Справа № 2-а-5370/10/0812
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"23" січня 2015 р.справа № 2-а-5370/10/0812
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2010 р. у справі № 2-а-5370/10/0812 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про стягнення державної допомоги дітям війни, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя, в якому просила поновити строк для звернення до суду, визнати неправомірною бездіяльність відповідача. Зобов'язати відповідача здійснити перерахунок і виплату позивачу підвищення пенсії за період з 09 липня 2007 року та в подальшому, з урахуванням суми, яка була виплачена у цей період та ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.11.10 позовну заяву про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії в частині вимог за період до 01.05.2010,- залишено без розгляду.

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2010 р. прийнятою за результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження, позов задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача. Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачеві з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи із розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», і провести відповідні виплати за період з 01.05.2010 по 20.12.2010, з урахуванням вже проведених виплат.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу (а.с.15), в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя, відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», який набрав чинності з 01.01.06, набув статусу «дитина війни», що надає йому право на отримання пільг та державної соціальної підтримки, встановлених цим Законом.

Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01.01.2006 р. дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Як особі, що має статус «Дитина війни», позивачу у 2007 році не призначалося, не нараховувалося та не виплачувалося підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а з 2008 року вказаний вид підвищення до пенсії призначався позивачу та виплачувався частково, у розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції, зроблено правильний висновок, що починаючи з 01.05.2010 по 20.12.2010, позивачу повинно здійснюватись нарахування та виплата підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

На визначений судом першої інстанції період дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не обмежена.

На час розгляду цієї справи розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність. Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Щодо посилання відповідача на Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" від 14.06.2011 №3491, Закон України "Про державний бюджет України на 2014 рік" та на постанову Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення" від 25.03.214 №112, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції під час перегляду судового рішення суду першої інстнації повинен виходити з законів та законодавчих актів чинних на момент виникнення спірних правовідносин та на момент ухвалення судом першої інстнації рішення.

В даному випадку Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" від 14.06.2011 №3491, Закон України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" та Постанова Кабінету Міністрів України від 25.03.2014 №112 не можуть бути прийняти до уваги судом апеляційної інстанції під час розгляду данної справи, оскільки прийняти пізніше ніж виникли спірні правовідносини між позивачем та відповідачем.

Враховуючи, що держава взяла на себе обов'язок щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії та поклала виконання цього обов'язку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, колегія суддів вважає, що вони не виконали своїх повноважень без поважних причини.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя залишити без задоволення.

Постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2010 р. у справі № 2-а-5370/10/0812 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає (ст.ст.183-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України).

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко