Справа № 199/8150/14 (2а/199/211/14)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"23" січня 2015 р.справа № 199/8150/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2014 року у справі №199/8150/14 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська про визнання дій відповідача неправомірними та спонукання до вчинення певних дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська, в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо неврахування при розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 «Інших виплат», на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Зобов'язати відповідача здійснити з 06 червня 2014 року розрахунок пенсії ОСОБА_1 у розмірі 85% заробітної плати з урахуванням інших виплат: матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, заявлених довідкою Національного агентства України з питань державної служби від 17.04.2014 №27.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2014 року, прийнятою за розглядом в порядку скороченого провадження, адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 06.06.2014 з урахуванням розміру матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати. Зобов'язано відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок і виплату пенсії з 06.06.2014 з урахуванням розміру матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань індексації заробітної плати.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу (а.с.32), в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що згідно ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Закон України «Про оплату праці», яким визначено структуру заробітної плати, не містить вказівки на те, що матеріальна допомога входить до структури заробітної плати. Матеріальна допомога носить разовий характер та не є складовою частиною заробітної плати у розумінні ч.2 ст. 33 Закону України «Про державну службу», а сам факт утримання із суми допомоги збору на обов'язкове державне пенсійне страхування не є підставою для включення її до складу заробітної плати державного службовця та врахування при обчисленні розміру пенсії державного службовця.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, у зв'язку із звільненням позивача з роботи 09.03.2011 по досягненню пенсійного віку відповідачем нарахована пенсія з 10.03.2011 відповідно Закону України «Про державну службу» в розмірі 85% середнього заробітку.

06.06.2014 позивач звернулась до відповідача з письмовою заявою про розрахунок пенсії з урахуванням інших виплат, до яких віднесені матеріальна допомога на оздоровлення і на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, до довідок від 27.01.2014 №8/7.4-25-14 та №8/7.4-26-14 від 27.01.2014 Міністерства регіонального розвитку та будівництва України та від 18.02.2014 № 15 та від 17.04.2014 № 27 Національного агентства України з питань державної служби.

Разом з заявою позивачем подано видану Національним агентством України з питань державної служби довідку від 17.04.2014 № 27 про складові заробітної плати, у яку включені «інші виплати» за період з 01.08.2009 по 31.12.2010 (а.с.16).

Відповідно до цієї довідки інші виплати за вказаний період складаються з індексації заробітної плати, матеріальної допомоги та компенсації за невикористану відпустку.

Одночасно зазначено, що на всі виплати, включені у довідку, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Листом від 13.06.2014 №2459/05 управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська відмовило гр. ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії.

Відмова пенсійного фонду обґрунтована тим, що суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, які вказані в довідці від 17.04.2014 №27 за період з січня 2009 року по листопад 2010 року, не включаються в суму заробітної плати для призначення пенсії, оскільки, відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата держаних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, дійшов висновку про неправомірність дій відповідача та встановив наявність у позивача права на врахування сум матеріальної допомоги та індексації заробітної плати з 06.06.2014.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Частиною 1 статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Ст.2 Закону № 108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати.

Ч.2 ст.33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Ч.ч. 6, 7 цієї-ж статті визначено, що Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.1 ст.35 Закону № 3723-XII державним службовцям надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законодавством не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу.

З урахуванням викладеного, матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань входять до системи оплати праці державного службовця.

Згідно з ч.6 ст.95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про оплату праці» у період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Додаткова заробітна плата, як складова структури заробітної плати відповідно до ч.1 ст.2 Закону України № 108/95 ВР «Про оплату праці», - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій (ч.1 ст.2 Закону № 108/95-ВР).

Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 року № 5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713.

Крім того, ст.66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Зокрема частиною 1 даної статті передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із цим Законом були фактично обчислені та сплачені страхові внески до Пенсійного фонду в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески до Пенсійного фонду, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Сторонами не заперечується, що на суми матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, а також індексації заробітної плати державним службовцям нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд зазначає, що матеріальна допомога, а також індексація заробітної плати повинні враховуватись при обчисленні розміру пенсії позивачу.

Подібна позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 16.09.2014 у справі №21-314а14 та з урахуванням ч.2 ст.244-2 КАС України враховується при винесенні рішення по справі.

З урахуванням викладеного, висновки суду першої інстанції про неправомірність оскаржуваних дій відповідача є правильними.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Передбачені ст.202 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Доводи апеляційної скарги спростовуються дослідженими судом доказами та не можуть бути підставою для скасування постанови суду, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська - залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2014 року у справі №199/8150/14 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко