Справа № 159/7334/14-а
Суддя: Окостень І. В.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/7334/14-а
Провадження № 2-а/159/4/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 15 січня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Окостень І.В.,

при секретарі Конашук М.А.,

з участю позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ковельської міської ради Волинської області, третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_3, про визнання незаконними дій про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зобов'язання вчинити дії з розгляду заяви про надання такого дозволу,

в с т а н о в и в:

У груді 2014 року ОСОБА_1 звернулася у суд із указаним адміністративним позовом, який обґрунтувала тим, що є власником успадкованих після смерті чоловіка ОСОБА_5 13/25 частин житлового будинку і господарських споруд, які знаходиться у АДРЕСА_1. З метою оформлення прав на землю вона звернулася до відповідача із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під указаним будинком. Рішенням Ковельської міської ради Волинської області від 28 серпня 2014 року у наданні такого дозволу відмовлено з посиланням на п. 6 ст. 118, п. 1 ст. 121 Земельного кодексу України. Третя особа ОСОБА_3 є спадкоємцем 12/25 даного житлового будинку і подавати відповідачу спільну заяву про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відмовляється. Позивач вважає дії відповідача незаконними. Просить зобов'язати відповідача повторно розглянути її заяву про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 17,46 сотих для передачі у власність за адресою: АДРЕСА_1, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлений позов у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві.

Третя особа пояснила, що є спадкоємцем після чоловіка 12/25 частин житлового будинку і господарських споруд, які знаходиться у АДРЕСА_1. Свідоцтво про право на спадщину на частину будинку ні вона, ні інші особи не отримували. Позиції щодо задоволення чи відмови у задоволенні позову не висловила.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, представника не направив, заперечень проти позову суду не направив.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Із свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори 03 листопада 1998 року, убачається, що позивач ОСОБА_1 є власником 13/25 житлового будинку і господарських споруд, які знаходяться у АДРЕСА_1, та належали чоловіку ОСОБА_5 (а.с.8).

Будинок на АДРЕСА_1 згідно з договором купівлі-продажу від 17 жовтня 1977 року був придбаний ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в частках 13/25 і 12/25 відповідно (а.с. 9-10).

Як слідує з пояснень позивача і третьої особи ОСОБА_3, остання як дружина є спадкоємцем майна ОСОБА_6, свідоцтво про право на спадщину не оформила; земельна ділянка під указаним будинком перебуває у їх спільному користуванні, і має площу близько 17,46 сотих.

18 липня 2014 року позивач ОСОБА_1 звернулася до відповідача Ковельської міської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 17,46 сотих для передачі у власність за адресою: АДРЕСА_1, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с.12).

28 серпня 2014 року відповідачем Ковельською міською радою відмовлено позивачу у такій заяві з посиланням на п. 6 ст. 118, п. 1 ст. 121 Земельного кодексу України, а саме через відсутність заяви співвласника будинку та недотримання норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам.

Така відмова відповідача є незаконною, а підстави відмови фактично позбавляють позивача можливості оформити свої права на земельну ділянку під успадкованою частиною будинку.

Так, відповідно до п. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до органу місцевого самоврядування, у клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Згідно зі ст. 121 цього кодексу норма безоплатної передачі земельної ділянки громадянам у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в містах становить не більше 0,10 гектара.

Указані положення Земельного кодексу України визначають загальний порядок одержання безоплатно у власність земельної ділянки.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 17,46 сотих, для передачі у власність за адресою: АДРЕСА_1. Передати усю земельну ділянку під будинком площею 17,46 сотих лише їй позивач не просила. У заяві позивачем ОСОБА_1 було зазначено про наявність інших співвласників будинку та додано необхідні документи: копії паспорта громадянина України, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, викопіювання із будівельного кварталу, відомості про іншого співвласника будинку (а.с.12).

Відповідно до ст. 50 Закону України "Про землеустрій" проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки складається у разі формування нової земельної ділянки, погоджується та затверджується в порядку, встановленому Земельним кодексом України, і серед іншого включає: матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці (за наявності таких об'єктів); викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки).

Згідно з п "в" ч. 1 ст. 20 цього Закону землеустрій проводиться в обов'язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі надання земельних ділянок.

Тобто, за змістом указаних статей проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки є сукупністю технічних документів щодо обґрунтування заходів з надання земельної ділянки у власність. Складання проекту землеустрою є обов'язковим у разі формування нової земельної ділянки і надання, відчуження земельних ділянок.

Як установлено у справі, земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок на АДРЕСА_1, не сформована.

Зважаючи на те, що у разі набуття права на жилий будинок, переходить і право на земельну ділянку, на який він розміщений, доцільним і правильним з огляду на положення Закону України "Про землеустрій" є виготовлення проекту із землеустрою на всю земельну ділянку під будинком та призначену для його обслуговування.

Співвласник іншої частини будинку (12/25) на АДРЕСА_1, ОСОБА_6 помер, спадщину на належну йому частину будинку спадкоємцями, у тому числі третьою особою ОСОБА_3, не оформлено, а тому зволікання спадкоємців іншого співвласника будинку із зверненням до органу місцевого самоврядування із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, позбавляє позивача на невизначений час можливості оформити свої права на землю.

Питання щодо дотримання законодавчо визначеної норми земельної ділянки, яка буде надаватися у власність позивачу, буде вирішено при такій передачі. А з урахуванням того, що житловий будинок перебуває у власності не лише позивача, але й інших осіб, при наданні позивачу земельної ділянки відповідно до частки у праві власності на будинок, такі норми порушені не будуть.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем Ковельською міською радою не подано заперечень проти адміністративного позову та будь-яких доказів правомірності своїх дій щодо заяви позивача.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, виходячи з аналізу наведених положень чинного законодавства та доказів, наявних у матеріалах справи, суд вважає адміністративний позов ОСОБА_1 підставним і таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 69, 70, 71, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 118, 121 Земельного кодексу України, ст. ст. 20, 50 Закону України "Про землеустрій", суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати дії Ковельської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 17,46 сотих для передачі у власність за адресою: АДРЕСА_1, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, - незаконними.

Зобов'язати Ковельську міську раду повторно розглянути згідно з вимогами чинного законодавства заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 17,46 сотих для передачі у власність за адресою: АДРЕСА_1, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий:І. В. Окостень