Справа № 539/4249/14-а
Суддя: Яценко В. В.
Дата ухвалення: 2015-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/4249/14-а
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.01.2015 Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Яценка В. В.

при секретарі Ануфрієвій Н.М.,

розглянувши у вікритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни справу за позовом ОСОБА_1 до УПФУ в м.Лубни та Лубенському районі про визнання дій не праволмірними та зобов"язання провести перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Лубнах та Лубенському районі Полтавської області про визнання дій не праволмірними та зобов"язання провести перерахунок пенсії.

У позові вказав, що він являється учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1- ї категорії та інвалідом ІІ групи. Інвалідність виникла внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням військового обов`язку по ліквідації аварії на ЧАЕС. Отримує пенсію по інвалідності через УПФУ в м.Лубнах та Лубенському районі.

З 13.10.1983 року працював на Полтавському обласному проізводственному об"єднанні "Битрадіотехніка" , яке в даний час є ТТЦ "Електрон" напосаді водія звідки 01.06.1986 року був призваний на військові збори та направлений на роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, де працював з 08.06.1986 року, що підтверджується архівною довідкою від 27.02.2012 року № 65567 по 09.09.1986 року. Після виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС він знову повернувся до попереднього місця роботи, де після повернення йому була нарахована та виплачена заробітна плата за роботу по ліквідації наслідків на ЧАЕС.

На даному підприємстві він працював до 03.11.1989 року, після чого був переведений в Полтавське підприємство "Медтехніка".

Маючи захворювання яке отримав під час виконання обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС отримав 2 групу інвалідності 22.11.2010 року і отримував та отримую пенсію через Управління пенсійного фонду України в м.Лубни та Лубенському районі.

23.11.2011 року було прийнято постанову КМУ №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». З приводу отримання довідки про заробітну плату за час перебування на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС для подачі її до УПФУ в м.Лубнах та Лубенському районі він звернувся до ВАТ Лубенський м"ясокомбінат, звідки призивався на роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, так як йому стало відомо, що заробітна плата на підприємстві за роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС була йому нарахована та виплачена без врахування документів які на той час були під грифом таємно та для службового користування, і діяли на той час.

З приводу перерахування йому заробітної плати за час перебування на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та видачі довідки для подачі її до УПФ України в м.Лубнах та Лубенському районі він звернувся до ТТЦ "Електрон" де йому така довідка №45 від 040.11.2014 року була видана з урахуванням нормативних документів які діяли на час його перебування на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

З даною довідкою він 04.11.2014 року звернувся до УПФУ в м.Лубнах та Лубенському районі з приводу перерахунку та виплати йому пенсії , але 12.11.2014 року він отримав лист за № 129/К-02, яким йому було відмовлено в перерахунку пенсії .

На підставі викладеного позивач прохає суд постановити рішення, яким визнати дії УПФУ у м.Лубнах та Лубенському районі Полтавської області, щодо відмови у перерахунку та виплати йому пенсії відповідно до довідки від 04.11.2014 року протиправними, та зобов"язати УПФУ в м.Лубнах та Лубенському районі перерахувати та виплачувати йому ОСОБА_1 пенсію відповідно до довідки № 45 від 04.11.2014 року починаючи з 04.11.2014 року з урахуванням сплаченого.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю, прохав їх задовольнити .

Представник відповідача - управління Пенсійного фонду України в м.Лубнах та Лубенському районі Кока Т.В. в судовому засіданні позовні вимоги позивача ОСОБА_1 не визнала, прохала відмовити в їх задоволенні.

Заслухавши учасників судового процесу, розглянувши подані документи та матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що позивач являючись ліквідатором аварії на ЧАЕС 1 ї категорії , маючи ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з виконанням обовязків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безстроково (а.с.13), отримує пенсію по інвалідності через УПФУ в м.Лубнах та Лубенському районі.

