Справа № 822/4529/14
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/4529/14

Головуючий у 1-й інстанції: Данилюк У. Т.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

15 січня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Боровицького О. А. Сапальової Т.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до апеляційного суду Хмельницької області про визнання відмови протиправною, стягнення коштів та зобов'язання вчинити дії ,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до апеляційного суду Хмельницької області, в якому просив визнати протиправною відмову відповідача у виплаті йому заборгованості із щомісячного грошового утримання за період з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2011 року; стягнути з відповідача 58926,71 грн. заборгованості із щомісячного грошового утримання за період з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2011 року включно та 28422,56 грн. компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати щомісячного грошового утримання за вказаний період, а всього 87349,27 грн.; зобов'язати відповідача в день виплати сум заборгованості із щомісячного грошового утримання та компенсації у зв'язку з порушенням строків його виплати провести перерахунок цієї компенсації і виплатити різницю суми компенсації, зазначеної у розрахунку, наданому 14 жовтня 2014 року, та суми належної до виплати компенсації у день фактичної виплати заборгованості з щомісячного грошового утримання.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року позов задоволено частково: визнано протиправною відмову апеляційного суду Хмельницької області у виплаті ОСОБА_2 заборгованості із щомісячного грошового утримання за період з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2011 року, викладену в листі-відповіді від 14.10.2014 року за №4841/14, а в задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції від 05 листопада 2013 року та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги повністю, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом при ухваленні рішення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явились.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року - скасувати частково, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 працює суддею апеляційного суду Хмельницької області з 12 лютого 2003 року по даний час.

З матеріалів справи слідує, що постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.03.2014 року по справі №822/666/14 за позовом ОСОБА_2 до апеляційного суду Хмельницької області адміністративний позов задоволено частково: зобов'язано апеляційний суд Хмельницької області перерахувати та виплатити ОСОБА_2 надбавку за вислугу років із врахуванням: щомісячної премії за період з 01.01.2006 року по 01.01.2008 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2011 року; надбавки за роботу з секретною інформацією форми № 2 за період з 01.02.2006 року по 01.01.2008 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2011 року; надбавки за виконання особливо важкої роботи за період з 01.03.2007 року по 01.01.2008 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2011 року, а також зобов'язано апеляційний суд Хмельницької області нарахувати та виплатити компенсацію за несвоєчасну виплату надбавки за вислугу років.

06 травня 2014 року по адміністративній справі №822/666/14 видано виконавчий лист.

02 червня 2014 року позивач звернувся до голови апеляційного суду Хмельницької області із заявою про перерахунок та виплату суми заборгованості з щомісячного грошового утримання та компенсації у зв'язку з порушенням строків його виплати.

Однак, листом №4841/14 від 14 жовтня 2014 року, відповідач повідомив, що бухгалтерією апеляційного суду Хмельницької області у жовтні 2014 року здійснено перерахунок отриманого щомісячного грошового утримання та складено розрахунок щомісячного грошового утримання з 01.01.2006 року по 31.12.2011 року відповідно до постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.03.2014 року. При цьому зазначено, що призначень в кошторисі суду на 2014 рік по відповідному КЕКВ не передбачено і здійснити виплату коштів немає можливості, а тому, вказаний розрахунок буде надіслано до державної судової адміністрації України для виділення коштів в розмірі 87349,27 грн. за бюджетною програмою 0501150 "Виконання рішень на користь суддів".

В даному розрахунку зазначається, зокрема, про нарахування за період з 01.01.2006 року по 31.12.2011 року доплати по довічному грошовому утриманню в розмірі 58926,71 грн., а також суми компенсації по довічному грошовому утриманню в сумі 28422,56 грн.

Не погоджуючись з вказаною відмовою, ОСОБА_2 оскаржив її в судовому порядку.

Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, однак суд апеляційної інстанції не в повному обсязі погоджується з вказаним рішенням, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 11 Розділу XIII "Перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів", судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим законом.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" встановлено, що: "...обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом." (абзац 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень); "...Порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) та які влаштувалися на роботу до набрання чинності цим Законом..."

Якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому порядку" (абзаци 4 і 5 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень).

За змістом вказаних норм, набуття суддею, стаж якого у якості судді становить 20 років, права на отримання у випадку виходу у відставку щомісячного довічного грошового утримання в повному розмірі до набрання чинності Закону України "Про судоустрій і статус суддів" зумовлює і його право при продовженні роботи на посаді судді на встановлення і виплату щомісячного грошового утримання, яке могло бути призначене йому при виході у відставку, і після набрання чинності цим Законом.

Зазначені у цих нормах характер і рівень правового захисту статусу судді направлені на недопущення обмежень здобутих гарантій і зниження їх рівня в ході конкретизації і розвитку законодавства. Зазначений підхід кореспондує рекомендаціям Європейської хартії про статус суддів від 10 липня 1998 року, згідно з пунктом 1.2. якої основні принципи статусу суддів повинні викладатися у внутрішньодержавних нормах вищого рівня, з тим, щоб ними визначався весь зміст законодавства у даній області.

Крім того, у рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №18-рп/2011 (справа №1-33/2011) зазначено, що особливість щомісячного грошового утримання судді полягає в тому, що воно не належить до суддівської винагороди і тому не є складовою заробітної плати судді.

Виходячи з системного аналізу положень Закону "Про судоустрій і статус суддів" дане утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу.

Аналіз наведених норм чинного законодавства України, з урахуванням офіційного тлумачення Конституційним Судом України поняття "щомісячне грошове утримання", приводить до однозначного висновку про неприпустимість скасування або применшення наданих раніше прав і свобод, у тому числі й гарантій незалежності суддів у вигляді призначення і виплати щомісячного грошового утримання працюючим суддям, наданих до прийняття Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та про неприпустимість внесення довільних змін у діючу систему норм.

Разом з цим, що стосується позовних вимог у частині нарахування грошової компенсації згідно вимог Закону № 2050-ІІІ, колегія суддів звертає увагу на те, що статтею 1 цього Закону встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до статті 2 Закону № 2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно частини 2 статті 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Виходячи із зазначеного, підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: 1) нарахування громадянину належних йому доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії); 2) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); 3) затримка виплати доходів один і більше календарних місяців; 4) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги і 5) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).

З метою реалізації Закону № 2050-ІІІ Кабінетом Міністрів України 21 лютого 2001 року прийнято постанову № 159, якою затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 1 Порядку його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Пунктом 2 Порядку передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Згідно абзацу 1 пункту 4 Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Отже, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, які вже були нараховані.

З огляду на те, що перерахунок щомісячного грошового утримання з 01.01.2006 року по 31.12.2011 року проведено відповідно до заяви ОСОБА_2 від 02.06.2014 року лише 14.10.2014 року, про що свідчить лист голови апеляційного суду Хмельницької області №4841/14-вих., то колегія суддів вважає, що право на отримання компенсації у ОСОБА_2 виникло після 14.11.2011 року.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги в частині стягнення 87349,27 грн. вже вирішені по суті постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.03.2014 року у справі №822/666/14, що набрала законної сили, оскільки ОСОБА_2 просив стягнути з відповідача суму заборгованості по заробітній платі за період з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2011 року включно і суму компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати з лютого 2006 року по час проведення експертизи, а також зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити цей вид компенсації, яка належить йому на день виплати заборгованості по заробітній платі за вказаний період, тоді як в даній справі предметом розгляду виступають спірні відносини щодо відмови позивачу у виплаті заборгованості щомісячного грошового утримання за період з 01.01.2006 року по 31.12.2011 р. та їх стягнення.

Виходячи із з'ясованих та досліджених обставин по справі, з метою захисту порушеного права позивача, колегія суддів вважає за необхідне зобов'язати апеляційний суд Хмельницької області виплатити ОСОБА_2 заборгованість із щомісячного грошового утримання за період з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2011 року включно в сумі 58926,71 грн.; зобов'язати апеляційний суд Хмельницької області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати щомісячного грошового утримання за період з 15.11.2014 року по день виплати грошового утримання.

В силу п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи викладене, беручи до уваги положення ст. 195 КАС України, яким суду апеляційної інстанції надано право перегляду рішень суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню з ухваленням в цій частині нової постанови.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково .

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до апеляційного суду Хмельницької області про визнання відмови протиправною, стягнення коштів та зобов'язання вчинити дії скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог.

В цій частині прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобов'язати апеляційний суд Хмельницької області виплатити ОСОБА_2 заборгованість із щомісячного грошового утримання за період з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2011 року включно в сумі 58926,71 грн.

Зобов'язати апеляційний суд Хмельницької області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати щомісячного грошового утримання за період з 15.11.2014 року по день виплати грошового утримання.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В решті постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Боровицький О. А.

Сапальова Т.В.