Справа № 810/7030/14
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2015-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2015 року 810/7030/14

приміщення суду за адресою: м. Київ, бул. Лесі Українки, 26,

час прийняття постанови : 13 год. 25 хв.

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лиска І.Г. ,

при секретарі судового засідання Васковець М.С., за участю представників позивача, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Управління капітального будівництва" до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Управління капітального будівництва" з позовом до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.12.2014 р. №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25 листопада 2014р. ТОВ «Управління капітального будівництва» отримало Акт про результати камерально-електронної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за вересень 2014р., яким встановлено заниження податкових зобов'язань на суму ПДВ 99092грн. по тій причині , що нібито було порушено порядок заповнення підстави для коригування податкового зобов'язання.

9.12.2014 року відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення №, яким позивачу нараховано грошове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 99092 грн. - основного платежу та 24773грн. - штрафних (фінансових) санкцій.

Позивач вважає, що податкове повідомлення-рішення від 09.12.2014 р. № є незаконним та такими, що порушує права та охоронювані законом інтереси позивача, оскільки повернення покупцю раніше перерахованих ним авансових платежів є розірванням договору, а тому розірвання договору є підставою коригування податкових зобов'язань з ПДВ, тому ст.. 195 Податкового Кодексу не була порушена позивачем.

У судових засіданнях представники позивача Хмельницький С.І. та Брюховський Г.М. підтвердили обставини, викладені у позовній заяві, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд позов задовольнити, визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 09.12.2014 р. №.

Відповідачем позов не визнано, заперечення надано суду 14.01.2015 року в письмовій формі, разом з клопотанням про розгляд справи без участі відповідача, в яких відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, розгляд справи здійснити за відсутністю уповноваженого представника ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області в порядку письмового провадження.

Судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності відповідача.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

20 грудня 2013 року між позивачем та ОСОБА_4 було укладено Договір №141 купівлі продажу майнових прав на творчу майстерню №142 за адресою: АДРЕСА_1 .

3 липня 2014 року між позивачем та ОСОБА_4 було укладено Договір №96 купівлі-продажу майнових прав на квартиру №132 за адресою: АДРЕСА_1

Загальна вартість майнових прав на квартиру за цим договором становить 594550 грн.

На виконання умов зазначеного договору №96 було виписано податкову накладну №4 від 03.07.2014 року на загальну суму 594550грн, ПДВ - 99091, 67 грн. та ОСОБА_4 перераховано кошти в сумі 594550 грн. на розрахунковий рахунок позивача.

26.09.2014 року ОСОБА_4 подала позивачу заяву про розірвання договору №96 від 3 липня 2014 року по якому були сплачені кошти в сумі 594550 грн. У вказаній заяві ОСОБА_4 просила кошти в сумі 326 тисяч 150 грн. повернути на розрахунковий рахунок №457 «Кредобанку» , а решту коштів в сумі 268 тисяч 400 грн. просила зарахувати на купівлю-продаж майнових прав на творчу майстерню АДРЕСА_1 згідно Договору №141 від 20.12.2013 року .

Кошти в сумі 326150 грн. були повернуті позивачем ОСОБА_4, що підтверджується Випискою по особовому рахунку №7143 за 26.09.2014 року, 268400 грн. було зараховано в рахунок оплати майнових прав на творчу майстерню АДРЕСА_1 згідно Договору №141 від 20.12.2013 року.

16.10.2014 року позивачем було подано відповідачу: Податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2014 року (№); Додаток 5 «розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів за вересень 2014 року (№); Додаток №1 «розрахунок коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2014 року (№905932899)

У Додатку №1 «Розрахунок коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2014 року» , в Розділі 1 Коригування податкових зобов'язань підставою для коригування податкових зобов'язань з податку на додану вартість указано «розірвання договору» , сума податку на додану вартість «-99091, 67» усього «-99092»

19.11.2014 року ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області на підставі п. 200.10 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року, у порядку ст. 76 ПК України проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за вересень 2014 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління капітального будівництва».

Перевіркою даного платника податків встановлено порушення ним вимог Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 13.11.2013 № 678, та п. 192.1 ст. 192 ПК України, платником податку невірно вказано підставу для коригування податкових зобов'язань з податку на додану вартість у Додатку 1 до Декларації з податку на додану вартість за вересень 2014 року та встановлено заниження податкових зобов'язань на суму ПДВ - 99092 грн.

За результатами вказаної перевірки складено Акт від 19.11.2014 № 97/15-02/33661417 «Про результати камерально-електронної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість підприємства ТОВ «УКБ» за вересень 2014 року».

На підставі Акту від 19.11.2014 № 97/15-02/33661417 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 09.12.2014 № , яким позивачу нараховано грошове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 99092 грн. - основного платежу та 24773грн. - штрафних (фінансових) санкцій.

Позивач вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення незаконним та таким, що порушує права та охоронювані законом інтереси позивача, тому звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Підставою для винесення зазначеного податкового повідомлення - рішення став висновок відповідача про те, що позивач невірно вказав підставу для коригування податкових зобов'язань з податку на додану вартість у Додатку 1 до Декларації з податку на додану вартість.

Вказані висновки податкового органу є протиправними у зв'язку з наступним.

Відповідно до п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню.

Згідно з пп. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України, якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то: а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок коригування податку; б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з отриманням таких товарів/послуг.

Згідно з пп. 192.1.2 п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України, якщо внаслідок такого перерахунку відбувається збільшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то: а) постачальник відповідно збільшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок коригування податку; б) отримувач відповідно збільшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення перерахунку.

Відповідно до п. 192.3 ст. 192 Податкового кодексу України, результат перерахунку податкових зобов'язань і податкового кредиту постачальника та отримувача відображається у складі податкової декларації за звітний податковий період у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику.

Судом встановлено, що позивачем здійснено коригування податкових зобов'язань з ПДВ до зменшення на суму 99092 грн. у зв'язку з розірванням договору№96 від 3 липня 2014 року з ОСОБА_4 , поверненням їй коштів у сумі 326150 грн. та зарахуванням отриманих 268400 грн. в рахунок оплати майнових прав за Договором №141 від 20.12.2013 року.

Норма п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України прямо передбачає відповідне коригування сум податкових зобов'язань і податкового кредиту постачальника при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг.

Таким чином, у разі якщо на дату отримання коштів (передплата, аванс) позивачем були визначені податкові зобов'язання з ПДВ, то, здійснивши повернення цих коштів, позивач вправі відкоригувати свої податкові зобов'язання з ПДВ за загальним правилом, визначеним п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України. При цьому, якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок коригування податку;

б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з отриманням таких товарів/послуг.

По господарських операціях позивача з ОСОБА_4 по-суті, відбулося розірванні договору №96 від 3 липня 2014 року з повернення оплати за квартиру №132 в м. Вишгород по вул. Шевченка, 6-а.

Щодо посилань відповідача на невірну підставу для коригування податкових зобов'язань, суд зазначає таке.

Виходячи з принципу свободи договору, сторони вправі припинити існуючі між ними зобов'язання будь-яким не забороненим законом способом, в тому числі і шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог або повернення покупцю перерахованого платежу.

Суд зауважує, що коригування платником ПДВ - постачальником податкових зобов'язань з ПДВ при поверненні коштів (передплати, авансу) відповідає нормам податкового Кодексу України.

Згідно з п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст. 186 Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. "а" п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України дата надходження авансового платежу є датою виникнення у продавця податкових зобов'язань з ПДВ.

Статтями 620 та 666 Цивільного кодексу України визначено, що у разі якщо умови договору купівлі-продажу не виконані та фактичної поставки товару не здійснено, то покупець вправі вимагати передачі проданої речі або відмовитися від виконання договору і вимагати відшкодування збитків. У такому разі повернення покупцю раніше перерахованого ним авансового платежу (передплати) розглядається цивільно-правовим законодавством як розторгнення (розірвання) угоди. При поверненні авансу (передплати) у зв'язку з розірванням угоди купівлі-продажу, операція з поставки товару не відбудеться. Тому і об'єкт оподаткування у постачальника відсутній.

Отже, розірвання договору (угоди) є підставою для коригування податкового зобов'язання з ПДВ, оскільки повернення покупцю раніше перерахованих ним авансових платежів ( як і у даному випадку) розглядається цивільно-правовим законодавством як розірвання угоди.

Поряд з обумовленим суд зазначає наступне. Відповідно до п.61.1. ст.61 Податкового кодексу України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Податковий контроль здійснюється шляхом проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу (п.п.62.1.3. п. 62.1 ст.62 ПК України).

Підпункт 54.3.2 п. 54.3. ст. 54 Податкового кодексу України передбачає, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Отож, у разі якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, податкового кредиту, витрат або доходів, контролюючий орган зобов'язаний самостійно та правильно визначити об'єкт оподаткування та суму грошових зобов'язань з урахуванням як занижених показників так і завищених.

Враховуючи, що операція з купівлі-продажу майнових прав на квартиру №132 в будинку по проспекту Шевченка, 6-а в м. Вишгород не відбулася, то в даному випадку відсутній об'єкт оподаткування податком на додану вартість. Оскільки позивачем по першій події (отримання оплати) визначено зобов'язання, то при поверненні коштів позивач правомірно відкоригував податкові зобов'язання в сторону зменшення.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятого ним рішення.

Представниками позивача надано обґрунтовані пояснення та докази на їх підтвердження, щодо заявлених позовних вимог.

За таких обставин оспорюване податкове повідомлення-рішення від 09.12.2014 р. № є безпідставним і підлягає скасуванню як протиправне, отже, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Від стягнення судових витрат представник позивача відмовився. Таким чином, судові витрати стягненню з державного бюджету на користь позивача не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області від 09.12.2014 р. №.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Лиска І.Г.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 16 січня 2015 р.