Справа № 810/7020/14
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2015 року 810/7020/14

приміщення суду за адресою: м. Київ, бул. Лесі Українки, 26,

час прийняття постанови : 13 год. 55 хв.

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лиска І.Г.

при секретарі Васковець М.С. ,

за участю представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Науково дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща- Водиця" до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення №/446/17-02/0849296 від 04.11.2014 року, в частині нарахування штрафних санкцій за період 20.10.2014 року-21.10.2014 року в сумі 24717, 80 грн.,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Державне підприємство "Науково-дослідний виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця" з позовом до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення №/446/17-02/0849296 від 04.11.2014 року, в частині нарахування штрафних санкцій за період 20.10.2014 року-21.10.2014 року в сумі 24717, 80 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 04.11.2014 р. відповідачем було прийняте рішення №/446/17-02/0849296 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за нібито несвоєчасну сплату позивачем єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 23.04.2014р. до 21.10.2014р., а саме 25338,17 грн. штрафу та 284,48 грн. пені.

Позивач, не погоджуючись з рішенням відповідача, розпочав процедуру його адміністративного оскарження до вищестоящого органу, а саме до ГУ ДФС у Київській області та 06.11.2014 року звернувся до ГУ ДФС у Київській області з відповідною скаргою. Однак, рішенням від 04.12.2014 р. було залишено скаргу позивача без задоволення.

Позивача не погоджується з такими рішеннями органів фіскальної служби, вважає рішення відповідача в частині нарахування штрафних санкцій за період 20.10.2014р- 21.10.2104 р. протиправним, незаконним та таким, що грубо порушує права та інтереси позивача, оскільки позивачем 20.10.2014 року через установу банку, АБ «Укрсиббанк», сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове соціальне страхування нарахований на заробітну плату за вересень 2014 р., про що свідчать платіжні доручення №№ 201, 202, 203 від 20.10.2014 р., а отже виконало покладений на нього обов'язок з оплати єдиного внеску в термін визначений положеннями п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» ( Далі - Закон № 2464-VI ).

Представник позивача Бураковський Д.Р. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, підтвердив обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач позов не визнав, в обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що оскаржуване рішення є правомірним.

У судовому засіданні представник відповідача Башта М.І. позов не визнав, заперечував проти позовних вимог, з підстав зазначених у письмових запереченнях на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позову, зазначив, що позовні вимоги є безпідставними, а оскаржуване рішення є таким, що прийняте у відповідності до вимог чинного законодавства.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши сторони, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

04.11.2014 р. Державною податковою інспекцїєю у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області прийняте рішення №/446/17-02/0849296 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату позивачем єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за періоди з 23.04.2014 по 24.04.2014, з 21.05.2014 по 05.06.2014, з 20.10.2014 року по 21.10.2014 року на загальну суму - 25338,17 грн. та пеня 284,48 грн.

Позивач, не погоджуючись з рішенням відповідача, розпочав процедуру його адміністративного оскарження до вищестоящого органу, а саме до ГУ ДФС у Київській області та 06.11.2014 року звернувся до ГУ ДФС у Київській області з відповідною скаргою.

Рішенням Головного управління ДФС у Київській області від 04.12.2014 р. №535/10/10-36-10-01-04 було залишено скаргу позивача без задоволення.

Державне підприємство «Науково дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща -Водиця» не погоджується із рішенням №/446/17-02/0849296 від 04.11.2014 року в частині нарахування штрафних санкцій за період 20.10.2014 року-21.10.2014 року в сумі 24717, 80 грн., тому звернулось з даним позовом до суду.

Як встановлено у судовому засіданні, 20.10.2014 року позивачем через установу банку АБ «Укрсиббанк» сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове соціальне страхування нарахований на заробітну плату за вересень 2014 р., про що свідчать платіжні доручення №№ 201, 202, 203 від 20.10.2014 р.

У вказаних платіжних дорученнях зазначено, що вони отримані банком - 20.10.2014року, проведено банком - 21.10.2014 року, призначення платежу «єдиний соціальний внесок 37, 19% нарахований на зарплату за вересень 2014 року».

Разом з цим, 04.11.2014 р. Державною податковою інспекцїєю у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області прийняте рішення №/446/17-02/0849296 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату позивачем єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за періоди з 23.04.2014 по 24.04.2014, з 21.05.2014 по 05.06.2014, з 20.10.2014 року по 21.10.2014 року загальна сума штрафних санкцій становить 25338,17 грн. та пеня 284,48 грн.

Сума штрафних санкцій за несвоєчасну сплату позивачем єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за періоди з 20.10.2014 року по 21.10.2014 року становить 24717, 80 грн.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464-VI, платник єдиного внеску зобов'язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Абзацом 1 ч. 5 ст. 9 Закону № 2464-VI визначено, що сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь).

Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку. Платники, зазначені в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, які не мають банківського рахунку, сплачують внесок шляхом готівкових розрахунків через банки чи відділення зв'язку (ч. 7 ст. 9 вказаного Закону).

Частина 8. ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачає, що платників єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно п. 2 ч.11 ст. 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Виходячи з положень ст. 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05 квітня 2001 року № 2346-III (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, яке міститься в документі на переказ готівки, протягом операційного часу в день надходження цього документа до банку, положень п. 22.4 ст. 22 цього ж Закону, за якими під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника; для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

Покладення на платника внесків, податків відповідальності за неперерахування чи несвоєчасне перерахування банком до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) не ґрунтується на положеннях законодавства, зокрема на п. 129.6. Податкового кодексу України - за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку. Такий банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави дійти висновку, що з моменту прийняття банком зобов'язання з виконання доручення клієнта на переказ коштів, платник внесків не може нести відповідальності у вигляді штрафних санкцій за невчасну сплату внесків, при умові що такий платних звернувся до банку у строк сплати цих внесків.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що позивачем дотримано вимоги статті 9 Закону N 2464 в частині самостійного нарахування та сплати єдиного внеску за вересень 2014 року в розмірі 247178, 78 грн. із строком сплати до 20 жовтня 2014 року, тобто позивач виконав свої зобов'язання щодо сплати обов'язкових платежів, а затримка у перерахуванні сплачених нею коштів у вигляді єдиного внеску за вересень 2014 року виникла не з його вини, відтак позивач не може нести відповідальність за несвоєчасне перерахування вказаних коштів банком до контролюючого органу.

Такої ж думку дійшов Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 13.02.2014 року по справі № К/9991/7788/11 та ухвалі від 13 листопада 2014 року №К/800/48189/14.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу пункту 1 частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Згідно зі статтею 71 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім розгляду справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкту владних повноважень.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

На виконання цих вимог відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду жодних доказів, які спростовували б твердження позивача, а відтак, не довів правомірності винесення відповідного рішення.

Суд, всебічно та об'єктивно дослідивши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

В силу зазначених приписів ст. 94 КАС України, сплачений позивачем судовий збір у сумі 182,70 грн. необхідно відшкодувати з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасування Рішення Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області №/446/17-02/0849296 від 04.11.2014 року "Про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску", в частині нарахування штрафних санкцій за період 20.10.2014 року-21.10.2014 року в сумі 24717(двадцять чотири тисячі сімсот сімнадцять) грн. 80 коп.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Державного підприємства "Науково дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща- Водиця" сплачений судовий збір у сумі 182 (то вісімдесят дві) грн. 70 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Лиска І.Г.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 22 січня 2015 р.