Справа № 2а-0870/7909/11
Суддя: Матяш Ольга Віталіївна
Дата ухвалення: 2011-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2011 року , о 14:55 годині,Справа № 2а-0870/7909/11 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Матяш О.В., розглянувши в м. Запоріжжі у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя до ОСОБА_1 про стягнення коштів за податковим боргом,

ВСТАНОВИВ:

звернувшись до суду, ДПІ просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 1 970,39 гривень, яка виникла внаслідок несплати ним єдиного податку, що була нарахована на підставі його заяви про право застосування спрощеної системи оподаткування обліку та звітності від 11.12.2008.

У зв'язку з тим, що відповідач до цього часу суму податкової заборгованості не сплатив, позивач просить стягнути з нього зазначену заборгованість, розглянувши справу в порядку письмового провадження, без участі представника ДПІ.

Відповідач до початку судового засідання надав заяву, в якій просить розглянути справу в порядку письмового провадження, без його участі, проти позову заперечує.

В наданих суду запереченнях зазначив, що пунктом 3.7 Прикінцевих положень Закону України № 2453 від 07.07.2010 "Про судоустрій і статус суддів" було внесено зміни до статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, які набули чинності з 30 липня 2010 року.

Згідно із вказаними змінами, загальний строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів зменшено з одного року до шести місяців. Зазначеним законом спеціальних строків для звернення податкових органів із вимогою про стягнення податкового боргу КАС України не передбачено. Тому ДПІ повинна була пред'явити позов лише на протязі шести місяців з дня виникнення права на стягнення податкового боргу. Тобто, станом на 26.09.2011, сплинув шестимісячний термін на звернення до суду.

Крім того, позивач неправомірно посилається у позові на норми Податкового кодексу України тому, що події відбувалися у 2009 році, коли норми Податкового кодексу не діяли.

А тому позов не підлягає задоволенню.

Суд, відповідно до ч.4 ст. 122 КАС України, розглянув справу у порядку письмового провадження.

Згідно ст. 41 КАС України, при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 11.12.2008 відповідачем було подано до ДПІ заяву про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності на 2009 рік, відповідно до Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва".

Згідно облікової картки платника податків, яка ведеться ДПІ, податкова заборгованість з єдиного податку у відповідача складає 1 800, 39 гривень та виникла в результаті наступного.

За 2009 рік ОСОБА_1 було нараховано 1800 гривень єдиного податку за ставкою 200 гривень. З урахуванням пені у розмірі 0,39 гривень, заборгованість по єдиному податку становить 1800,39 гривень.

Крім того, у відповідача існує заборгованість по податку на додану вартість у розмірі 170 гривень, яка виникла в результаті наступного.

ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя було проведено невиїзну документальну перевірку ФОП ОСОБА_1, за результатами якої складено акт №346/17-145/НОМЕР_1 від 25.06.2009, на підставі якого прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Р" № /0 від 08.07.2009, яким відповідачу визначено суму штрафних санкцій по податку на додану вартість у розмірі 170 гривень.

Вищезазначене податкове повідомлення-рішення направлялося на адресу боржника та було отримано ним особисто 17.07.2009.

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед бюджетом становить 1970,39 гривень.

З метою погашення заборгованості позивачем направлялися відповідачу вимоги: перша "Ф1" №1/291 від 28.03.2009, яка була отримана особисто відповідачем 18.08.2009, та друга №2/898 від 21.09.2009, яка була отримана особисто відповідачем 05.02.2010.

Доказів погашення податкового боргу відповідач не надав ні позивачу, ні суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 99 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із пп.пп. 15.1.1 - 15.1.2 п.15.1 ст. 15 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" № 2181-XII від 21.12.2000, "податковий орган має право самостійно визначити суму податкових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Законом, не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а у разі, коли така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку податковий орган не визначає суму податкових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого податкового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Податкове зобов'язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного у підпункті 15.1.1 цього пункту, у разі коли податкову декларацію за період, коли виникло податкове зобов'язання, не було подано".

Відповідно до п.2 Указу Президента "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" №727 від 03.07.1998, ставка єдиного податку для суб'єктів малого підприємництва - фізичних осіб встановлюється місцевими радами за місцем їх державної реєстрації, залежно від виду діяльності, і не може становити менше 20 гривень та більше 200 гривень на місяць.

Згідно із п.4 зазначеного Указу, за результатами господарської діяльності за звітний (податковий) період (квартал) суб'єкти малого підприємництва-юридичні особи подають до органу державної податкової служби до 20 числа місяця, що наступає за звітним періодом, розрахунки про сплату єдиного податку, а також платіжні доручення на сплату єдиного податку за звітний період з позначкою банку про зарахування коштів.

Податкове зобов'язання та податковий борг, згідно п.п.1.2., 1.3 ст.1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181, є зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, або у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Відповідно до пп.4.1.1 п.4.1. ст.4 цього Закону, платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання.

Згідно пп.5.2.1. п.5.2. ст.5 вищевказаного Закону, податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2. та 4.3. ст. 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2. цього пункту.

Згідно п.5.4 Закону №2181, узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України передбачено обов'язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.41.5 ст.41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень.

У зв'язку з тим, що відповідач не сплатив суму податкового зобов'язання протягом встановлено строку, ця сума набуває статусу податкового боргу.

Суд вважає, що податковий борг, який виник у зв'язку із несплатою відповідачем єдиного податку та податку на додану вартість, підтверджений документально, а тому підлягає стягненню.

Відносно доводів відповідача, зазначених у запереченнях, стосовно строку звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу, суд вважає за необхідне зазначити, що як нормами Закону №2181, так і нормами Податкового кодексу визначено термін звернення до суду з позовами про стягнення податкового боргу - 1095 днів.

Виходячи з вищезазначеного, позов необхідно задовольнити.

Керуючись ст.ст.17,128,158-162 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (69095, АДРЕСА_1) на користь державного бюджету у Жовтневому районі м. Запоріжжя, , банк отримувача: ГУДКУ у Запорізькій області, МФО 813015:

- на р/р 0003, код платежу , заборгованість перед бюджетом по сплаті єдиного податку у розмірі 1 800 (однієї тисячі восьмиста) гривень 39 копійок;

- на р/р 0003, код платежу , заборгованість по податку на додану вартість у розмірі 170 ( ста сімдесяти) гривень.

Постанова може бути оскаржена у Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд через Запорізький окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання постанови шляхом подання апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, що її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Копію постанови направити сторонам.

Суддя О.В. Матяш