Справа № 4042а-5038/11 (2-а/404/4/14)
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 грудня 2014 рокусправа № 4042а-5038/11 (2-а/404/4/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області

на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.03.2014р. у справі № 4042а-5038/11 (2-а/404/4/14)

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області

про визнання протиправними дій та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії та додаткової пенсії по втраті годувальника ,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про визнання протиправними дій відповідача щодо нарахування позивачу пенсії по втраті годувальника, смерть якого пов'язана з виконанням військового обов'язку по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, в менших розмірах, ніж 50% від розміру пенсії, визначеної ст. ст. 50, 54 ЗУ "Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" для потерпілих 1-ї категорії - інвалідів 2-ї групи внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи та про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача у зв'язку з втратою годувальника з розрахунку 50% пенсії, встановленої для ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інваліда 2 групи: державної пенсії - не менше 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», додаткової пенсії - 75% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також щомісячної компенсації за втрату годувальника з розрахунку 50% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 52 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 22.05.2008 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеної ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з вирахуванням раніше проведених виплат.

На обґрунтування позовних вимог зазначалось, що позивач є вдовою учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням робіт із ліквідації наслідків аварії, її чоловіка було визнано інвалідом першої групи. На час смерті чоловіка позивачу було 60 років, вона була непрацездатною та знаходилась на утриманні чоловіка. Згідно з вищевказаним Законом позивачу була призначена пенсія, в зв'язку з втратою годувальника в розмірі 50% пенсії померлого чоловіка, який за життя отримував пенсію нараховану відповідно до ст. 54 Закону "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". 16.11.2010 року вона звернулась із заявою до відповідача щодо перерахунку призначеної пенсії, так як вважала, що нарахування проводиться з порушенням її прав, однак отримала відповідь 03.12.2010 року, в якій їй було повідомлено, що пенсія нараховується відповідно діючого законодавства, та законних підстав для її перерахунку не має.

Ухвалою від 27.01.2011 року позовні вимоги за період з 22.05.2008 року по 07.06.2010року залишено без розгляду у зв'язку із пропуском строку на звернення до суду з адміністративним позовом.

Постановою суду першої інстанції позов задоволено частково; визнано протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку та призначенні ОСОБА_1 пенсії, відповідно до ст.52 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком визначеного ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та зобов'язано відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу щомісячної пенсії у розмірі 50 % від пенсії померлого чоловіка, а саме 50% від 8 мінімальних пенсій за віком та відповідно до ст.52 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком визначеного ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" додаткової пенсії в разі втрати годувальника в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком з 08.06.2010 року до змін в законодавстві, що регулюють призначення цих видів компенсацій, або зміни соціального статусу особи із врахуванням уже проведених раніше виплат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач оскаржив дане рішення в апеляційному порядку. Просить скасувати постанову та прийняти нове рішення про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи і не заперечується сторонами, позивач перебуває на обліку у відповідача з 03.02.2006 року та одержує пенсію уразі втрати годувальника в розмірі фактичних збитків, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильські» катастрофи" померлого інваліда другої групи, щодо якого встановлений причинний зв'язок інвалідності Чорнобильською катастрофою. Розмір такої пенсії обчислений у відповідності до постанов Кабінету Міністрів України. Позивач звернулась 16.11.2010 року до відповідача із заявою про нарахування пенсії у розмірах, встановлених ст.52 , 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", але в перерахунку пенсій 03.12.2010 року позивачу було відмовлено.

Аналіз матеріалів справи та норм права, які регулюють спірні правовідносини, показав наступне.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Частиною третьою статті 54 цього Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок і Чорнобильської катастрофи" визначено, що обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Статтею 37 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

Відповідно до чинної на час правовідносин ст.52 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, віднесеним до членів сім'ї померлого годувальника, призначається щомісячна компенсація в разі втрати годувальника на кожного непрацездатного члена сім'ї, який був на його утриманні, в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком незалежно від пенсії, передбаченої законодавством України.

Позивач має право на призначення та виплату додаткової пенсії у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком незалежно від пенсії, передбаченої законодавством України.

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення даного спору, крім того це право гарантується Конституцією України (ч.2ст.46 Конституції України).

Із змісту ст. 52 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" вбачається, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Згідно з чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Крім того, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань, які встановлені ст.46 Конституції України та ст.52 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " щодо визначення розміру та виплати пенсій.

Згідно з ч.3 ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " у разі збільшення визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії. визначений відповідно до ст.52 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4 розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки таке право декларовано державою, то відповідно держава, через створені нею органи, в даному випадку пенсійні органи, несе обов'язок по своєчасній та повній виплаті пенсії саме у розмірах, які визначені в Законі.

Наявність у позивача права щодо отримання вищезазначеної пенсії у розмірах, які визначені Законом України № 796-ХІІ є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України (ч.2 ст.46 Конституції України).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що розмір пенсії за втратою годувальника має визначатись із розрахунку 50 % від основної державної пенсії по інвалідності, яку повинен отримувати годувальник при житті, розмір якої не може бути нижчим ніж 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в разі втрати годувальника в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком та надав вірну оцінку діям відповідача, зобов'язавши останнього здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії у встановленому Законом розмірі.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Доводи апелянта не спростовують висновків суду. Апеляційна скарга задоволенню не підлягає, постанову суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.. 196, ст. п.1 ч.1 ст.198, п.1 ч.1 ст. 200, ст.ст. 205, 206 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області на постанову Кіровського районного суду м.Кіровограда від 12.03.2014р. у справі № 4042а-5038/11 (2-а/404/4/14) залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м.Кіровограда від 12.03.2014р. у справі №4042а-5038/11 (2-а/404/4/14) залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.254 КАС України та може бути оскаржена згідно зі ст.212 КАС України.

Головуючий: О.А. Проценко

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна

З оригіналом згідно.

Помічник судді: Л.О.Булана