Справа № 826/20913/14
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2015-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

12 січня 2015 року м. Київ № 826/20913/14

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шулежко В.П., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до судді Шевченківського районного суду міста Києва Гуменюк А.І., судді Апеляційного суду міста Києва Музичко С.Г. про зобов'язання вчинити дії, стягнення моральної та матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 до судді Шевченківського районного суду міста Києва Гуменюк А.І., судді Апеляційного суду міста Києва Музичко С.Г. про надання правової допомоги щодо складання позову про стягнення моральної та матеріальної шкоди.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи немає підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно - правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Суб'єктом владних повноважень відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, з наведених визначень вбачається, що справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома або більше визначеними суб'єктами стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правовідносинах, у яких хоча б одним суб'єктом владних повноважень, а обов'язковою ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ним у спірних правовідносинах владних управлінських функцій, а ознакою адміністративної справи є публічно-правовий характер спірних правовідносин.

Як вбачається з позовної заяви, ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва (суддя Гуменюк А.І.) від 09.12.2013 року відкрито провадження у справі про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, зокрема, з ОСОБА_1

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва (суддя Гуменюк А.І.) від 30.04.2014 року стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість.

В подальшому, згадуване судове рішення було оскаржено ОСОБА_1 в апеляційному порядку.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва (суддя Музичко С.Г.) від 19.09.2014 року залишено без змін рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 30.04.2014 року.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги вказує, що протиправними діями та на підставі протиправних, на його думку, судових рішень, з нього стягнули грошові кошти, внаслідок чого останньому завдано моральну та матеріальну шкоду.

Пунктом 4.2 рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2001 від 23.05.2001 (справа за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців третього, четвертого, п'ятого статті 248-3 Цивільного процесуального кодексу України та за конституційними зверненнями громадян щодо офіційного тлумачення положення абзацу четвертого статті 248-3 Цивільного процесуального кодексу України (справа щодо конституційності статті 248-3 ЦПК України) визначено, що відповідно до частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійсненні правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону (частина перша статті 129 Конституції України). Виключно законами України визначаються судоустрій і судочинство. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій інстанції, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття по них судових рішень належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 12.06.2009 року у розумінні положень ч.1 ст. 2, п.1,7 і 9 ст. 3, ст. 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, оскільки не здійснюють владні управлінські функції.

Суд роз'яснює, що розгляд зазначених позовних вимог не відноситься до юрисдикції судів, оскільки судді та суди не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності та відшкодування моральної та матеріальної шкоди вчинених у зв'язку з розглядом, в даному випадку, цивільної справи.

Рішення місцевих судів у цивільних справах підлягають апеляційному та касаційному оскарженню в порядку визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, юрисдикція Окружного адміністративного суду міста Києва не поширюється на вищезазначений спір, оскільки дана справа має розглядатися в порядку Цивільного процесуального кодексу України, отже, підстави для відкриття провадження в адміністративній справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 109, 160, 165 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до судді Шевченківського районного суду міста Києва Гуменюк А.І., судді Апеляційного суду міста Києва Музичко С.Г. про зобов'язання вчинити дії, стягнення моральної та матеріальної шкоди.

Копію ухвали надіслати позивачу разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання ухвали.

Суддя В.П. Шулежко