Справа № 826/16560/14
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2015-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 січня 2015 року письмове провадження № 826/16560/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О. розглянувши адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «АТЕРА ТРЕЙД»
до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві
провизнання протиправними дій
Товариство з обмеженою відповідальністю «АТЕРА ТРЕЙД» (далі по тексту - позивач, ТОВ «АТЕРА ТРЕЙД») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (далі по тексту - відповідач, ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів м. Києва), в якому просить:

1) визнати протиправними дії відповідача щодо розірвання договору № 020720141 від 02.07.2014, укладений між ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів м. Києва та ТОВ «АТЕРА ТРЕЙД» про визнання електронних документів;

2) скасувати рішення відповідача № 11406/10/26-59-10-01-42 від 11.09.2014 щодо розірвання договору № 020720141 від 02.07.2014, укладений між ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів м. Києва та ТОВ «АТЕРА ТРЕЙД» про визнання електронних документів;

3) визнати протиправними дії відповідача щодо внесення змін до АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» на підставі інформації, викладеної в рішенні відповідача № 11406/10/26-59-10-01-42 від 11.09.2014;

4) зобов'язати відповідача вилучити з бази даних АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» інформацію, внесену на підставі рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного Управління Міндоходів у м. Києві № 11406/10/26-59-10-01-42 від 11.09.2014 та відобразити показники задекларовані ТОВ «АТЕРА ТРЕЙД» за серпень 2014 року.

Під час судового розгляду представник позивача підтримала позов, представник відповідача не визнав позов, надав письмові заперечення.

Позов обґрунтовано тим, що розірвання відповідачем в односторонньому порядку договору №020720141 про визнання електронних документів від 02.07.2014 з підстав, вказаних відповідачем у листі від 11.09.2014 № 11406/10/26-59-10-01-42, не передбачено чинним законодавством України та суперечить п. 4 розділу 6 цього договору і ст. 651 Цивільного кодексу України. Також позивач стверджує про відсутність з його боку жодних порушень істотних умов договору, що могло бути підставою для його розірвання в односторонньому порядку, а вважає помилковими і необґрунтованими посилання відповідача на недостовірність адреси місцезнаходження позивача.

Відповідач заперечує проти позову з тих підстав, що згідно довідки про встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків від 11.03.2014 № 6352 місцезнаходження ТОВ «АТЕРА ТРЕЙД» за податковою адресою не встановлено та відповідно відповідач розірвав договір в односторонньому порядку, шляхом надіслання повідомлення від 11.09.2014 № 11406/10/26-59-10-01-42.

19.11.2014 сторонами заявлено спільне клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи зазначене, суд ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив.

Між позивачем та відповідачем 02.07.2014 укладено договір №020720141 про визнання електронних документів (далі - Договір №020720141), предметом якого є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з ПДВ та інших звітних податкових документів), поданих платником в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП) до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях як оригіналу.

Також судом встановлено, що листом від 11.09.2014 вих. №11406/10/26-59-10-01-42, за підписом заступника начальника ДПІ ОСОБА_1, відповідач повідомив позивача про розірвання вказаного вище договору відповідно до положень ст.ст. 651, 653, 654 Цивільного кодексу України з підстав порушення платником істотних умов договору, виходячи з того, що платник податків не знаходиться за адресою місцезнаходження зазначеною в договорі, що підтверджується довідкою про встановлення місцезнаходження платника. Одночасно позивача повідомлено про неприйняття податкових документів в електронному вигляді.

На підставі вказаного договору, позивачем подано за допомогою засобів телекомунікаційного зв'язку податкову накладну в електронному вигляді з метою реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних, яку останнім не прийнято та не зареєстровано.

З наявної у матеріалах справи копії квитанції № 1 вбачається, що податкові документи не прийнято та зазначено, що для платника податків заборонено прийом звітності по електронній пошті, можливо відсутній договір з МДЗУ.

Відповідно до пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

У той же час, на контролюючі органи покладено функції з надання послуг електронного цифрового підпису (пп. 191.1.44 п. 191.1 ст. 19 Податкового кодексу України), а також пп. 20.1.7 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючим органам надано право на отримання від платників податків, платників єдиного внеску та надання у межах, передбачених законом, документів в електронному вигляді.

Принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису, визначені в Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, яка затверджена наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008р. № 233, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.04.2008р. за № 320/15011 (далі по тексту - Інструкція №233).

Пунктом 1 розділу 2 названої Інструкції закріплено, що платник податків здійснює формування та подання податкових документів в електронному вигляді відповідно до законодавства із застосуванням спеціалізованого програмного забезпечення формування податкових документів, засобу КЗІ, керуючись цією Інструкцією та договором.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України 201.1. платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

Згідно п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

На виконання вимог ст. 201 Податкового кодексу України Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 29.12.2010 №1246, якою затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних.

Згідно п. 7 вказаного Порядку після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі до Державної податкової служби здійснюється їх розшифрування, перевіряється електронний цифровий підпис, визначається відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому Державною податковою службою, та проводиться їх реєстрація.

Пунктом 8 Порядку визначено, що для підтвердження прийняття податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації продавцю видається квитанція в електронній формі у текстовому форматі, у якій зазначаються реквізити зазначених документів, відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому Державною податковою службою, результати перевірки електронного цифрового підпису, інформація про продавця, дата та час прийняття, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова накладна та/або розрахунок коригування. Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис Державної податкової служби, підлягає шифруванню та надсилається продавцеві засобами телекомунікаційного зв'язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в Державній податковій службі.

Відповідно до п. 9 Порядку причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є: 1) наявність помилок; 2) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; 3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами.

Як було встановлено раніше, підставою для відмови у прийнятті податкових накладних відповідач зазначив наявність помилки, а саме: для платника податків заборонено прийом звітності по електронній пошті.

У той же час Податковим кодексом України передбачено подання платниками податків податкової звітності засобами електронного зв'язку.

Зокрема, ст. 49 п. 49.3 передбачено, що податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:

а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Платники податків, що належать до великих та середніх підприємств, подають податкові декларації до контролюючого органу в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством (п. 49.4 ст. 49 Податкового кодексу України).

Таким чином позивач має право подавати податкову звітність в електронній формі. Для чого останній отримав електронний цифровий підпис. Заявленою вимогою - зобов'язання виконувати умови договору підприємство намагається захистити своє право щодо подання звітності засобами електронного зв'язку.

Проте, дане право позивача передбачено нормами спеціального закону та не може бути обмежене податковим органом у спосіб не передбачений законодавством (у тому числі укладанням договору з обмежувальними умовами), а тому не потребує захисту у даній справі.

На думку суду укладання договору з метою забезпечення права платника податків, передбаченого законом (ст. 49.3 Податкового кодексу України) суперечить принципу верховенства права, оскільки надає можливість діяти органу владних повноважень не у спосіб визначений законом, створювати для платника податку додаткові перешкоди в реалізації власного права.

Зважаючи на вище викладене, за допомогою угоди можливо врегулювати лише ті права та обов'язки сторони - не суб'єкта владних повноважень, які Законом дозволено встановлювати на розсуд сторін.

У той же час, не зважаючи на вади укладеного договору, слід вважати його адміністративним, тому що зміст цієї угоди складають права та обов'язки сторін, що випливають із владних управлінських функцій суб'єкта владних повноважень, який є однією із сторін угоди. За результатами розгляду заявлених позовних вимог слід зазначити наступне.

Статтею 651 Цивільного кодексу України врегульовано підстави для зміни або розірвання договору.

1. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

2. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

3. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Таким чином, згідно ч. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України одностороння відмова від договору допускається у разі, якщо таке право встановлено договором або законом.

Пунктом 4 розділу 6 договору №020720141 про визнання електронних документів від 02.07.2014 встановлено право відповідача розірвати договір в односторонньому порядку у випадках ненадання позивачем нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни позивачем місця реєстрації.

Однак в ході розгляду справи відповідач не довів відповідними засобами доказування наявність обставин, визначених п. 4 розділу 6 вказаного договору, для одностороннього розірвання договору, а саме факт ненадання позивачем нового посиленого сертифіката відкритого ключа або факт зміни позивачем місця реєстрації. Також відповідачем не доведено наявність законних підстав для одностороннього розірвання вказаного договору, а судом таких не встановлено.

Відповідач стверджує про зміну позивачем місця реєстрації та неповідомлення про це відповідача, проте відповідач не довів суду факт зміни місця реєстрації, а вказані твердження відповідача суперечать наявним у справі статуту ТОВ «АТЕРА ТРЕЙД», затвердженого загальними зборами учасників 24.06.2014, зареєстрованими 26.06.2014 витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 09.09.2014 та іншим документам, згідно з якими офіційне зареєстроване місцезнаходження позивача - 03057, м. Київ, вул. Потьє Ежена, буд. 8-А, яке і вказано в договорі.

Вказані докази, проти яких відповідач під час розгляду справи не заперечував підтверджують достовірність зазначеної в договорі адреси місцезнаходження позивача і спростовують припущення відповідача про інакше.

Заперечення відповідача про відсутність ТОВ «АТЕРА ТРЕЙД» за зареєстрованим своїм місцезнаходженням є необґрунтованими і не беруться судом до уваги, оскільки дана обставина не свідчить про зміну юридичної особи місця реєстрації, як помилково вважає відповідач. Відповідним доказом зміни юридичною особою офіційного місцезнаходження є дані з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців, яких відповідач до суду не представив.

Враховуючи відсутність підстав для одностороннього розірвання договору про визнання електронних документів від 02.07.2014 № 020720141, позовні вимоги ТОВ АТЕРА ТРЕЙД» про визнання протиправними дій відповідача щодо розірвання договору та скасування рішення відповідача щодо розірвання договору є обґрунтованим та підлягають задоволенню.

У той же час суд не погоджується із позовними вимогами про визнання протиправними дій відповідача щодо внесення змін до АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» на підставі інформації, викладеної в рішенні відповідача № 11406/10/26-59-10-01-42 від 11.09.2014 та зобов'язання відповідача вилучити з бази даних АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» інформацію, внесену на підставі рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного Управління Міндоходів у м. Києві № 11406/10/26-59-10-01-42 від 11.09.2014 та відобразити показники задекларовані ТОВ «АТЕРА ТРЕЙД» за серпень 2014 року.

Відповідно статті 16 Закону України «Про інформацію» податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податкового кодексу України.

Статтею 71 Податкового кодексу України визначено, що інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності державної податкової служби - комплекс заходів із збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання органами державної податкової служби покладених на них функцій та завдань

Згідно з положеннями статей 72, 74 Податкового кодексу України, для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності державної податкової служби використовується інформація, що надійшла, зокрема, від платників податків, податкових агентів, органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, Національного банку України, банків, інших фінансових установ - інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків; органів влади інших держав, міжнародних організацій або нерезидентів, підрозділів податкової служби та митних органів - за результатами податкового контролю, податкова інформація, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.

Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України є програмним продуктом, який було розроблено для реалізації Порядку взаємодії органів державної податкової служби при опрацюванні розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контрагентів, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 18.04.2008 № 266 (наказ втратив чинність).

Позивач не надав доказів на підтвердження факту внесення відповідачем змін до АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» на підставі рішенні відповідача № 11406/10/26-59-10-01-42 від 11.09.2014 та не зазначив, які саме відомості у податковій звітності ТОВ «АТЕРА ТРЕЙД» були змінені відповідачем.

Отже, позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач вчинив протиправні дії по зміні відомостей щодо ТОВ «АТЕРА ТРЕЙД» , що містяться в АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» та, відповідно які, згідно доводів позивача, підлягають вилученню.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на що, задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність оскаржуваних дій у відповідності до вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, однак, виходячи з формулювання позовних вимог та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ «АТЕРА ТРЕЙД» підлягає частковому задоволенню.

Згідно з частиною третьою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЕРА ТРЕЙД» задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо розірвання договору № 020720141 від 02.07.2014, укладений між ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів м. Києва та ТОВ «АТЕРА ТРЕЙД» про визнання електронних документів.

3. Скасувати рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві № 11406/10/26-59-10-01-42 від 11.09.2014 щодо розірвання договору № 020720141 від 02.07.2014, укладений між ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів м. Києва та ТОВ «АТЕРА ТРЕЙД» про визнання електронних документів.

4. В іншій частині адміністративного позову відмовити.

5. Судові витрати в сумі 36,54 грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЕРА ТРЕЙД» за рахунок Державного бюджету України.

Покласти на відповідний підрозділ Державної казначейської служби України виконання постанови суду в частині стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.О. Арсірій