Справа № 826/16133/14
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2015-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

14 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

при секретарі: Погорілій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.11.2014 року по справі за його позовом до Департаменту Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України в м. Києві про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Департаменту Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України в м. Києві про зобов'язання: виключити з бази даних автоматизованої інформаційної системи постанову старшого слідчого слідчого відділу Прокуратури Львівської області від 23.05.2011 року про заборону на проведення будь-яких реєстраційних операцій щодо автомобіля VOLVKSWAGEN T 4 2001 року випуску, № кузова НОМЕР_1, номерний знак Тр-т НОМЕР_2; зняти зазначений автомобіль з реєстрації.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.11.2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про задоволення позову. При цьому апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність оскаржуваного рішення, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Апеляційна інстанція повністю підтримує таку правову позицію з огляду на слідуюче.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 червня 2011 року до Управління ДАІ ГУМВС України в місті Києві було спрямовано службову телеграму щодо забезпечення організації виконання постанови ст. слідчого СВ прокуратури Львівської області від 23 травня 2011 року про заборону на проведення будь-яких реєстраційних операцій щодо автомобіля VOLVKSWAGEN T 4 2001 року випуску, № кузова НОМЕР_1, винесеної в рамках розслідування кримінальної справи №181-0311, порушеної за ознаками злочинів, передбачених ст. 364 ч. 3, 365 ч. 1, 358 чч. 1, 3 КК України. Дана інформація 17 червня 2011 року внесена в базу даних АІС «Контроль АМТ» за вхідним № 9147.

У відповідності до вимог чинного станом на 17 червня 2011 року КПК України 1960 року (зі змінами та доповненнями), при провадженні досудового слідства всі рішення про спрямування слідства і про провадження слідчих дій слідчий приймає самостійно, за винятком випадків, коли законом передбачено одержання згоди від суду (судді) або прокурора, і несе повну відповідальність за їх законне і своєчасне проведення (ч. 1 ст. 114 КПК). Постанови слідчого, винесені відповідно до закону в кримінальній справі, яка перебуває в його провадженні, є обов'язковими для виконання всіма підприємствами, установами і організаціями, посадовими особами і громадянами (ч. 5 ст. 114 КПК).

ОСОБА_2, як власник автомобіля VOLVKSWAGEN T 4 2001 року випуску, № кузова НОМЕР_1, придбаного відповідно до Біржової угоди купівлі-продажу від 25 жовтня 2009 року №128610, маючи намір продати автомобіль, звернувся до органів ДАІ для зняття його з обліку. Проте, за поточними результатами звіряння по «АІС» від 10 жовтня 2013 року позивачу повідомлено, що на проведення будь-яких реєстраційних операцій щодо вказаного автомобіля накладена заборона в рамках розслідування кримінальної справи № 181-0311.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався із заявою про надання інформації до Личаківського районного суду м. Львова. Листом від 03 лютого 2014 року позивача повідомлено про відсутність постанови ст. слідчого СВ прокуратури Львівської області від 23 травня 2011 року в матеріалах кримінальної справи №181-0311.

Також, позивач звертався із клопотанням про зняття з обліку належного позивачу автомобіля до Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України в м. Києві, однак листом від 01 вересня 2014 року №10/Н-1606 йому було відмовлено, з посиланням на п. 41 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, що забороняється зняття з обліку транспортних засобів, стосовно яких є ухвала суду про накладення арешту або заборону зняття з обліку чи постанова слідчого або державного виконавця про накладення арешту, а також транспортних засобів, що є речовими доказами у кримінальній справі і приєднані до неї постановою особи, яка проводить дізнання, слідчого, прокурора або ухвалою суду. При цьому повідомлено, що зняття з обліку автомобіля не можливе до надходження до Управління ДАІ ГУМВС України в місті Києві інформації про припинення відповідної кримінальної справи та зняття обмежень на проведення реєстраційних операцій з цим транспортним засобом.

На свою скаргу, адресовану Департаменту ДАІ МВС України, позивач також отримав лист від 29 вересня 2014 року № 4/8-Н-2819 аналогічного змісту.

Вирішуючи питання щодо правомірності зазначених вище дій відповідачів, судова колегія виходить з слідуючого.

Статтею 34 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що державна реєстрація і облік транспортних засобів здійснюється органами Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України.

П. 4 Положення про Департамент Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого Наказом МВС України 20 липня 2012 року № 639 Департамент відповідно до покладених завдань проводить державну реєстрацію (перереєстрацію) та облік призначених для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортних засобів усіх типів (пп. 19); веде автоматизований облік, накопичення, оброблення та використання даних про транспортні засоби, що підлягають державній реєстрації органами Державтоінспекції, в тому числі відповідних даних про митне оформлення та нотаріальне посвідчення угод щодо них, інформації правоохоронних органів про перебування транспортних засобів у розшуку, під арештом тощо, а також даних, що надходять до органів МВС в рамках міжнародного співробітництва у сфері боротьби із злочинністю (пп. 34).

Повноваження Управління державної автомобільної інспекції ГУ МВС в м. Києві, визначені Законом України «Про дорожній рух», Положенням про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 14 квітня 1997 року № 341, іншими законодавчими та підзаконними нормативними документами. Державтоінспекція відповідно до покладених на неї завдань, окрім іншого, веде автоматизований облік, накопичення, оброблення та використання даних про транспортні засоби, що підлягають державній реєстрації.

Згідно з пунктами 1.3., 2.1., 2.2. Положення про Інтегровану інформаційно-пошукову систему органів внутрішніх справ України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 436 від 12 жовтня 2009 року, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 28 грудня 2009 року за №1256/17272 інтегрована інформаційно-пошукова система органів внутрішніх справ України (далі - ІІПС) - це сукупність організаційно-розпорядчих заходів, програмно-технічних та інформаційно-телекомунікаційних засобів, що забезпечують формування та ведення довідково-інформаційних, оперативно-розшукових обліків, авторизований доступ до інформаційних ресурсів ІІПС. Метою створення ІІПС є об'єднання існуючих в органах та підрозділах внутрішніх справ України інформаційних ресурсів в єдиний інформаційно-аналітичний комплекс для підтримки оперативно-службової діяльності органів і підрозділів внутрішніх справ, суттєвого зміцнення їх спроможності протидії та профілактики злочинності.

ІІПС призначена для інформаційно-аналітичного та організаційно-технологічного забезпечення службової діяльності структурних підрозділів районних, міських, лінійних управлінь (відділів) головних управлінь, управлінь МВС України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, на залізницях (далі - ГУМВС, УМВС), центрального апарату МВС.

Облік в ІІПС об'єктів здійснюється на підставі інформації, викладеної в матеріалах, зокрема, на підставі рішень органів (посадових осіб), виконання яких покладено на ОВС відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 3.1 Положення інформаційними ресурсами (об'єктами обліку) ІІПС є об'єктивно поєднаний набір відомостей, що безпосередньо стосується осіб, подій (злочинів, адміністративних правопорушень), надзвичайних подій, які накопичуються в процесі службової діяльності ОВС в обсязі, структурі й порядку, що визначаються завданнями, покладеними на ОВС, відповідно до чинного законодавства.

Пунктом 4.9 Положення встановлено, що строки перебування об'єктів на обліку, підстави зняття їх з обліку, строки зберігання інформації після зняття об'єктів з обліку ІІПС визначаються відповідно до чинних нормативно-правових актів за напрямами діяльності ОВС щодо переліку документів, які утворюються в процесі діяльності ОВС.

Інформація до бази «АІС» з приводу заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо спірного автомобіля внесена на підставі постанови ст. слідчого СВ прокуратури Львівської області в рамках розслідування кримінальної справи у відповідності з чинним станом на 2011 рік КПК 1960 року.

13.04.2012 року набрав чинності новий КПК України №4651-VI.

Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388 (далі - Порядок).

Вказаним Порядком встановлена єдина процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів.

Так, відповідно до п. 41 Порядку, в редакції, станом на час чинності Кримінально-процесуального кодексу 1960 року, заборонялося зняття з обліку транспортних засобів, стосовно яких є ухвала суду про накладення арешту або заборону про зняття з обліку чи постанова слідчого або державного виконавця про накладення арешту, а також транспортних засобів, що є речовими доказами у кримінальній справі і приєднані до неї постановою особи, яка проводить дізнання, слідчого, прокурора або ухвалою суду.

З набранням чинності КПК України від 13 квітня 2012 року внесені зміни до Порядку, зокрема, до п. 41, яким встановлена заборона зняття з обліку та/або перереєстрація на нового власника транспортних засобів, стосовно яких є ухвала суду про накладення арешту або заборона зняття з обліку чи постанова державного виконавця про накладення арешту.

В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що з набранням чинності КПК України від 13 квітня 2012 року та в зв'язку з внесеними до Порядку змінами відсутнє посилання в п. 41 Порядку на постанову слідчого, а тому відповідачі мали б виключити з бази даних інформацію щодо постанови слідчого і вчинити дії щодо зняття з обліку його автомобіля.

Колегія суддів не може пристати на таку позицію апелянта, з огляду на наступне.

Перш за все слід відзначити, що згідно ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Отже, вказаний вище порядок не може поширюватися на спірні правовідносини.

КПК України регулює порядок провадження у кримінальних справах, а саме на досудовому слідстві та в суді. Дії слідства та суду регламентовані цим Кодексом, і втрата чинності КПК 1960 року з введенням в дію КПК України 2012 року не впливає на зміст процесуальних прав та обов'язків органів слідства та суду під час провадження у кримінальних справах.

Органи ДАІ виконують свої функції відповідно до наданих повноважень, при цьому не наділені компетенцією втручання в хід кримінальних проваджень.

Отже, скасування певної заборони і, відповідно, виключення такої інформації з бази «АІС» можливе на підставі акту, винесеного уповноваженим на те органом (виконавцем, слідством, судом, тощо) в межах провадження, в якому накладалась така заборона.

Таким чином, відповідачі не компетентні втручатись в кримінальні провадження та підміняти своїми рішеннями процесуальні акти повноважних у кримінальному провадженні органів.

З огляду на викладене правомірними є посилання суду першої інстанції на те, що пропозиція Департаменту ДАІ МВС України позивачу, викладена в листі від 29 вересня 2014 року №4/8-Н-2819 звернутись до прокуратури Львівської області, є цілком обґрунтованою.

Наведене вказує на неправильне обрання позивачем способу захисту свого порушеного права.

За ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладає на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідачі як суб'єкти владних повноважень надали суду достатньо беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються їх заперечення, і довели правомірності своїх дій щодо звернень позивача, а тому в задоволенні позову відмовлено правомірно.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення постанови суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 41, 196, 198, 202, 205 та 207 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.11.2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 15.01.2015 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Карпушова О.В.

Кобаль М.І.