Справа № 2а-1373/11
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2015-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2015 року Справа № 43704/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Левицької Н.Г., Хобор Р.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційними скаргами Галицького відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради та управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі міста Львова на постанову Галицького районного суду міста Львова від 13 грудня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Галицького відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі міста Львова про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 25.11.2011 року звернувся до суду з позовом до Галицького відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі міста Львова про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок соціальних виплат відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.01.2008 року.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесений до 1 категорії та являється інвалідом ІІІ групи.

Відповідно до ст. 51 цього Закону, особам, що віднесені до 1 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія у розмірі 50 % від мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щомісячно повинна нараховуватись та виплачуватись державна пенсія в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком.

Однак, УПФУ в Галицькому районі м.Львова в порушення норм закону основну та додаткову пенсії нараховував та виплачував у значно меншому розмірі.

Крім цього, він має право на отримання щорічної одноразової допомоги на оздоровлення в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат, однак Галицький ВСЗ УСЗ ДГП ЛМР здійснював виплату такої допомоги в значно меншому розмірі, ніж передбачено ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Також просив стягнути кошти, затрачені на правову допомогу відповідно до ст. 90,94 КАС України.

Ухвалою суду від 30 листопада 2011 року позовні вимоги в частині зобов'язання нарахувати та виплатити позивачу пенсію по інвалідності та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю за період з 01.01.2008 року по 24.05.2011 року залишено без розгляду, а також в частині зобов'язання нарахувати та виплатити щорічну допомогу на оздоровлення за період до 2010 року включно також залишено без розгляду відповідно до вимог ст. 99,100 КАС України.

Постановою Галицького районного суду міста Львова від 13 грудня 2011 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії відповідачів. Зобов'язано УПФУ в Галицькому районі м.Львова здійснити перерахунок та виплату позивачу державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 25.05.2011 року до 13.12.2011 року включно, з врахуванням виплачених сум. Зобов'язано Галицький ВСЗ УСЗ ДГП ЛМР провести відповідачу перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік, відповідно до ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Крім того, стягнуто з Державного бюджету України в користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 500 гривень.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням Галицький відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради та управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі міста Львова подали апеляційні скарги, в яких, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просять скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Галицький ВСЗ УСЗ ДГП ЛМР вказує на те, що судом першої інстанції не враховано, що розмір допомоги на оздоровлення для інвалідів ІІІ групи встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виплачувався в належному розмірі.

УПФУ в Галицькому районі м.Львова зазначає, що судом першої інстанції не враховано постанову Кабінету Міністрів України № 745 «Про встановлення деяких виплат, що фінансуються за рахунок державного бюджету», яка набрала чинності 23.07.2011 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки відсутні клопотання від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційних скарг, вважає за необхідне їх задоволити частково.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, інвалідом ІІІ групи, що підтверджується копією посвідчення, наявною у матеріалах справи та копією довідки МСЕК від 05.08.2010 року.

Згідно ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам 3 групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Статтею 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком.

Частиною третьою ст. 67 цього ж Закону визначено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового прожиткового мінімуму.

Підпунктами 13, 15 пункту 28 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», вносилися зміни до ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які суттєво обмежували зазначений в цій статті розмір державної та додаткової пенсій.

Однак, згідно рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10 -рп/2008 «Законом про Державний бюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об'єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві і як наслідок скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина. У разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх не чинними мають використовуватись окремі закони». Тому внесення змін до ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вказаним рішенням Конституційного Суду України визнано неконституційними.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» обмежено на 2011 рік положення ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». На виконання вказаного Закону прийнято постанову Кабінету Міністрів України № 745 «Про встановлення деяких виплат, що фінансуються за рахунок державного бюджету», яка набрала чинності 23.07.2011 року.

Таким чином, суд першої інстанції невірно прийшов до висновку про задоволення позовних вимог по 13.12.2011 року включно.

Відповідно до ч.4 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щорічна допомога на оздоровлення інвалідам ІІІ групи, захворювання яких пов'язане з наслідками Чорнобильської катастрофи, органами соціального захисту населення виплачується в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» хоча і надано право Кабінету Міністрів України встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах в межах асигнувань передбачених за відповідними бюджетними програмами, однак жодних змін вказаним Законом у ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» внесено не було.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що при визначенні розміру щорічної допомоги на оздоровлення, яка передбачена Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», необхідно керуватися ст.48 цього Закону, а не постановою Кабінету Міністрів України №562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що була чинною на час виплати даної допомоги в 2011 році.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.05.2007 року №790 «Про затвердження типових положень про Головне управління праці та соціального захисту населення обласної, Київської міської, управління праці та соціального захисту населення Севастопольської міської і про управління праці та соціального захисту населення районної, районної у м.Києві та Севастополі державної адміністрації» призначення та виплата соціальної допомоги, компенсації та інших соціальних виплат, установлених законодавством, здійснюється органами праці та соціального захисту населення за місцем проживання їх отримувача. А тому цей обов'язок слід покласти на Галицький відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради.

Що стосується задоволення позовних вимог про стягнення з Державного бюджету України на користь позивача витрат на правову допомогу відповідно до ст.ст. 90, 94 КАС України, то такі підлягають задоволенню, оскільки в матеріалах справи (а.с. 21 - 23) наявними є докази, які підтверджують використання позивачем такого права, зокрема, акт прийому-передачі послуг від 07 листопада 2011 року, рахунок за консультаційно-правові послуги № 0211 від 07.11.2011 року та квитанція про оплату № 857 від 07.11.2011 року у розмірі 500 грн.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційних скарг являються частково суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також має місце невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205 ч. 2, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Галицького відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради та управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі міста Львова задоволити частково.

Постанову Галицького районного суду міста Львова від 13 грудня 2011 року по справі №2а-1373/11 скасувати, та постановити нову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова в частині відмови у здійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 25.05.2011 року по 22.07.2011 року включно протиправними.

Визнати дії Галицького відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 у проведені перерахунку та виплати недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік у відповідності до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» протиправними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 25.05.2011 року і до 22.07.2011 року включно, з урахуванням виплачених сум.

Зобов'язати Галицький відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік, відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, визначеного на день виплати допомоги, в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат, з врахуванням виплачених сум.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 500 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

Судді Н.Г. Левицька

Р.Б. Хобор