04.11.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в м.Лубнах та Лубенському районі з приводу перерахунку та виплати йому пенсії , але 04.11.2014 року він отримав лист за № 129/К-02, яким йому було відмовлено в перерахунку пенсії.

Відповідно до архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України № 65567 від 27.02.2012 року позивач ОСОБА_1 у період з 01.06.1986 року по 09.09.1986 року , у складі в/ч 61610 виконував спеціальні роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно довідки№ 45 від 04.11.2014 року ОСОБА_2 за роботу в населених пунктах зони відчуження ( військові збори) по ЛНА на ЧАЕС з 01.06.1986 року по 09.09.1986 року за місцем роботи розрахункова тарифна ставка 1.46 крб., перерахована заробітна плата у сумі 5412,76 крб. з урахуванням коефіцієнта 2;4 відповідно до Постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 "про умови оплати праці та матеріального забезпечення робітників підприємств, зайнятих на роботах, пов"язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС" та Постанови КМУ від 22.09.04 р. № 1240 "Оплата за підвищеними посадовими окладами (тарифними ставками)по зонах небезпеки провадиться , виходячи з встановленого у зоні відчуження 6-годинного робочого дня та 6-денного (36 - годинного) робочого тижня". Заробітна плата за 3 місяці із 01.06.1986 р. по 31.08.1986 р. 5412,76 крб. Для призначення державної пенсії проведено розрахунок 5412,76 крб.+400 крб.=5812,76 крб./3 місяці =1937,58 крб.Донарахуванню підлягає сума 4586,66 крб.

Перерахунок здійснений на підставі заяви позивача у звязку з розсекреченням нормативних актів за період роботи позивача по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 01.06.1986 року по 09.09.1986 року, з урахуванням: пункту 7 постанови Кабінету міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року, відповідно до якого за роботу у зоні 3 оплата встановлена у чотирьохкратному розмірі окладу зверх середньомісячного заробітку, який зберігається за місцем постійної роботи; постанови Ради міністрів СРСР та ВЦРПС № 655-195 від 5 червня 1986 року(підвищення тарифної ставки на 100%), постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок від 10 червня 1986 року № 207-7 (максимальний розмір премії 60% на кратну оплату праці), постанови Ради Міністрів СРСР № 524-156 від 07 травня 1986 року, часова ставка перерахована у відповідності до роз"яснень Держкомпраці СРСР та секретаріату ВЦРПС від 16.01.1969 року № 1/2.

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до наступного.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення встановлено Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року N 796-XII. ( далі - Закон № 796).

Згідно ч. 1 ст. 54 Закону № 796 пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

На виконання делегованих повноважень Кабінет Міністрів України 23.11.2011 року прийняв постанову № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до п. 2 якої зобов`язано Пенсійний фонд України забезпечити здійснення перерахунку пенсій, призначених особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до набрання чинності цією постановою, за матеріалами пенсійних справ.

Згідно п. 1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210, цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 01.06.1986 року до 09.09.1986 року, що підтверджується наданими довідками та не оспорюється сторонами.

Згідно ч. 3 п. 4 Порядку, у разі, коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Відповідно до ч. 7 Порядку, пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Згідно ч. 7 Порядку призначення пенсії із заробітної плати, одержаної за роботу за межами зони відчуження, провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У листі Міністерства праці та соціальної політики України від 13 квітня 2001 року № 03-3/1652-018-2 «Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 років осіб, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» зазначено, що листом Держкомпраці УРСР від 13 червня 1989 року № 10-769 повідомлено, що Рада Міністрів СРСР зняла гриф «секретно» з постанов ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 524-156, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 року № 665-195, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29 грудня 1987 року № 1497-378, розпоряджень від 3 вересня 1986 року № 1767-рс і від 11 грудня 1986 р. № 2488-рс. Повідомлялось також, що розсекречуються прийняті до виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 8 травня 1986 року №168-5, від 10 червня 1986 р. №207-7, розпорядження Ради Міністрів УРСР від 10 вересня 1986 року №530-рс, від 16 грудня 1986 року №694-рс, від 6 січня 1988 р. №12-рс та листи Держкомпраці УРСР, якими доводились зазначені рішення Ради Міністрів УРСР: № 4с від 9 травня 1986 року, №58с від 11 червня 1986 року, №132с від 16 вересня 1986 року, №179с від 25 грудня 1986 року, №8с від 22 січня 1988 року. Знято гриф секретності з низки інших нормативних актів, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Постанова Кабінету Міністрів СРСР та ВЦРПС «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення, працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища» від 5 жовтня 1986 року № 665-195 передбачає встановлення за працівниками, направленими для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища, збереження середньої заробітної плати.

Оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року N 207-7 (абзац четвертий пункту 1 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року № 665-195) провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), понад середньомісячну заробітну плату, виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.

Таким чином підприємством ТТЦ "Електрон" вірно визначена кратність із врахуванням розсекреченої постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року N207-7.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 р. №665-195 «Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 р. № 207-7) оплата праці працівників підприємств, організацій і установ (надалі - підприємств), розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна провадитись з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 р. № 964 - у III, II, I зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством.

Пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 524-156 «Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС» передбачено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств і організацій, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 100%.

Відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Встановлені граничні розміри премій було дозволено підвищувати до 60 % тарифної ставки (окладу) на місяць (підпункт 4 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7).

Виходячи з пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС № 524-156 від 07 травня 1986 року, пунктів 1,4 постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС № 665-195 від 05 червня 1986 року, пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок № 207-7 від 10 червня 1986 року, оплата за роботу у зонах небезпеки провадитися з урахуванням кратності зони небезпеки по тарифній ставці.

Крім того, постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 7 жовтня 1986 року № 153/10-43 встановлено, що працівникам, безпосередньо зайнятим на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, премії, заохочення й винагороди нараховувати відповідно до діючих положень на збільшені, згідно п. 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156 тарифні ставки (відрядні розцінки) і посадові оклади.

Відповідно до положень статті 3 Закону України «Про правонаступництво України» вказані нормативні акти не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України, іншими нормативними актами порядок та умови оплати праці осіб, що приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, не передбачені, у зв`язку з чим вони є діючими на теперішній час.

Таким чином, здійснений перерахунок підприємством ТТЦ "Електрон" відповідає вищезазначеним нормативно-правовим актам.

Зі змісту спірної довідки вбачається, що розрахунок заробітної плати проводився на підставі постанови Ради Міністрів УРСР 10 червня 1986 року № 207-7 та постанови КМУ від 22.09.2004 року № 1240.

Судом не приймаються до уваги заперечення відповідача про відсутність підстав для перерахунку заробітку позивачеві, оскільки зі змісту спірної довідки вбачається, що розрахунок заробітної плати проводився на підставі постанови Ради Міністрів УРСР 10 червня 1986 року № 207-7 та постанови КМУ від 22.09.2004 року № 1240.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідачем на виконання вимог частини 2 статті 71 КАС України не надано суду жодних доказів, що дані, які містяться в довідці № 45 про заробіток позивача, виданої підприємством ТТЦ "Електрон" 04.11.2014 року, містять неправдиві або недостовірні дані.

На підставі викладеного, ст.ст. 3, 19 Конституції України, керуючись ст.ст. 11, 17, 18, 71, 86, 88, 159-163 КАС України, -
П О С Т А Н О В И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати дії Управління ПФУ в м.Лубнах та Лубенському районі Полтавської області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки № 45 від 04.11.2014 року протиправними.

Зобов"язати УПФУ в м.Лубнах та Лубенському районі здійснити перерахунок та сплачувати ОСОБА_1 пенсію відповідно до довідки № 45 від 04.11.2014 року починаючи з 04.11.2014 року з урахуванням сплаченого.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду Яценко В. В.