Справа № 2а/0470/2791/12
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2015 року м. Київ К/800/55747/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Загородній А.Ф., Заїка М.М.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу П'ятихатського районного центру зайнятості на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.04.2012р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2013р. у справі за позовом П'ятихатського районного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення надлишкових виплат, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року П'ятихатський районний центр зайнятості звернувся до суду із позовом про стягнення допомоги по безробіттю в розмірі 23989,97 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.04.2012р., яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2013р., у задоволенні позовних вимог відмовлено.

З рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати постановлені судами рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Частиною 2 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до частини 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з момента виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

В ході розгляду справи судами встановлено, що 23.03.2011р. відповідачу надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю.

Наказом П'ятихатського районного центру зайнятості №НТ 110328 від 28.03.2011р. відповідачу припинено виплату допомоги по безробіттю у зв'язку з працевлаштуванням безробітного.

13.04.2011р. відповідачу повторно надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю з 13.04.2011р. по 05.04.2012р.

Згідно розрахунку ОСОБА_1 виплачена допомога по безробіттю в розмірі 32743,37 грн., з них помилково виплачено 23989,97 грн.

04.11.2011р. П'ятихатським районним центром зайнятості направлено на адресу відповідача лист з проханням повернути помилково виплачені кошти в розмірі 23989,97 грн.

В добровільному порядку відповідач зазначені кошти не відшкодував.

В ході службового розслідування перевірки П'ятихатського районного центру зайнятості щодо правомірності дій спеціалістів центру при розрахунку матеріального забезпечення безробітних згідно акту від 07.12.2011р. встановлено, що працівники центру в порушення вимог п.п. 3 п. 17 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням систематично, в тому числі відповідачу, робили помилку щодо занесення довідок про середню заробітну плату безробітних з другою реєстрацією в межах двох років, тобто до уваги брали лише довідку з останнього місця роботи, що призвело до переплат матеріального забезпечення безробітних.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з чим погодився апеляційний суд, виходив із того, що переплата належної відповідачу допомоги відбувалась внаслідок неврахування працівниками центру зайнятості усіх довідок про заробітну плату відповідача, вина останнього у неправильному нарахуванні та виплаті допомоги по безробіттю відсутня, в зв'язку з чим відсутні підстави для її стягнення в примусовому порядку.

З такими висновками судів колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки за правилами частини 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» стягнення підлягають лише суми забезпечення та вартості наданих соціальних послуг, які виплачені внаслідок умисного невиконання застрахованою особою своїх обов'язків та зловживання ними.

Оскільки в ході розгляду справи встановлено, що помилкова виплата відповідачу допомоги відбулась внаслідок помилки з боку працівників позивача, а тому суди обґрунтовано прийшли до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини першої статі 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваних рішень суди не допустили порушень норм матеріального і процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу П'ятихатського районного центру зайнятості залишити без задоволенні, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.04.2012р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2013р. у даній справі - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: А.Ф. Загородній

М.М. Заїка