Справа № 819/3310/14-а
Суддя: Чепенюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/3310/14-a

22 січня 2015 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Чепенюк О.В.,

при секретарі судового засідання Калиняк О.В.,

за участю представників позивача Федоровича В.Ю., Цимбалюка О.Д.,

представника відповідача Брика В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом приватного малого підприємства «Галактика» до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Приватне мале підприємство «Галактика» (далі - ПМП «Галактика», позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області (далі - Тернопільська ОДПІ ГУ Міндоходів у Тернопільській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення № 36439 від 08.12.2014 року про анулювання реєстрації ПМП «Галактика» платником єдиного податку з 30.09.2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно з оскаржуваним рішенням відповідача від 08.12.2014 року анульовано реєстрацію ПМП «Галактика» платником єдиного податку. Зі змісту супровідного листа Тернопільської ОДПІ ГУ Міндоходів у Тернопільській області від 08.12.2014 року про направлення такого рішення позивачу вбачається наявність у платника податків податкового боргу по орендній платі за землю у розмірі 1,58 грн., що й стало підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

Позивач зазначає, що за даними його обліку податковий борг по орендній платі за землю відсутній, що підтверджується також відсутністю податкових вимог, які мали б направлятись контролюючим органом платнику податків у разі його наявності згідно з положеннями статті 59 Податкового кодексу України. Також вважає, що орендна плата за землю є не податком, а господарським зобов'язанням, що виключає можливість застосування до спірних правовідносин пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у адміністративному позові, та письмових поясненнях від 22.01.2015 року (а. с. 32-33) просили позов задовольнити. Зазначили, що підприємство є добросовісним платником податку, яке своєчасно декларує та сплачує податкові зобов'язання, часто перерахування податку проводиться завчасно до закінчення граничного строку його сплати (наперед). Про існування податкового боргу в розмірі 1,58 грн. платнику не було відомо, останню звірку з податковою інспекцією було проведено у лютому 2014 року при поданні податкової звітності по земельному податку (мала місце переплата), а з'ясувавши про наявність боргу у грудні 2014 року позивачем відразу погашено заборгованість шляхом сплати коштів у значно більшому розмірі. В цілому за 2014 рік було сплачено значно більше податку, ніж задекларовано (нараховано). На момент прийняття оскаржуваного рішення 08.12.2014 року податковий борг за ПМП «Галактика» був відсутній. Сплату єдиного податку підприємство проводило своєчасно, протягом останніх років взагалі не мало податкового боргу.

Крім того, зазначили, що в лютому 2014 року Тернопільською міською радою проводилась зміна грошової оцінки землі комунальної власності, 21.02.2014 року після подання податкової декларації з плати за землю за 2014 рік було підписано зміни до договору оренди, згідно яких оренда плата встановлювалась в розмірі 3760,95 грн., натомість платник задекларував податкове зобов'язання в сумі 3760,99 грн. щомісяця, тобто в більшому розмірі, проте уточненої декларації не подавав.

Представники позивача вважають, що збитки бюджету не були завдані, податок сплачений, а тому з урахуванням положень частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), на їх думку, оскаржуване рішення прийняте без урахування принципу пропорційності, оскільки несприятливі наслідки для платника податку значно більші, ніж цілі задля яких спрямоване це рішення.

У судовому засіданні представник відповідача адміністративний позов не визнав з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову (а. с. 14-17), та зазначив, що позивач перебував на спрощеній системі оподаткування четвертої групи платників єдиного податку, про що йому видано свідоцтво серії А № 784542 від 03.05.2012 року. Одночасно ПМП «Галактика» як землекористувач земельної ділянки державної чи комунальної власності є платником орендної плати за землю, а відтак, у відповідності до вимог розділу ХІІІ Податкового кодексу України мав щороку подавати податкову декларацію за встановленою формою та сплачувати податкове зобов'язання щодо плати за землю (орендної плати), визначене у податковій декларації на поточний рік, рівними частками за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. Позивач подав 12.02.2014 року податкову декларацію з плати за землю (орендної плати) за 2014 рік, самостійно узгодивши щомісячний платіж у розмірі 3760,99 грн. Разом з тим, відповідно до даних облікової картки платника податків по орендній платі за землю з юридичних осіб за платником з квітня 2014 року рахується податковий борг у розмірі 1,57 грн., з серпня 2014 року - 1,58 грн., з грудня 2014 року - 1,59 грн. Наявність податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів є підставою для прийняття рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку.

