Справа № 750/85/15-а
Суддя: Рахманкулова І. П.
Дата ухвалення: 2015-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/85/15-а
Провадження № 2-а/750/90/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2015 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Рахманкулової І.П.

при секретарі Разумейко К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління юстиції в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування постанов,-

в с т а н о в и в :

05.01.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправними дії відповідача та скасувати постанови від 25.12.2014 року старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернігівській області про закінчення виконавчого провадження №27787753 та №38474794 щодо виконання виконавчих листів №2а/2506/8920/11 та №2-а/2506/158/2012, виданих відповідно у червні та липні 2011 року Деснянським районним судом м. Чернігова, якими зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2011 рік та щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік.

Обгрунтував позивач свої вимоги тим, що вважає оскаржувані постанови незаконними, оскільки судові рішення не виконані, але виконавчі провадження безпідставно закінчені на підставі п.11 ч.1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження".

У позовній заяві позивач заявив клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив.

У судовому засіданні встановлено, що постановами старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернігівській області Постилякової М.Б. від 25.12.2014 року закінчені виконавчі провадження №27787753 та №38474794 щодо виконання виконавчих листів №2а/2506/8920/11 та №2-а/2506/158/2012, виданих відповідно у червні та липні 2011 року Деснянським районним судом м. Чернігова, якими зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2011 рік та щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік з підстав, встановлених пунктом 11 частини 1 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження". При цьому в мотивувальних частинах вказаних постанов зазначено про неможливість виконання рішень суду без участі боржника, оскільки штрафні санкції застосовані, направлені подання до правоохоронних органів.

Вказані постанови позивач отримав 31.12.2014 року та оскаржив їх до суду 05.01.2015 року, тобто з дотриманням процесуального строку.

Таким чином, зі змісту оскаржуваних постанов вбачається, що постанови суду в частині зобов'язання боржника провести виплату ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2011 рік та щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік, залишилась невиконаними.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 49 цього Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому ч.3 статті 75 цього Закону.

Частиною 3 статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі якщо виконати рішення суду без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

У оскаржуваних постановах державним виконавцем не зазначено підстав, за яких він прийшов до висновку про неможливість виконання рішення суду без участі боржника, враховуючи, що боржником є юридична особа - управління ПФУ в м. Чернігові.

Стаття 75 вказаного Закону передбачає, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення.

Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Статтею 89 Закону № 606 передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Суд вважає, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлюють виконання у добровільному порядку рішення суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Разом з тим, доказів невиконання боржником виконавчих листів Деснянського районного суду м. Чернігова №2а/2506/8920/11 та №2-а/2506/158/2012, виданих відповідно у червні та липні 2011 року, у зв'язку з наявністю поважних причин, відповідачем не наведено.

Як зазначено в постановах, причиною невиконання судових рішень щодо сплати позивачу грошових коштів за рішеннями суду є відсутність державного асигнування на такі виплати.

Проте, Європейським Судом з прав людини у справі "Кечко проти України" зазначено, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Відповідно до статті 32 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод, юрисдикція Європейського Суду з прав людини поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї.

Згідно пункту 1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", Україна повністю визнає на своїй території юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов'язкового судового рішення на шкоду одній із сторін. Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції")

Таким чином, суд вважає, що відсутність державного асигнування не є поважною причиною для невиконання Управлінням праці та соціального захисту населення рішень суду, що набрали законної сили.

Реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Аналогічна правова позиція узгоджується з практикою Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалах від 17 грудня 2013 року у справі № К/9991/4996/12, від 24 жовтня 2013 року у справі № К/9991/6432/12, від 12 грудня 2013 року у справі № К/9991/9003/12.

Згідно з частиною першою статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частина 2 статті 71 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд не може визнати оскаржувані постанови правомірними, а тому вбачає підстави для задоволення вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 71, 158-163, 167, 186 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

позов ОСОБА_1 до Головного управління юстиції в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування постанов, задовольнити.

Визнати протиправними і скасувати постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернігівській області про закінчення виконавчого провадження №27787753 та №38474794 щодо виконання виконавчих листів №2а/2506/8920/11 та №2-а/2506/158/2012, виданих відповідно у червні та липні 2011 року Деснянським районним судом м. Чернігова, якими зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2011 рік та щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік.

Постанову може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення, в порядку встановленому статтею 186 КАС України.

Суддя: