Справа № 213/1118/14-а (2а/213/27/14)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 грудня 2014 рокусправа № 213/1118/14-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - не з'явився

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та ОСОБА_1

на постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 серпня 2014 року

у справі № 213/1118/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

про зобов'язання проводити доплату до пенсії, її індексацію та перерахунок у відповідності до пенсійного законодавства,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог(т. 1 а.с.167) просила:

- визнати ОСОБА_1 непрацюючою пенсіонеркою на основі поданих в суд документів;

- визнати протиправним відмову відповідача провести підвищення до пенсії як «дитині війни» у відповідності з абзацом 1 статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» №2195-IV від 18.11.2004;

- визнати протиправним відмову відповідача ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, провести перерахунок розміру пенсії у відповідності з пенсійним законодавством;

- зобов'язати відповідача провести ОСОБА_1, як непрацюючому пенсіонеру, перерахунок розміру пенсії у відповідності з пенсійним законодавством, а саме:

-провести доплату к пенсії, як «дитині війни», у відповідності з абзацом 1 статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з дня відновлення виплати пенсії - 30.05.2011 та в подальшому, у відповідності з Законом України;

- провести доплату к розміру пенсії по віку до розміру мінімальної пенсії за віком у відповідності до ч.1 абзацу 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.10.2011, та в подальшому у відповідності з пенсійним законодавством України.

- провести індексацію розміру пенсії за віком у відповідності ч.1 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з дня поновлення виплати пенсії - 30.05.2011 та в подальшому - у відповідності до вимог абзацу 1 статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»;

- провести перерахунок розміру пенсії за віком у відповідності з ч.2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.03.2012 та в подальшому - у відповідності з пенсійним законодавством України;

- провести перерахунок доплати к пенсії за віком за понаднормовий стаж у відповідності з ч.3 ст. 42 та абзацом 2 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.05.2012 та в подальшому у відповідності з пенсійним законодавством України.

- Зобов'язати відповідача виплатити недоплачену суму у зв'язку з перерахунком складових пенсійної виплати з дня поновлення виплати пенсії, а саме з 30.05.2011.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в редакції що діяла на 30.05.2011 року (ст.1, ст.6, ст.3) дитина війни - особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945року) Другої світової війни було менше 18 років; дітям війни ... до пенсії…виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни; державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами."

Для підтвердження статусу дитини війни не потрібно підтвердження цього статусу ніяки посвідченнями, ніякими рішеннями, потрібні тільки відомості щодо дати народження ( до 02.09.1945 року) та громадянство України. Тому позивач і вважає, що відмова відповідача в нарахуванні підвищення до пенсії - є протиправною.

Позивач вважає, що відмова відповідача в проведенні індексації її пенсії, також є протиправною, оскільки твердження відповідача, що індексація пенсій особам, які постійно проживають за межами України не проводиться, є хибним.

Так, ч.1 ст.42 Закона України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції від 22.07.2011року, передбачено, що пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення. Відповідно до преамбули Закону України «Про індексацію грошових доходів населення" в редакції від 01.01.2008року, цей Закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України, а Конституція гарантує достатній рівень життя не просто населенню, а громадянам України, та стверджує, що всі громадяни України рівні перед законом и та мають рівні конституційні права. Не може бути привілеїв або обмежень за ознаками, зоокрема, місця проживання (ст.24). Відповідно до ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» - індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії, стипендії.. . Позивач отримує пенсію в УПФУ Інгулецького району м.Кривого Рогу. Ця пенсія перераховується на її рахунок, який відкрито у відділенні «Ощадбанку України», яке знаходить в Інгулецькому районі м.Кривого Рогу.

Відповідно до ст.5 вищезазначеного Закону, "індексація пенсій, інших виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших видів соціальної допомоги проводиться відповідно за рахунок Пенсійного фонду України, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, за рахунок коштів Державного бюджету України." Таким чином, цей Закон переадресовує індексацію пенсій відповідно до Закону "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а саме до ч.2,ст. 42 цього Закону. Але в жодній статті цього Закону немає заборон щодо індексації пенсії особам, які отримують пенсію в Україні, а проживають за її межами. Ст.6 абз.2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення» передбачає, що порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою КМУ № 1078 от 17.07.2003року, індексації підлягають пенсії з врахуванням надбавок, доплат та підвищення. Тому позивач вважає відмову відповідача у проведенні індексації пенсії протиправною.

Крім того, ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", в редакції, яка діяла на момент поновлення пенсії позивачці, визначено, що крім індексації пенсії, передбаченої ч.1 цієї статті, щороку починаючи з 1 березня поточного року у разі, якщо середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за минулий рік зросла, здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій."

