Справа № 463/4416/14-а
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року Справа № 876/11156/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та Савицької Н.В.,

з участю секретаря судового засідання - Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - ОСОБА_1;

від відповідача - Панчишин Ю.І.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова на ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 29.10.2014р. про відмову в роз'ясненні судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова про визнання дій протиправними, зобов'язання виплачувати підвищення до пенсії як члену сім'ї реабілітованого громадянина, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 29.10.2014р. відмовлено у задоволенні заяви Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова про роз'яснення постанови Личаківського районного суду м.Львова від 10.02.2014р. в справі № 2-а/463/18/14 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова про визнання дій протиправними, зобов'язання виплачувати підвищення до пенсії як члену сім'ї реабілітованого громадянина (а.с.66 і на звороті).

Не погодившись із винесеною ухвалою, її оскаржив заявник Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова, який покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильної відмови в роз'ясненні судового рішення, просить ухвалу суду скасувати і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.69-70).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що в резолютивній частині постанови Личаківського районного суду м.Львова від 10.02.2014р. відсутнє визначення кінцевої дати виплати надбавки ОСОБА_1, у зв'язку з чим апелянту є незрозумілим, по який саме період слід проводити вказану у постанові виплату.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача на підтримання поданої скарги, заперечення позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга задоволенню не підлягає, з наступних мотивів.

Статтею 170 КАС України встановлено, що у випадку, коли судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання (ч.2 ст.170 КАС України).

Як слідує з роз'яснень, що містяться в п.19 постанови Пленуму ВАС України № 7 від 20.05.2013р. «Про судове рішення в адміністративній справі», за правилами ст.170 КАС України роз'яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим. В ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Із змісту заявленого ОСОБА_1 позову убачається, що виниклий з пенсійним органом спір стосувався зобов'язання відповідача провести виплату підвищення до пенсії як члену сім'ї реабілітованого громадянина.

Виносячи постанову від 27.11.2009р. та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач належить до категорії громадян, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані (остання є членом сім'ї, яка була примусово переселена), а тому на неї поширюються державні соціальні гарантії, передбачені ст.77 Закону України «Про пенсійне забезпечення». За таких обставин судом зобов'язано пенсійний орган здійснити перерахунок надбавки до пенсії і проводити відповідні виплати на користь ОСОБА_1, як члену сім'ї реабілітованого, із розрахунку 25 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 03.06.2013р., із урахуванням проведених виплат (а.с.26-27).

Вказане судове рішення залишено без змін ухвалою апеляційного суду (а.с.47-49).

Звертаючись із заявою про роз'яснення судового рішення, пенсійний орган зазначив про незрозумілість постанови суду через невизначення у ній кінцевої дати виплати надбавки ОСОБА_1 (а.с.55-56).

Відмовляючи в роз'ясненні прийнятого рішення, суд першої інстанції виходив з того, що винесена постанова є чіткою та зрозумілою, не потребує жодних роз'яснень.

Також суд вказав на те, що суд не може своїм рішенням обмежити час виплати надбавки до пенсії, обмежуючи тим самим право позивача на отримання допомоги, а вправі лише вказати початкову дату її виплати.

Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про роз'яснення рішення суду, оскільки постанова Личаківського районного суду м.Львова від 10.02.2014р. викладена із дотриманням вимог ст.ст.161-163 КАС України, її мотивувальна і резолютивна частини є зрозумілими для виконання і задоволені вимоги не потребують роз'яснення; також наведені заявником питання були предметом судового дослідження в процесі розгляду справи по суті судами першої та апеляційної інстанцій.

Невизначення у постанові суду кінцевої дати здійснення нарахувань та виплат не створює перешкод для виконання судового рішення, оскільки чинним законодавством, в тому числі й Законом України «Про пенсійне забезпечення», визначено порядок нарахування та виплати підвищення до пенсії як члену сім'ї реабілітованого громадянина.

При цьому слід врахувати, що спірні щомісячні пенсійні виплати здійснюються на постійній основі, періодично протягом невизначеного періоду часу, а тому у разі виникнення підстав для перерахунку розмірів таких виплат визначається лише дата, з якої особа має право на перерахунок чи отримання пенсії у певному розмірі. Обмеження періоду, протягом якого суб'єкт владних повноважень має здійснювати обчислення пенсії відповідно до вимог закону, є безпідставним та суперечить вимогам ст.19 Конституції України.

Таким чином, судом не може встановлюватися кінцевий строк спірної виплати, оскільки за наявності права на отримання останніх у встановленому розмірі це обмежуватиме таке право. Крім цього, суд у зазначеній категорії справ не наділений повноваженнями регламентувати порядок діяльності суб'єкта владних повноважень шляхом встановлення кінцевого строку здійснення виплат.

У свою чергу, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України суб'єкт владних повноважень, здійснюючи свої владні управлінські функції, зобов'язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У разі зміни після прийняття рішення судом розміру та порядку соціальних та пенсійних виплат, припинення участі застрахованої особи в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування орган влади повинен діяти відповідно до чинного законодавства, не допускаючи за подібних обставин порушень, на які вже звертав увагу суд.

Отже, вирішуючи питання про зобов'язання здійснити перерахунок та виплачувати належні платежі, суд, у разі відсутності спору про право особи на отримання цих платежів чи встановлення такого права в судовому порядку, не має підстав обмежувати орган, відповідальний за здійснення їх перерахунку і виплати, певним часовим проміжком, якщо не відбулося змін у законодавстві.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятої ухвали не впливають та висновків суду не спростовують.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правомірно відмовлено в роз'ясненні постанови Личаківського районного суду м.Львова від 10.02.2014р.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування ухвали колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст.199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова на ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 29.10.2014р. про відмову в роз'ясненні судового рішення в адміністративній справі № 2-ар/463/9/14 залишити без задоволення, а згадану ухвалу суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: Н.В.Савицька

М.В.Костів