Справа № 826/18966/14
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2015-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

16 січня 2015 року 12:55 справа №826/18966/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Сушия"
доДержавної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сушия" (далі по тексту - позивач, ТОВ "Сушия") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві (далі по тексту - відповідач, ДПІ у Печерському районі), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 01 серпня 2014 року №07.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 грудня 2014 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/18966/14, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 22 грудня 2014 року представник позивача позов вимоги підтримав, на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ДПІ у Печерському районі від 01 серпня 2014 року №07 згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, за порушення статті 185, пунктів 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 201.4, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України ТОВ "Сушия" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 1 834 174,00 грн., у тому числі за основним платежем на 1 467 339,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 366 835,00 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі акта від 08 липня 2014 року №600/26-55-22-07/35266336 "Про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Сушия", , з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2013, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2013" (далі по тексту - акт перевірки).

У висновку акта перевірки встановлено зокрема порушення позивачем статті 185, пунктів 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 201.4, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 1 467 339,00 грн., у тому числі за січень-грудень 2012 року, січень-березень, червень 2013 року.

Зазначене порушення в акті перевірки обґрунтовано неправомірним включенням позивачем до складу податкового кредиту з податку на додану вартість відповідних сум податку по господарським операціям із ТОВ "Фендо", ТОВ "Будівельна компанія "Сварог", ТОВ "Арх-Ательє", ПОГ "Всесвіт-Буд" та ТОВ "Гаст Трейд Сервіс", виходячи з того, що за даними актів про неможливість проведення зустрічної звірки та актів перевірки вказаних контрагентів встановлено порушення ними норм податкового законодавства, укладення ними по ланцюгу постачання правочинів без мети настання реальних наслідків, незнаходження контрагентів за юридичною адресою та відсутність у них необхідних ресурсів для здійснення господарської діяльності.

Вказана інформація, на думку відповідача, свідчить про нереальність господарських операцій ТОВ"Сушия" з ТОВ "Фендо", ТОВ "Будівельна компанія "Сварог", ТОВ "Арх-Ательє", ПОГ "Всесвіт-Буд" та ТОВ "Гаст Трейд Сервіс" та вказує на неможливість формування податкового кредиту з податку на додану вартість на підставі податкових накладних, виписаних вказаними постачальниками.

Позивач не погоджується висновками акта перевірки та прийнятим на їх підставі податковим повідомленням-рішенням, мотивуючи позовні вимоги наступним: позивач не може нести відповідальність за порушення податкової дисципліни постачальниками; контрагенти-постачальники на момент здійснення господарських операцій були зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість; господарські операції підтверджені належним чином оформленими первинними документами та податковими накладними, а придбані товари і послуги використано у межах господарської діяльності підприємства.

Доводи відповідача, викладені в письмовому запереченні проти позову, повністю співпадають з висновками акта перевірки.

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи даний спір, звертає увагу на наступне.

Як зазначив Вищий адміністративний суд України в листі від 02 червня 2011 року №742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій між ТОВ "Сушия" та його контрагентами - ТОВ "Фендо", ТОВ "Будівельна компанія "Сварог", ТОВ "Арх-Ательє", ПОГ "Всесвіт-Буд" та ТОВ "Гаст Трейд Сервіс", мету придбання та обставини використання придбаних товарів/послуг у власній господарській діяльності позивача, встановити спеціальну податкову правосуб'єктність учасників господарської операції (зокрема, чи були платниками податку на додану вартість).

Матеріали справи підтверджують, що між ТОВ "Сушия" (покупець) та ТОВ "Фендо" (постачальник) укладено договір поставки харчових продуктів №36-П, відповідно до якого постачальник зобов'язується здійснювати поставку товару, а покупець зобов'язується приймати і оплачувати поставлений товар; найменування, асортимент, кількість і ціна поставленого товару визначається у відповідних накладних і рахунках фактурах.

Як зазначено в акті перевірки, ТОВ "Фендо" виписало позивачу податкові накладні, датовані січнем-груднем 2012 року, на загальну суму 6 567 086,10 грн., у тому числі податок на додану вартість - 1 094 514,35 грн.

Разом з тим, первинних документів, а саме видатковий накладних та відповідних податкових накладних по операціям із ТОВ "Фендо" позивачем до суду не надано, як і не зазначено про неможливість їх надання.

14 вересня 2012 року між ТОВ "Сушия" (замовник) ТОВ "Будівельна компанія "Сварог" (підрядник) укладено договір підряду №18/09/2012/1, за умовами якого замовник доручає, а підрядник на свій власний ризик здійснює виконання ремонтних та опоряджувальних робіт щодо об'єкта замовника - закладу ресторанного господарства "Сушия", який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 23.

Згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2012 року підрядник виконав обумовлені договором роботи, зокрема демонтажні роботи, улаштування стелі, стін, підлоги, електромонтажні роботи, сантехнічні роботи, роботи з вентиляції та кондиціювання всього на суму 683 829,11 грн.

13 листопада 2012 року між ТОВ "Сушия" (замовник) ТОВ "Будівельна компанія "Сварог" (підрядник) укладено договір підряду №13/11/12, за умовами якого замовник доручає, а підрядник на свій власний ризик здійснює виконання ремонтних та опоряджувальних робіт щодо об'єкта замовника - закладу ресторанного господарства "Сушия", який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Деревянко, 1.

Згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2012 року підрядник виконав обумовлені договором роботи, зокрема демонтажні роботи, улаштування стелі, дверей, електромонтажні роботи, сантехнічні роботи, роботи з вентиляції та кондиціювання всього на суму 696 574,54 грн.

13 грудня 2012 року між ТОВ "Сушия" (замовник) ТОВ "Будівельна компанія "Сварог" (підрядник) укладено договір підряду №13/11/12, за умовами якого замовник доручає, а підрядник на свій власний ризик здійснює виконання ремонтних та опоряджувальних робіт щодо об'єкта замовника - закладу ресторанного господарства "Сушия", який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Горького, 176 ТРЦ "Океан Плаза".

Згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт за березень 2013 року підрядник виконав обумовлені договором роботи, зокрема загальні будівельні роботи з улаштування стелі, стін, дверей, електромонтажні роботи, сантехнічні роботи, роботи з вентиляції та кондиціювання всього на суму 654 587,56 грн.

ТОВ "Будівельна компанія "Сварог" виписало позивачу податкові накладні, датовані вереснем-груднем 2012 року та січнем 2013 року, на загальну суму 532 980,00 грн., у тому числі податок на додану вартість - 481 205,50 грн.

Між ТОВ "Сушия" (замовник) та ТОВ "Арх-Ательє" (підрядник) укладено договори на підрядні роботи від 06 березня 2012 року №ВК-37/12, від 17 квітня 2012 року №ВК-56/12, від 05 липня 2012 року №ВК-130/12 відповідно до яких підрядник зобов'язується на свій ризик, власними та залученими силами і засобами виконати за завданням замовника: комплекс робіт з улаштування системи нагріву та охолодження припливного повітря, систем припливно-витяжної та витяжної вентиляції, з демонтажу-монтажу системи кондиціювання у приміщенні "Сушия" за адресою: м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 10; комплекс робіт з монтажу системи кондиціювання на базі кондиціонера касетного типу Dekker DCSH360R в кількості 2 штук у приміщенні ресторану "Сушия" за адресою: м. Київ, вул. Урицького, 1а; комплекс робіт з монтажу системи вентиляції у приміщенні ресторану "Сушия" за адресою: м. Київ, пр.-т. Воз'єднання, 2/1.

Крім того, між сторонами укладено договір на технічне обслуговування від 01 лютого 2012 року №ВК-315/11, за умовами якого ТОВ "Арх-Ательє", як виконавець, бере на себе виконання робіт з технічного обслуговування систем кондиціювання та вентиляції в ресторанах позивача згідно складеного списку.

Згідно з актами приймання виконаних будівельних робіт та актами здачі-приймання виконаних робіт протягом березня-травня, липня 2012 року підрядник виконав обумовлені договорами роботи, та виписав позивачу податкові накладні, датовані березнем-травнем, липнем 2012 року року, на загальну суму 231 852,06 грн., у тому числі податок на додану вартість - 38 642,01 грн.

08 серпня 2012 року між ТОВ "Сушия" (замовник) та ПОГ "Всесвіт-Буд" (підрядник) укладено договір №808/12 на поставку та монтаж обладнання, згідно з яким підрядник виконує поставку та монтаж системи вентиляції за адресою: м. Харків, вул. Рози Люксембург, 10.

Первинних документів по відносинам із ПОГ "Всесвіт-Буд" матеріали справи не містять

ПОГ "Всесвіт-Буд" виписало позивачу податкові накладні, датовані вереснем 2012 року та січнем 2013 року, на загальну суму 48 347,58 грн., у тому числі податок на додану вартість - 8 057,93 грн.

Між ТОВ "Сушия" (замовник) та ТОВ "Гаст Трейд Сервіс" (виконавець) укладено договір надання послуг від 01 квітня 2013 року, відповідного до якого виконавець надає послуги з виготовлення та монтажу рекламних конструкцій.

Відповідно до актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) виконавець надав послуги з виготовлення та монтажу рекламних конструкцій за

Первинних документів по відносинам із ТОВ "Гаст Трейд Сервіс" за червень 2013 року матеріали справи не містять

ТОВ "Гаст Трейд Сервіс" виписало позивачу податкові накладні, датовані червенем 2013 року, на загальну суму 73 600,02 грн., у тому числі податок на додану вартість - 12 266,67 грн.

За отримані послуги та роботи позивач перерахував на рахунки виконавців грошові кошти, що підтверджується копіями виписок банку та платіжних доручень.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

З аналізу зазначених норм вбачається, що визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є наявність належним чином оформлених податкових накладних та придбання товарів/послуг з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Як вбачається з обставин справи, позивач в податкових деклараціях з податку на додану вартість за перевірений період в складі податкового кредиту відображав суми податку на додану вартість, на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ "Фендо", ТОВ "Будівельна компанія "Сварог", ТОВ "Арх-Ательє", ПОГ "Всесвіт-Буд" та ТОВ "Гаст Трейд Сервіс", у зв'язку з придбанням товарів та послуг.

Разом з тим, як встановлено вище, податкових накладних по відносинах із ТОВ "Фендо" та відповідних первинних документів на поставку товару, позивачем до суду не надано; однак, наявні в матеріалах справи податкові накладні, виписані ТОВ "Будівельна компанія "Сварог", ТОВ "Арх-Ательє", ПОГ "Всесвіт-Буд" та ТОВ "Гаст Трейд Сервіс", відповідають вимогам пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України.

Вирішуючи питання про реальність спірних господарських операцій і питання використання придбаних товарів і послуг у власній господарській діяльності позивача, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до визначення частини першої статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Підпункт 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначає господарську діяльність як діяльність особи, що пов'язану з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямовану на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Судом встановлено, що ТОВ "Сушия" здійснює діяльність у сфері ресторанів, надання послуг мобільного харчування та має власну мережу ресторанів, для чого орендує у містах України відповідні приміщення.

Матеріали справи свідчать, що позивач замовляв підрядні роботи у ТОВ "Будівельна компанія "Сварог", ТОВ "Арх-Ательє" та поставку і монтаж системи вентиляції у ПОГ "Всесвіт-Буд" з метою утримання та належного функціонування закладів харчування у містах Києві, Одесі та Харкові.

При цьому ТОВ "Будівельна компанія "Сварог", та ТОВ "Арх-Ательє" мають ліцензії на господарську діяльність, пов'язану зі створенням об'єктів архітектури, №071991, видані Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві 17 лютого 2012 року та 08 квітня 2010 року, відповідно.

На підтвердження реальності вказаних вище господарських операцій та мети використання придбаних товарів і послуг позивач надав до суду копії відповідних договорів підряду, актів приймання виконаних будівельних робіт, довідок про вартість виконаних робіт, договірних цін, кошторисів, договорів оренди та суборенди приміщень, специфікацій, рахунків на оплату, податкових накладних, ліцензій та виписок банку.

Наведене вказує, що ТОВ "Сушия" здійснювало витрати на придбання у підрядні роботи у ТОВ "Будівельна компанія "Сварог", ТОВ "Арх-Ательє" та ПОГ "Всесвіт-Буд" товарів та послуг для провадження своєї господарської діяльності; господарські операції з вказаними контрагентами є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій. Доказів на підтвердження зворотного відповідачем до суду не надано.

При вирішенні даного спору суд враховує також вимоги статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", яка встановлює: якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін; якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними; якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Так, на момент здійснення спірних господарських операцій та вирішення спору ТОВ "Будівельна компанія "Сварог", ТОВ "Арх-Ательє" та ПОГ "Всесвіт-Буд" були зареєстровані як юридичні особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Доказів на підтвердження того, що ТОВ "Будівельна компанія "Сварог", ТОВ "Арх-Ательє" та ПОГ "Всесвіт-Буд" не мали адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань по спірним операціям, та доказів відсутності фактичних дій, спрямованих на виконання взятих зобов'язань, відповідачем до суду не надано.

При цьому судом встановлено, що за господарськими операціями із ТОВ "Будівельна компанія "Сварог", ТОВ "Арх-Ательє" та ПОГ "Всесвіт-Буд" збільшена сума грошового зобов'язання з податку на додану вартість складає 450 697,80 грн., у тому числі за основним платежем - 360 558,24 грн., за штрафними санкціями - 90 139,56 грн.

З огляду на зазначене, висновки акта перевірки про порушення позивачем норм Податкового кодексу України та заниження податку на додану вартість по господарським операціям із ТОВ "Будівельна компанія "Сварог", ТОВ "Арх-Ательє" та ПОГ "Всесвіт-Буд" є помилковими та не підтверджуються документально, а тому, збільшення ТОВ "Сушия" суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 450 697,80 грн., у тому числі за основним платежем - 360 558,24 грн., за штрафними санкціями - 90 139,56 грн., є протиправним.

У той же час матеріали справи не містять доказів реальності господарських операцій з ТОВ "Фендо" та ТОВ "Гаст Трейд Сервіс", а саме: позивачем не надано первинних документів та податкових накладних, які б дозволили встановити які товари придбані ТОВ "Фендо", не надано доказів перевезення та зберігання поставлених товарів, а також їх подальшого руху (продажу чи безпосереднього використання); у справі відсутні докази, які б вказували на характер виготовлених рекламних матеріалів та свідчили про зв'язок виготовлених та змонтованих ТОВ "Гаст Трейд Сервіс" рекламних конструкцій із господарською діяльністю ТОВ "Сушия"; з наявних у справі матеріалів не вдається за можливе встановити вигляд, тип та місце розміщення виготовлених рекламних конструкцій.

Суд звертає увагу, що наданий позивачем асортиментний перелік страв ресторану "Сушия" не підтверджує реальність господарських операцій із ТОВ "Фендо" та ТОВ "Гаст Трейд Сервіс", оскільки не містить інформації про предмет доказування.

Враховуючи викладене, судом не встановлено, а позивачем не доведено, що здійснені ним господарські операції з ТОВ "Фендо" та ТОВ "Гаст Трейд Сервіс" носять реальний характер, а придбані товари і послуги використані в межах господарської діяльності або придбавались з такою метою.

З огляду на зазначене та враховуючи відсутність в матеріалах справи первинних документів та податкових накладних по відносинам із ТОВ "Фендо" та первинних документів по відносинам ТОВ "Гаст Трейд Сервіс", суд вважає, що висновки акта перевірки про порушення позивачем норм Податкового кодексу України та заниження податку на додану вартість по господарським операціям із ТОВ "Фендо" та ТОВ "Гаст Трейд Сервіс" є обґрунтованими та не спростовуються матеріалами справи, а тому, збільшення ТОВ "Сушия" суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у цій частині є правомірним.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення ДПІ у Печерському районі від 01 серпня 2014 року №07 підлягає скасуванню в частині збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 450 697,80 грн., у тому числі за основним платежем - 360 558,24 грн., за штрафними санкціями - 90 139,56 грн.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, ДПІ у Печерському районі частково доведена правомірність та обґрунтованість прийняття спірного податкового повідомлення-рішення з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ "Сушия" підлягає частковому задоволенню.

Частина третя статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлює, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Матеріали справи підтверджують, що позивач сплатив судовий збір у розмірі 487,20 грн., тобто 10 відсотків розміру ставки судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру.

Відповідно до частин першої-третьої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог з позивача належить стягнути суму судового збору, що підлягає сплаті, пропорційно до задоволеної частини вимог та з урахуванням сплаченої частини суми судового збору.

Так, суд встановив, що у процентному відношенні позивачу відмовлено у задоволенні майнових вимог у розмірі 75,3%, (1 383 476,20 грн. з 1 834 174,00 грн.), тобто на користь Державного бюджету України з позивача належить присудити 75,3% судового збору за подання позову майнового характеру з відмовлених позовних вимог, що з урахуванням сплаченого судового збору складає а саме: 3 181,42 грн. ((4 872,00 грн.*75,3%) - 487,20 грн.).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сушия" задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві від 01 серпня 2014 року №07 в частині збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 450 697,80 грн., у тому числі за основним платежем - 360 558,24 грн., за штрафними санкціями - 90 139,56 грн.

3. В іншій частині адміністративного позову відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сушия" (; 01010, м. Київ, вул. Московська, буд. 29-А) на користь Державного бюджету України (отримувач УДСКУ у Печерському районі, код 38004897, банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку 820019, рахунок 4007) суму судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 3 181,42 грн. (три тисячі сто вісімдесят одна гривня сорок дві копійки).

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко