Справа № 335/10544/14-а
Суддя: Макаров В. О.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

21 січня 2015 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Макарова В.О., при секретарі Гончаренко М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Громадської організації „Спільна справа-Рідний край" до Запорізької міської ради в особі Запорізького міського голови Сін Олександра Ченсановича, заступника директора департаменту житлово-комунального господарства Запорізької міської ради ОСОБА_4 про визнання нечинним та скасування розпорядження Запорізького міського голови № 1719к від 24.12.2012 року,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Громадська організація „Спільна справа-Рідний край" звернулась до суду із позовом до Запорізької міської ради в особі Запорізького міського голови Сін О.Ч., заступника директора департаменту житлово-комунального господарства Запорізької міської ради ОСОБА_4 про визнання нечинним та скасування розпорядження Запорізького міського голови № 1719к від 24.12.2012 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що листом департаменту житлово-комунального господарства Запорізької міської ради від 05.08.2014 року №ЇЗ-0112, Громадській організації „Спільна справа-Рідний край" було надано копію розпорядження Запорізького міського голови Сін О.Ч. № 1719к від 24.12.2012 року, відповідно до якого ОСОБА_4 призначено з 25.12.2012 року за переведенням на вакантну посаду заступника директора департаменту житлово-комунального господарства Запорізької міської ради.

Однак на думку позивача, вказане вище розпорядження та подальше призначення ОСОБА_4 на посаду заступника директора департаменту житлово-комунального господарства Запорізької міської ради не відповідає чинному законодавству та є таким, що підлягає скасуванню, оскільки відповідачем був порушений порядок оголошення конкурсу на заміщення вакантної посади, а також у зв'язку з тим, що спеціальність та кваліфікація ОСОБА_4 не відповідає основним завданням департаменту житлово-комунального господарства Запорізької міської ради.

За таких обставин, Громадська організація „Спільна справа-Рідний край" просила суд визнати нечинним та скасувати розпорядження Запорізького міського голови Сін О.Ч. № 1719к від 24.12.2012 року.

В судовому засіданні представник позивача Громадської організації „Спільна справа-Рідний край" - Слєсарь О.В. позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача Запорізької міської ради - Маміч І.О. проти позову заперечувала, просила суд в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 також з позовом не погодився, просив в позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 42 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні", статтею 10 Закону України „Про службу в органах місцевого самоврядування" закріплене повноваження міського голови призначати на посади та звільняти з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів. Таке призначення здійснюється на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Згідно ч.2 ст. 10 Закону України „Про службу в органах місцевого самоврядування", проведення конкурсу, випробування та стажування при прийнятті на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється в порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Право на просування по службі відповідно до професійної освіти, результатів роботи та атестації закріплене статтею 9 Закону України „Про службу в органах місцевого самоврядування".

Як зазначено в статті 27 Закону України „Про державну службу", просування по службі державного службовця здійснюється шляхом зайняття більш високої посади на конкурсній основі, крім випадків, коли інше встановлено законами України та Кабінетом Міністрів України, або шляхом присвоєння державному службовцю більш високого рангу.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 01.12.94 року № 804, затверджено Положення про порядок стажування у державних органах, відповідно до якого державний службовець після успішного закінчення стажування може бути переведений на посаду за рішенням керівника відповідного державного органу без конкурсного відбору.

Як вбачається з наданих відповідачем документів, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у 2000 році закінчив Запорізький державний університет з відзнакою і отримав повну вищу освіту за спеціальністю „Облік і аудіт" та здобув кваліфікацію економіста.

Розпорядженням Запорізького міського голови від 29.12.2011 № 4113к, ОСОБА_4 призначено з 30.12.2011 року на вакантну посаду начальника інноваційно-аналітичного відділу департаменту економічного розвитку Запорізької міської ради з посадовим окладом згідно зі штатним розписом з присвоєнням йому 11 рангу посадової особи місцевого самоврядування, як такого, що пройшов за конкурсом.

Згідно наказу департаменту житлово-комунального господарства Запорізької міської ради № 1 від 07.12.2012 року, ОСОБА_4, начальника інноваційно-аналітичного відділу департаменту економічного розвитку міської ради, зараховано на стажування на посаду заступника директора департаменту житлово-комунального господарства Запорізької міської ради з 10.12.2012 року по 24.12.2012 року.

Як вбачається із плану, затвердженого директором департаменту житлово-комунального господарства Запорізької міської ради Порицьким М.М. 07.12.2012 року, ОСОБА_4 з 10.12.2012 року по 24.12.2012 року успішно пройшов стажування на посаду заступника директора департаменту житлово-комунального господарства Запорізької міської ради.

Згідно розпорядженням Запорізького міського голови від 24.12.2012 року №1718к, ОСОБА_4 звільнено з 24.12.2012 року з посади начальника інноваційно-аналітичного відділу департаменту економічного розвитку міської ради за переведенням до департаменту житлово-комунального господарства Запорізької міської ради.

Згідно розпорядженням Запорізького міського голови від 24.12.2012 року №1719к, ОСОБА_4 призначено на посаду заступника директора департаменту житлово-комунального господарства Запорізької міської ради за переведенням.

Отже, суд вважає, що розпорядження міського голови, що оскаржується, видано за наявності відповідних правових підстав, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України.

Крім того, суд зазначає наступне.

Рішенням Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року у справі № 1-9/2009 за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частини першої, десятої статті 59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) дано визначення поняття нормативні та ненормативні акти органів місцевого самоврядування. Відповідно до п. 4 Рішення Конституційного Суду України, до нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію. Ненормативні акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Так, предметом оскарження в даній справі є розпорядження Запорізького міського голови з кадрового питання, тобто акт ненормативного характеру та індивідуальної дії, чинність якого поширюється лише на осіб, яких він стосується.

Зважаючи на правову природу акту органу місцевого самоврядування, розпорядження від 24.12.2012 №1719к прийняте у межах компетенції Запорізького міського голови та не належить до актів, що встановлюють, змінюють або припиняють правовідносини для позивача.

Цей правовий акт стосується лише ОСОБА_4 і ніякою мірою безпосередньо не зачіпає права, свободи та інтереси позивача.

Отже, враховуючи наведені вищі норми чинного законодавства України, суд вважає, що відсутній і предмет спору, оскільки між позивачем та Запорізькою міською радою не існує публічно-правових відносин, в результаті яких порушуються права, свободи чи інтереси Громадської організації „Наша справа-Рідний край".

За змістом ст.ст. 2,3 Кодексу адміністративного судочинства України, до суду з відповідним позовом може звернутися особа, права якої безпосередньо порушені органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими і службовими особами, іншими суб'єктами при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Правові та організаційні засади діяльності громадських організацій визначені Законом України „Про громадські об'єднання" від 22 березня 2012 № 4572-VI (далі - Закон N 4572). Громадська організація - це добровільне об'єднання фізичних осіб для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів (частини перша, третя статті 1 Закону N 4572)..

Конституційний Суд України своїм рішенням від 28.11.2013 року у справі № 1-17/2013 за конституційним зверненням асоціації „Дім авторів музики в Україні" щодо офіційного тлумачення положень пункту 7 частини першої статті 5 Закону України „Про судовий збір" у взаємозв'язку з положеннями пункту „г" частини першої статті 49 Закону України „Про авторське право і суміжні права" встановив, що громадська організація може захищати в суді особисті немайнові та майнові права як своїх членів, так і права та охоронювані законом інтереси інших осіб, які звернулися до неї за таким захистом, лише у випадках, якщо таке повноваження передбачено у її статутних документах та якщо відповідний закон визначає право громадської організації звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших осіб.

Кодексом адміністративного судочинства України, а саме статтею 60, передбачене право Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб звертатися до адміністративного суду із адміністративними позовами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб і брати участь у цих справах тільки у випадках, прямо передбачених законом. Обов'язковою умовою є надання адміністративному суду доказів, які підтверджують наявність поважних причин, що унеможливлюють самостійне звернення цих осіб до адміністративного суду для захисту своїх прав, свобод та інтересів.

Отже, ствердження позивача про порушення прийняттям розпорядження, що оскаржується, конституційного принципу рівного права доступу громадян до державної служби, а також до служби в органах місцевого самоврядування не має під собою правового підґрунтя, оскільки Громадська організація „Спільна справа-Рідний край" не має законодавчо встановлених повноважень щодо представлення інтересів інших осіб.

Згідно зі ст. 104 КАС України, до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Суб'єкт владних повноважень має право звернутися до адміністративного суду у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ч.1. ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктами владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Звернення до суду з позовом особи, якій не належить право вимоги (неналежний позивач), є підставою для відмови у задоволенні такого позову, оскільки права, свободи чи інтереси цієї особи у сфері публічно-правових відносин не порушено.

Отже, з огляду на вищезазначене, а також те, що позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість вимог позивача, а тому в задоволенні позовних вимог Громадської організації „Спільна справа-Рідний край" слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 4, 9, 10, 11, 69, 70, 71, 158-163, 186 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Громадської організації „Спільна справа-Рідний край" до Запорізької міської ради в особі Запорізького міського голови Сін Олександра Ченсановича, заступника директора департаменту житлово-комунального господарства Запорізької міської ради ОСОБА_4 про визнання нечинним та скасування розпорядження Запорізького міського голови № 1719к від 24.12.2012 року - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 26.01.2015 року.

Суддя

Орджонікідзевського

районного суду м. Запоріжжя: В.О. Макаров