Щодо не надіслання податкової вимоги платнику податків, то представник відповідача посилався на норми статті 59 Податкового кодексу України, яка передбачає, що податкова вимога не надсилається, якщо загальна сума податкового боргу не перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відтак, з урахуванням мотивів викладених у запереченні, представник відповідача вважає, що контролюючий орган при прийнятті рішення діяв правомірно, а тому просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що ПМП «Галактика» з 13.07.1998 року зареєстроване як юридична особа (а. с. 6-7), взяте на облік як платник податків у Тернопільській ОДПІ ГУ Міндоходів у Тернопільській області. Відповідно до свідоцтва про право сплати єдиного податку серії А № 784542 від 03.05.2012 року позивач перебував на спрощеній системі оподаткування четвертої групи платників єдиного податку (а. с. 31).

08.12.2014 року начальником Тернопільської ОДПІ ГУ Міндоходів прийнято рішення № 36439 про анулювання реєстрації платником єдиного податку ПМП «Галактика», , з 30.09.2014 року. Як вбачається зі змісту рішення підставою для його прийняття була інформаційна довідка від 08.12.2014 року по платнику податків та норми пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України (а. с. 5). Дане рішення направлене позивачу супровідним листом від 08.12.2014 року, в якому зазначено, що перевіркою своєчасності сплати узгоджених сум податкових зобов'язань встановлено наявність по особовому рахунку ПМП «Галактика» по платежу орендна плата з юридичних осіб протягом двох послідовних кварталів податкового боргу, станом на 01.09.2014 року його сума становить 1,58 грн. (а. с. 8).

Також судом встановлено, що ПМП «Галактика» як орендар земельної ділянки комунальної власності є платником орендної плати за землю. 12.02.2014 року позивач подав до податкової інспекції податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік, самостійно узгодивши щомісячний платіж у розмірі 3760,99 грн. Нарахування та сплата орендної плати платником податків відображена в обліковій картці по даному платежу за 2014 рік (а. с. 18-22). Згідно з даними облікової картки станом на 03.01.2014 року за платником податків рахувалась переплата у розмірі 2247,86 грн., в подальшому протягом року щомісяця позивачем перераховувався податок до бюджету, сплата податку проводилась завчасно до закінчення граничного строку сплати податкових зобов'язань, визначеного Податковим кодексом України. Разом з тим, станом на 01.04.2014 року за позивачем рахувався податковий борг у розмірі 1,57 грн., на 01.07.2014 року - 1,57 грн., на 01.10.2014 року - 1,58 грн., станом на 03.12.2014 року податковий борг відсутній та рахувалась переплата на суму 3,41 грн.

Предметом позовних вимог є визнання протиправним та скасування рішення Тернопільської ОДПІ ГУ Міндоходів у Тернопільській області № 36439 від 08.12.2014 року про анулювання реєстрації ПМП «Галактика» платником єдиного податку з 30.09.2014 року.

Оцінюючи правомірність рішення відповідача як суб'єкта владних повноважень, суд керувався критеріями, закріпленими у частині третій статті 2 КАС України, що певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, якої повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владні суб'єкти.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відтак, при розгляді адміністративної справи судом підлягали з'ясуванню питання чи при прийняті оскаржуваного рішення суб'єкт владних повноважень діяв обґрунтовано; в межах своєї компетенції, чи обрав встановлений законом спосіб правомірної поведінки при реалізації своїх владних повноважень. Також суд з'ясовував, чи використане повноваження, надане суб'єкту владних повноважень, з належною метою; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; з досягненням розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретних осіб.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Пунктом 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 ПК України від 02.12.2010 року № 2755-VI, чинного з 01.01.2011 року, з змінами і доповненнями (далі - ПК України) передбачено, що платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом; податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом; виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пунктів 291.3, 291.4 глави 1 розділу ХІV ПК України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою. Суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на групи платників єдиного податку, зокрема, до четвертої групи належать четверта група - сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Згідно з пунктом 297.1 статті 297 платники єдиного податку звільняються від обов'язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з таких податків і зборів:

1) податку на прибуток підприємств;

2) податку на доходи фізичних осіб у частині доходів (об'єкта оподаткування), що отримані в результаті господарської діяльності платника єдиного податку першої - третьої групи (фізичної особи) та оподатковані згідно з цією главою;

3) податку на додану вартість з операцій з постачання товарів, робіт та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, крім податку на додану вартість, що сплачується фізичними особами та юридичними особами, які обрали ставку єдиного податку, визначену підпунктом 1 пункту 293.3 статті 293 цього Кодексу, а також що сплачується платниками єдиного податку четвертої групи;

4) податку на майно (в частині земельного податку), крім земельного податку за земельні ділянки, що не використовуються платниками єдиного податку першої - третьої груп для провадження господарської діяльності та платниками єдиного податку четвертої групи для ведення сільськогосподарського товаровиробництва;

5) рентної плати за спеціальне використання води платниками єдиного податку четвертої групи.

Нарахування, сплата та подання звітності з податків і зборів інших, ніж зазначені у пункті 297.1 цієї статті, здійснюються платниками єдиного податку в порядку, розмірах та у строки, встановлені цим Кодексом (пункт 297.2 статті 297 ПК України).

Порядок видачі, отримання та анулювання свідоцтва платника єдиного податку врегульовано статтею 299 ПК України. Так, пунктом 299.1 цієї статті встановлено, що реєстрація суб'єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Згідно з пунктом 299.10 статті 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:

1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв'язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;

2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;

3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу;

4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків.

В свою чергу підпункт 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України вказує підстави (умови), за яких платники єдиного податку зобов'язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом та строк такого переходу, зокрема, у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Як встановлено судом ПМП «Галактика» протягом 2012, 2013 років та станом на 01.01.2014 року було зареєстроване платником єдиного податку. Підприємство протягом всього часу перебування на спрощеній системі оподаткування своєчасно і в повному обсязі сплачувало єдиний податок, заборгованість за цей період відсутня. Одночасно позивач сплачував орендну плату за земельну ділянку комунальної власності.

Строки сплати орендної плати регулюються положеннями розділу ХІІІ ПК України. Так, пунктом 287.3 статті 287, пунктом 288.7 статті 288 ПК України визначено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю (орендної плати), визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Позивач своєчасно задекларував податкові зобов'язання по орендній платі за землю за 2014 року, подавши 12.02.2014 року відповідну податкову декларацію, та щомісяця проводив сплату податку, сплата податку проводилась завчасно до закінчення граничного строку сплати податкових зобов'язань, визначеного ПК України. Згідно з відомостями облікової картки платника по орендній платі за землю за 2014 рік ПМП «Галактика» всього за рік нараховано 44734,34 грн. податку, сплачено - 45020,00 грн., тобто більше ніж задекларовано (а. с. 22).

В судовому засіданні представник позивача, ознайомившись з даними облікової картки платника по орендній платі за землю за 2014 рік, яка відображає нарахування та сплату податку, визнав, що мала місце заборгованість по даному платежу починаючи з квітня 2014 року, проте несплата податку в сумі 1,58 грн. була допущена неумисно, оскільки за даними власного обліку підприємство такого боргу не мало. З пояснень представника позивача слідує, що про існування податкового боргу в розмірі 1,58 грн. платнику не було відомо, останню звірку з податковою інспекцією було проведено у лютому 2014 року при поданні податкової звітності по земельному податку (мала місце переплата), а дізнавшись про наявність боргу у грудні 2014 року позивачем відразу погашено заборгованість шляхом сплати коштів у значно більшому розмірі.

Суд зауважує, що підприємство протягом двох податкових періодів мало податковий борг, разом з тим, сума такого боргу складала 1,58 грн., тобто була незначною, положення ПК України не передбачають навіть направлення податкової вимоги при наявності податкового боргу у такому розмірі (направляється податкова вимога якщо загальна сума податкового боргу перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів громадян, тобто 340,00 грн., стаття 59 ПК України).

Враховуючи наведені обставини, та надаючи оцінку оскаржуваному рішенню з застосуванням критеріїв, визначених у частині третій статті 2 КАС України, суд погоджується з мотивацією позивача про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення, прийнятого щодо ПМП «Галактика», з огляду на те, що контролюючим органом не дотримано принципу пропорційності та досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами платника податків, не дотримано необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення. Як вбачається з обставин справи, описаних вище, ПМП «Галактика» є добросовісним платником податків, який в жодному випадку не має на меті ухилення від оподаткування чи несплату податкових зобов'язань, про що свідчить наявність переплати по платежах за підсумками року.

Даним рішенням анульовано реєстрацію ПМП «Галактика» платником єдиного податку з 30.09.2014 року, хоча з аналізу положень підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298, пункту 299.10 статті 299 ПК України слідує, що реєстрація платником єдиного податку може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу, яке має прийматися в день анулювання - в останній день другого із двох послідовних кварталів, в яких платник мав податковий борг. У спірному випадку рішення прийнято 08.12.2014 року, тобто більш як через два місяці від такої дати (30.09.2014 року). В свою чергу це може мати негативні наслідки для платника податків, який не був обізнаний щодо виключення його з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу з 30.09.2014 року, та відповідно щодо переходу з цього часу на загальну систему оподаткування, яка передбачає подання іншої звітності та сплату відповідних податків (зборів).

Разом з тим, будь-які негативні наслідки для контролюючого органу не настали, податкові зобов'язання ПМП «Галактика» перераховані до відповідного бюджету, за їх несвоєчасне перерахування Тернопільською ОДПІ ГУ Міндоходів у Тернопільській області нараховано пеню на суму 0,01 грн., яка також сплачена позивачем (а. с. 18-22). Виконуючи фіскальну функцію за рахунок податкового контролю й податкових санкцій, які забезпечують максимальне збирання встановлених податків, контролюючий орган не повинен створюють перешкоди для діяльності господарюючих суб'єктів, які є добросовісними платників податків, не ухиляються від оподаткування та сплати податків. На думку суду, у спірному випадку Тернопільська ОДПІ ГУ Міндоходів у Тернопільській області не врахувала такі факти, прийняла оскаржуване рішення формально, нерозсудливо, не дотримавшись принципу пропорційності, без урахування необхідності досягнення збалансованості між негативними наслідками для платника податків та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (контроль над адмініструванням податків і зборів з метою забезпечення надходжень до бюджету), а тому таке рішення не може вважатися правомірним. Крім того, рішення від 08.12.2014 року про анулювання реєстрації ПМП «Галактика» платником єдиного податку з 30.09.2014 року прийняте несвоєчасно, про що описано вище. На дату прийняття рішення, станом на 08.12.2014 року податковий боргу у платника податків був відсутній.

При цьому, суд не бере до уваги мотивацію позивача про те, що орендна плата не є податком, а господарським зобов'язанням, з огляду на визначення термінів, які вживаються у ПК України. Так, відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України (в редакції, що діяла до 01.01.2015 року, на момент існування спірних правовідносин) плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності; орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункту 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України); земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (підпункту 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 ПК України). Отже, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності була однією із форм плати за землю, як загальнодержавного податку (до 01.01.2015 року).

Враховуючи вищенаведене, виходячи із наявних матеріалів справи та норм чинного законодавства, необхідності захисту та відновлення прав позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Приймаючи рішення у даній справі, суд виходить із повноважень, визначених частиною другою статті 162 КАС України, де передбачено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про скасування рішення, попередньо визнавши його протиправним.

Згідно із частиною першою статті 94 КАС України на користь позивача слід присудити з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 73 грн. 08 коп., сплачений згідно з квитанцією № 0.0.330944463.1 від 24.12.2014 року (а. с. 2).

Керуючись статтями 2, 11, 71, 86, 94, 160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області від 08 грудня 2014 року № 36439 про анулювання реєстрації платником єдиного податку приватне мале підприємство «Галактика» з 30 вересня 2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь приватного малого підприємства «Галактика» (Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Пушкіна, будинок 5, квартира 177, ідентифікаційний код 14029059) судовий збір у розмірі 73 (сімдесят три) гривні 08 (вісім) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (оголошення вступної та резолютивної частини постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений 27 січня 2015 року.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.

копія вірна

Суддя Чепенюк О.В.