Позивач вважає, що з моменту поновлення виплати пенсії, а саме, з 30.05.2011року, УПФУ повинно були провести перерахунок пенсії : з 1.03.2012, з 01.03.2013 року, але такий перерахунок відповідачем жодного разу не проводився. Тому позивач вважає, що відмова відповідача зробити їй перерахунок також є протиправним.

Ст.28 (абз.1ч.1) Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в редакції, що діяла на 30.05.2011 року передбачалось, що мінімальний розмір пенсії за віком, за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу, встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом". Та коли розмір пенсії за віком менше мінімальної пенсії, проводиться доплата до мінімальної пенсії. Частиною 3 ст.42 вищезазначеного Закону, також передбачено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Так при поновленні її пенсії, з 30.05.2014 року розмір її пенсії виявився меншим ніж мінімальна пенсія, та їй було проведено доплату до мінімальної пенсі. В подальшому відповідач перерахунку не робив, хоч новий мінімальний розмір пенсії встановлювався:з 01.10.2011року, 01.12.2011року, 01.01.2012року, 1.04.2012року.

Крім того, ст.28 (абз.2ч.1) Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більше ніж на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини." Доки пенсія позивача була менше за мінімальну, доплата за понаднормовий стаж проводилась з розміру цієї пенсії. Але з 01.05.2012 року УПФУ перерахувало розмір пенсії за віком на підставі постанови КМУ №327 від 23.04.2012року, та вона стала більше мінімальної, тому доплата до пенсії за понаднормативний стаж повинна розраховуватися з розмірів мінімальної пенсиї за віком, та, в подальшому, збільшуватися кожний раз з дня встановлення нового розміру минимальної пенсії за віком, а саме, з 01.07.2012 року, 01.10.2012року, 01.12.2012року, 01.01.2013 року, 01.12.2013року.

Позивач вважає протиправним відмову відповідача перераховувати доплату до пенсії за понаднормовий стаж, с врахуванням нових розмірів мінімальної пенсії, у відповідності до ч.3 ст.42 та абз.2 ч.1 ст. 28 Закона "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В своїх додаткових письмових поясненнях позивач наполягає на тому, що вона є непрацюючою особою, що відповідні документи, які це підтверджують відповідачу надано, тому всі виплати на перерахунки повинні їй бути здійснені саме, як непрацюючій пенсіонерці. Виплати, які вона отримує в Ізраїлі ніякого відношення до виплати пенсії в Україні не мають.

Позивач вважає, що вона, як громадянка України, яка проживає в Ізраїлі, має такі ж конституційні права, як і громадяни України, які проживають на її території, передбачені ст.ст.24,25, 46 Конституції України, тобто вона має право на підвищення до пенсії, як «дитина війни», право на індексацію пенсії, та передбачені пенсійним законодавством перерахунки, як непрацююча пенсіонерка, оскільки вона не працює, про що УПФУ надані відповідні документи, та ці обставини відповідач повинен був врахувати при поновленні її пенсії.

Оскільки вищезазначені нарахування та виплати до її пенсії не проведені з вини відповідача, то на її думку, перерахунок всіх складових пенсійної виплати повинен бути зроблений з моменту поновлення пенсії наростаючим підсумком.

Позивач вважає, що УПФУ, як орган виконавчої влади, не наділений правом вирішувати кому належить, а кому не належить надавати гарантовані Конституцією та Законами України права, чи позбавляти цих прав громадянина, на свій розсуд. Тому позивач, з врахуванням всіх відповідей та заперечень УПФУ, відповідно до своїх останніх позовних вимог від 18.08.2014 року, просить суд: визнати її непрацюючою пенсіонеркою; визнати протиправною відмову УПФУ в Інгулецькому районі м.Кривого Рогу провести підвищення до пенсії, «як дитині війни», визнати протиправною відмову відповідача - УПФУ в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу провести їй перерахунок пенсії, як непрацюючій пенсіонерці, відповідно до пенсійного законодавства; зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії та провести доплату до пенсії, передбачену ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з 30.05.2011 року і в подальшому щомісячно; провести доплату до пенсії за віком до розміру мінімальної пенсії за віком відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.10.2011 року і в подальшому; провести індексацію розміру пенсії за віком на підставі ч.1 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з 30.05.2011 року і в подальшому, у відповідності до вимог ст. 4 абз.1 Закону України «Об індексації грошових доходів населення; провести перерахунок пенсії за віком відповідно до ч.2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.03.2012 року і в подальшому щорічно з 1 березня кожного року; провести перерахунок доплати до пенсії за віком за понаднормативний стаж у відповідності до ч.3 ст.42, ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.05.2012 року і в подальшому, з дня встановлення нових розмірів мінімальної пенсії; зобов'язати відповідача виплатити позивачу недоотриману суму в зв'язку з перерахунком складових пенсійних виплат з дня поновлення виплати пенсії, а саме з 30.05.2011 року.

Постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 серпня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково:

- визнано протиправною відмову відповідача провести ОСОБА_1 нарахування та виплату підвищення до пенсії, як «дитині війни» у відповідності до вимог діючого законодавства;

- визнано протиправним відмову відповідача провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії, як непрацюючій пенсіонерці, відповідно до пенсійного законодавства;

- зобов'язано Управління пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області здійснити лаберовій Р.Б. перерахунок пенсії, як непрацюючій пенсіонерці, а саме:

-провести нарахування та виплату підвищення до пенсії, як «дитині війни»:

- з 30.05.2011 по 22.07.2011, а також з 01.01.2014 по 31.07.2014 в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, щомісячно, згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»;

- з 23.07.2011 по 31.12.2011 в розмірі 49 гривень 80 копійок, щомісячно, згідно п.6 постанови Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 №745;

- з 01.01.2012 по 31.12.2013, та з 01.08.2014 до подальших змін в законодавстві, в розмірі 7% прожиткового мінімуму, встановленого законом, для осіб, які втратили працездатність, щомісячно, згідно з п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 №1381;

- провести перерахунок доплати до пенсії за віком за понаднормативний стаж у відповідності до ч.3 ст. 42, та абзацем 2 ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» з 01.10.2011, та в подальшому у відповідності до вимог діючого законодавства;

- провести індексацію розміру пенсії за віком на підставі ч.1 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з дня поновлення виплати пенсії - 30.05.2011 і в подальшому, у відповідності до вимог ст. 4 абз. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та діючого законодавства.

- зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого рогу Дніпропетровської області після проведення відповідного перерахунку сплатити ОСОБА_1 недоплачену суму пенсійних виплат.

В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволені адміністративного позову.

Апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області обґрунтована тим, що міжнародного договору, який би регулював пенсійне забезпечення громадянам України, які проживають на території Ізраїлю не існує, у позивача відсутні підстави відносити себе до категорії «дитина війни», а тому й відповідна доплата згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни» ОСОБА_1 не проводиться.

Стосовно проведення позивачу індексації, відповідач зазначає, що у позивача відсутні підстави вимагати проведення індексації відповідно до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», оскільки наявним міжнародним договором можуть бути передбачені чіткі права і обов'язки громадян України які проживають на постійному місці проживання на території Ізраїлю. В даному випадку такого договору не існує.

Разом з тим, відповідач зазначає, що громадянка України - позивач, постійно проживаюча на території держави Ізраїль, згідно довідки з інституту національного страхування управління податків Ізраїлю отримувачем особливої пенсії по старості. На території України ОСОБА_1 відкрито пенсійний рахунок на який щомісячно нараховується її пенсія за віком.

Статтею 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що кожен громадянин України має право на отримання лише одного виду пенсії відповідно до пенсійного законодавства.

Оскільки ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено право та обов'язок кожного громадянина України на отримання за його вибором лише одного виду пенсії, відповідач вважає неправомірним тлумачення ОСОБА_1 щодо віднесення себе до непрацюючого пенсіонера.

Відповідач зазначає, що позивач крім поновленої пенсії отримує в Ізраїлю допомогу по старості на себе та дружину в розмірі 4 324 шекеля, що на думку відповідача є порушенням пенсійного забезпечення громадян України.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в частині відмови у задоволенні позовних вимог, та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції відмовляючи у задоволені позовних вимог в частині відмови в доплати к розміру пенсії за віком до нових розмірів мінімальної пенсії з 01.10.2011, з 01.12.2011, з 01.01.2012 та з 01.04.2012 не вірно трактував ст. 27,28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

На думку позивача, відповідач повинен проводити доплату к пенсії за віком кожен раз до нових розмірів прожиткового мінімуму, однак жодного разу це не зробив, що є порушенням ч.3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Стосовно позовної вимоги, яким позивач просив зобов'язати відповідача проводити кожного року підвищення розмірів пенсії з 01 березня у відповідності до ч.2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 01.03.2012.

Позивач зазначив, що основним документом, регламентуючим підвищення пенсії кожного рок з 01 березня та з 01.03.2012 є постанова Кабінету Міністрів України №341 від 11.05.2005 яким затверджено «Порядок підвищення розміру пенсій у відповідності з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивач зазначає, що вона згодна, що з 01.03.2013 вона не має право на підвищення пенсії, проте не згодна з тим, що з 01.03.2012 вона не має право на підвищення.

Позивач зазначає, що розмір пенсії на 31.12.2011 становить 882,19грн. Розмір пенсії на 30.05.2011 - 882,19грн. індивідуальний коефіцієнт підвищення пенсії дорівнює 1.

Оскільки індивідуальний коефіцієнт підвищення розміру пенсії в 2011 році дорівнює 1, менше коефіцієнта підвищення пенсії в 2012році, дорівнює 1,0352(постанова КМУ №257 від 26.03.2012) на думку позивача вона має право на підвищення розміру пенсії з 01.03.2012.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання не з'явились представники, від позивача до початку судового засідання надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача.

З урахуванням наявних в справі матеріалів, нез'явлення в судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача, вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, внаслідок наступного.

З матеріалів справи вбачаться, що постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2013 року зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу відновити пенсію за віком, яку ОСОБА_1 отримувала до виїзду за кордон України згідно чинного законодавства, з 30.05.2011.

07.10.2013 ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою стосовно надання розрахунку пенсії відповідно до постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2013 року.

Листом від 28.10.2013 №7825/06 Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу повідомило ОСОБА_1 що поновлення виплати пенсії проведено по матеріалам пенсійної справи, у відповідності з пенсійним законодавством, яке діяло на дату поновлення виплати пенсії тобто на 30.05.2011.

Відповідач в листі відповіді роз'яснив як проводився підрахунок поновленої пенсії позивача.

Разом з листом, відповідач надав гр. ОСОБА_1 копію роздруківки розрахунку пенсії.

ОСОБА_1 не погодившись з розрахунком який здійснено Пенсійним органом, звернулась до відповідача з вимогою надати роз'яснення стосовно не нарахування надбавки до пенсії, як «дитині війни» і чомусь, позивачу як непрацюючому пенсіонеру, не проводився перерахунок складових пенсійної виплати, як то було передбачено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ст. 6,28 та 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Листом від 25.11.2013 №8462/06 Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу зазначило, що поновлення пенсії за віком здійснено позивачу за матеріалами пенсійної справи та згідно з пенсійним законодавством у відповідності до постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2013 року у справі №416/5890/2012.

Відповідач зазначив, що підвищення до пенсії на підставі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» пенсійним органом не здійснено, оскільки це не було передбачено та не визначено постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2013 року, таким чином пенсійним органом і не проводилось нарахування даної виплати позивачу.

Стосовно проведення індексації заробітної плати ОСОБА_1, відповідачем зазначено, що відповідно до законодавства індексація пенсії проводиться лише особам які постійно проживають на території України, оскільки ОСОБА_1 постійно проживає за межами території України, а саме в Ізраїлі, то в даному випадку дія закону про індексацію на неї не розповсюджується.

Не погодившись з відмовою пенсійного фонду позивач звернулась до суду за захистом порушеного права.

Дослідивши обставини по справі, колегія суддів доходить наступних висновків.

Щодо вимоги ОСОБА_1 здійснити перерахунок пенсії з урахуванням ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.92 Закону України «Про пенсійне забезпечення», який був чинний на момент виїзду позивача за кордон, громадянам, які виїхали на постійне проживання за кордон, пенсії не призначаються. Пенсії, призначені в Україні до виїзду на постійне проживання за кордон, виплачуються за 6 місяців наперед перед від'їздом за кордон. За час перебування цих громадян за кордоном виплачуються тільки пенсії, призначені внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання.

З 01.01.2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 якого, виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 51 вказаного Закону, у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від'їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 р. N25-рп/2009 визнано неконституційними положення п.2 ст. 49 та друге речення ст. 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Проживаючи в Ізраїлі, як громадянин України, позивач має такі ж самі конституційні права, як й інші громадяни цієї держави, оскільки Конституція України та пенсійне законодавство України не допускають обмеження права на соціальний захист, зокрема права на отримання пенсії за ознакою місця проживання.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 є «дитиною війни», та на неї поширюються пільги передбачені положеннями Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004р., який набрав чинності з 01.01.2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Як визначено ст. 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Закону України «Про державний бюджет на 2011 рік» обмежень у виплаті підвищення до пенсії не було до 22.07.2011 року. Відповідно до змін до вищезазначеного Закону України від 14.06.2011 року право визначати розмір підвищення до пенсії дітям війни було делеговане Кабінету Міністрів України.

06.07.2011 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 745 « Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету», якою встановлено, що дітям війни ( крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Закону України « Про жертви нацистських переслідувань») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення провадиться у розмірі 49,80 гривні.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1381 від 28.12.2011 року « Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення», було встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Закону України « Про жертви нацистських переслідувань») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення, встановлене ст. 6 ЗУ « Про соціальний захист дітей війни», проводиться у розмірі 7 % прожиткового мінімуму, встановленого законом, для осіб, які втратили працездатність.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» передбачено, що деякі соціальні гарантії, в тому числі і підвищення дітям війни виплачуються в розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Відповідно до п.4 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік», у 2013 році норми і положення статей 5 та 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік. Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення», яка набрала чинності з 1 січня 2012 року, установлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «;Про жертви нацистських переслідувань») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення, встановлене статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», провадиться у розмірі 7 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом, для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, розмір підвищення до пенсії особам, які мають статус «Дитина війни», передбачений ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», повинен обчислюватись виходячи з розміру прожиткового мінімуму встановленого для осіб, що втратили працездатність, який встановлено чинним законодавством на кожний бюджетний рік.

Відсутність грошових коштів на виплату підвищення до пенсії в даному випадку не позбавляє позивача, як особу, що має статус «Дитина війни», права на отримання такої надбавки. Закон України не обмежує таке право наявністю фінансування.

Враховуючи, що держава взяла на себе обов'язок щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії та поклала виконання цього обов'язку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, колегія суддів вважає, що вони не виконали своїх повноважень без поважних причини.

Тобто, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та виніс законне та обґрунтоване рішення, що не дає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Щодо вимоги ОСОБА_1 провести індексацію пенсії, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно частини першої статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв'язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, у встановленому законом порядку здійснюється перегляд розмірів у тому числі пенсій. Перегляд зазначених у частині першій цієї статті гарантій здійснюється у розмірах, що визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

У разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації (абзац 1 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення).

Відповідно до абзацу 6 пункту 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, сума індексації грошових доходів, визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків. Отже, у разі відсутності перевищення індексом споживчих цін порогу індексації, встановленого у розмірі 101%, підстав для проведення індексації грошових доходів населення немає.

Тобто, в місяцях, коли величина приросту індексу споживчих цін не подолала поріг індексації, сума індексації грошових доходів залишається фіксованою.

При цьому, при підвищенні грошового доходу (пенсії) позивача необхідно керуватись нормами статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та зразком нарахування індексу споживчих цін для проведення індексації приведеному у Додатку № 1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, згідно з яким не проводиться індексація в місяці, в якому здійснено підвищення грошових доходів громадян.

Виходячи з цього, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги адміністративного позову щодо проведення індексації невиплаченої пенсії позивача підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про проведення доплати к розміру пенсії за віком, розрахованої за статтею 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до розміру мінімальної пенсії за віком у відповідності з абз.1 ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Іншого нормативно-правого акта, який би визначав розмір мінімальної пенсії за віком, немає.

Статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абз. 1 ч. 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

При цьому, ч. 2 ст. 5 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" встановлено, що виключно цим Законом визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Судом першої інстанції було встановлено, що Управлінням Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва з 11.10.2009 року позивачу поновлено нарахування та виплату пенсії у розмірі 49,86 грн.

Однак, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що розмір та порядок підвищення пенсії визначається у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України та відповідає прожитковому мінімуму на одну особу з розрахунку на місяць у розмірі для осіб, які втратили працездатність.

Прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність встановлюється Законами України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Враховуючи норми вказаного вище законодавства України, колегія суддів приходить до висновку про те, що нарахування позивачу пенсії в сумі 49,86 грн. є таким, що є значно нижчим розміру прожиткового мінімуму для відповідної категорії громадян.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що виплачуючи пенсію позивачу у спірному розмірі, що є нижчим прожиткового мінімуму, відповідач діяв протиправно.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що відмова суду у задоволенні позовних вимог в частині проведення доплати розрахованої ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до розміру мінімальної пенсії за віком у відповідності до абз.1 ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є не вірним та підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи не в повному обсязі з'ясував обставини, що мають значення для справи у зазначеній частині у зв'язку з чим відповідно до ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 серпня 2014 року у справі №213/1118/14-а скасувати в частині відмови в задоволені позовних вимог про проведення доплати к розміру пенсії за віком, розрахованої за статтею 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», до розміру мінімальної пенсії за віком у відповідності з абзацом 1 частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» прийняти нову постанову в цій частині про задоволення позову.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області провести доплату к розміру пенсії за віком до розміру мінімальної пенсії за віком на підставі абз. 1 ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 30.05.2011.

В іншій частині постанову Інгулецького районного суду м. Кривого рогу Дніпропетровської області від 22 серпня 2014 року у справі №213/1118/14-а залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко