правильними є висновок суду апеляційної інстанції, що фінансові санкції, застосовані на підставі абзацу 5 п.1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за по рушення норм з регулювання обігу готівки» № 436/95 від 12.06.1995, в розумінні ст.238, 239 Господарського кодексу України є адміністративно-господарськими санкціями, застосування яких можливе лише в межах строків встановлених ст.250 Господарського кодексу України.

Однак, з висновками суду апеляційної інстанції про неможливість визнати протиправним рішення податкового органу в якій сумі, з тих підстав, що суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб?єкта владних повноважень, суд касаційної інстанції погодитись не може.

Наслідком встановлення судом невідповідності частини рішення суб'єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства є визнання такого акта частково протиправним, при умові, що цю частину може бути ідентифіковано (виокремлено, названо) та що без неї оспорюваний акт в іншій частині (частинах) не втрачає свою цілісність, значення. Зокрема, частково протиправним можна визнати якусь частину, пункт, речення рішення або рішення в частині нарахування певної суми окремого виду податку чи збору, накладення штрафних (фінансових) санкцій в якійсь сумі.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що оприбуткування готівки за період з 16.12.2008 по 03.11.2010 позивачем не здійснювалось, що підтверджується книгою обліку розрахункових операцій №020000713, яка не містить відповідних записів за цей період, при цьому загальна сума не оприбуткованої готівки становить 24830 грн.

У зв?язку з чим суду апеляційної інстанції необхідно було встановити суму неприбуткованої позивачем готівки за період, що знаходиться в межах строків встановлених ст.250 ГК України, та виходячи з встановленої суми визначити розмір штрафних санкцій передбачених абз. 5 п.1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за по рушення норм з регулювання обігу готівки» № 436/95 від 12.06.1995.

Порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, згідно з ч. 2 ст. 227 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судового рішення і направлення справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 222, 223, 227, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Тростянецької об'єднаної державної податкової інспекції у Вінницькій області задовольнити частково.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18.08.2011 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.В.Ланченко

Судді Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун