Справа № 534/1235/14-а
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2015 р. Справа № 534/1235/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.

Суддів: Бартош Н.С. , Донець Л.О.

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного Фонду України в м. Комсомольську Полтавської області на постанову Комсомольського міського суду Полтавської області від 10.09.2014 року по справі № 534/1235/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного Фонду України в м. Комсомольську Полтавської області

про зобов'язання здійснити перерахунок і виплату пенсії,як дитині війни,

ВСТАНОВИЛА:

30.05.2011 року ОСОБА_1 (надалі-позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в м. Комсомольську Полтавської області (далі - УПФУ, відповідач) в якому просить:

- визнати діяння (бездіяльність та відмову в перерахунку пенсії) відповідача щодо нарахування і виплати несплаченої йому державної соціальної допомоги як дитині війни (30% надбавки до пенсії) з 2006 року по день прийняття рішення протиправними;

- зобов'язати УПФУ здійснити нарахування та виплату доплати, передбачену ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком та сплатити недоплачену суму доплати за період з 2006 року та по день прийняття рішення судом, а також нараховувати та виплачувати 30 % надбавки до пенсії як дитині війни у повному розмірі в подальшому.

Ухвалою Комсомольського міського суду від 30.05.2011 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2013 року, позовну заяву ОСОБА_1 в частині вимог за період з 01.01.2006 року по 30.11.2010 року залишено без розгляду на підставі ст.100 КАС України.

Постановою Комсомольського міського суду Полтавської області від 10.09.2014 року, прийнятою в порядку скороченого провадження, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Так судовим рішенням:

- визнано протиправною бездіяльність УПФУ;

- зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу за період з 30.11.2010 року по 22.07.2011 року та починаючи з 01.01.2014 року по 15.08.2014 року включно з підвищенням її на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої абз.1 ч. 1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням фактично виплачених сум;

- в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі УПФУ просить скасувати постанову Комсомольського міського суду Полтавської області від 10.09.2014 року та прийняти нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на неврегульованість на законодавчому рівні механізму та умов виплати допомоги особам, які мають статус «дитина війни», прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм бюджетного законодавства України та ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що призвело до неправильного вирішення справи.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС України вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

В порядку, визначеному ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а оскаржувану постанову, відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, слід частково скасувати, з наступних підстав.

Судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що позивач відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є дитиною війни та за приписами ст.6 цього закону має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на отримання підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 30.11.2010 року по 22.07.2011 року, з 01.01.2014 року по 15.08.2014 року.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», який набрав чинності з 01.01.2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Статтею 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що фінансове забезпечення соціальних гарантій, передбачених зазначеним законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до Конституції України закон про Державний бюджет України діє з 1 січня по 31 грудня календарного року.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України "Про соціальний захист дітей війни" залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» (в редакції Закону, яка діяла до 22.07.2011 року) обмежень щодо застосування ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» встановлено не було.

Положеннями п. 4 розд. VІІ Закону України від 23.12.2010 року № 2857-VI «Про Державний бюджет України на 2011 рік», в редакції закону, що набула чинності з 22.07.2011 року згідно із Законом України від 14 червня 2011 року N 3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», п. 3 Прикінцевих положень Закону України від 22.12.2011 року № 4282-VI «Про Державний бюджет України на 2012 рік», п. 4 Прикінцевих положень Закону України від 06.12.2012 року № 5515-VI «Про Державний бюджет України на 2013 рік» передбачалось, що у 2011, 2012 , 2013 роках розмір підвищення дітям війни пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії призначаються і здійснюються в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з наведеного вбачається, що у період з 22.07.2011 року по 31.12.2013 року право визначення розміру державної соціальної допомоги дітям війни делеговано Кабінету Міністрів України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у період з 30.11.2010 року по 22.07.2011 року нарахування та виплата дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Стосовно задоволених позовних вимог за період з 01.01.2014 року по 15.08.2014 року колегія суддів зазначає наступне.

Закон України від 16.01.2014 року № 719-VII «Про Державний бюджет України на 2014 рік» до змін, внесених Законом України від 31.07.2014 року № 1622-VII «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», який набрав чинності 03.08.2014 року, не передбачав того, що підвищення дітям війни призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з 01.01.2014 року (до 03.08.2014 року) відновили свою дію положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Колегія суддів зазначає, що задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 за періорд з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року суд першої інстанції правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права надавши перевагу ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» над урядовою постановою, як нормативно-правовому акту, що має вищу юридичну силу.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо зобов'язання УПФУ здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу за період з 03.02.2014 року по 15.08.2014 року включно з підвищенням її на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої абз.1 ч. 1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням фактично виплачених сум, оскільки Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» № 1622-VII від 31.07.2014 року, яким Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет на 2014 рік» доповнено пунктом 6-7, яким зокрема установлено, що норми і положення статей 5 та 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (Відомості Верховної Ради України, 2005 р., № 4, ст. 94 із наступними змінами), застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік набрав чинності 03.08.2014 року.

Таким чином, починаючи з 03.08.2014 року розмір підвищення до пенсії повинен визначатися відповідно до урядової постанови, а тому позовні вимоги про зобов'язання відповідача з 03.08.2014 року здійснювати перерахунок та виплату підвищення до пенсії в розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не ґрунтуються на вимогах закону і задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення є порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки судом першої інстанції при розгляді справи допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення в частині, якою УПФУ зобов'язано з 03.08.2014 року по 15.08.2014 року здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком , встановленої абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням фактично виплачених сум, з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволені цих позовних вимог.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення в тій його частині, якою в задоволені позовних вимог позивача судом відмовлено, оскільки вимоги апеляційної скарги в цій частині апелянтом не обґрунтовані. Позивач, в свою чергу, рішення суду в апеляційному порядку не оскаржив.

Інші доводи апеляційної скарги на висновок колегії суддів не впливають.

Згідно ч. 10 ст. 183-2 КАС України, у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 4 ч. 8 ст. 183-2, п. 2, 3 ч. 1 ст. 198, п. 2 ч. 1 ст. 201, п. 4 ч.1 ст. 202, ст.ст. 205, 207, 209 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И ЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в м. Комсомольську Полтавської області - задовольнити частково.

Постанову Комсомольського міського суду Полтавської області від 10.09.2014. по справі 534/1235/14-а - скасувати в частині зобов'язання Управління Пенсійного Фонду України в м. Комсомольську Полтавської області з 03.08.2014 року по 15.08.2014 року здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком , встановленої абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням фактично виплачених сум, з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволені цих позовних вимог.

В іншій частині постанову Комсомольського міського суду Полтавської області від 10.09.2014. по справі 534/1235/14-а - залишити без змін.

Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис) Л.В. Мельнікова

Судді (підпис) Н.С. Бартош

(підпис) Л.О. Донець