Справа № 806/5262/14
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року Житомир справа № 806/5262/14

категорія 8.3.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

за участю секретаря Барібан А.І.,

представника позивача Дубенчука М.В.,

представника відповідача Бистрицької Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промобладнання-Кор" до Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 13.11.2014 р.,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області № від 13.11.2014 року про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 243120,00 грн., в тому числі 121560,00 грн. за основним платежем та 60780,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями. Вимоги мотивує тим, що підставою для винесення вищезазначеного податкового повідомлення-рішення є акт від 27.10.2014 року № 1418/22-01/33013687, яким при проведенні перевірки було встановлено порушення п. 198.1, п. 198.2, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 року (із змінами та доповненнями). З даними порушеннями не погоджується, оскільки, позивачем, вимоги передбачені законодавством щодо оформлення придбання товарів у постачальників та включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту були повністю витримані. Придбані товари були використані в господарській діяльності підприємства.

Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, з мотивів викладених у письмовому заперечені. Просив в позові відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Коростенською ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області проведено документальну виїзну позапланову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Промобладнання-Кор" () по питанню дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ "Рокдейл" () за липень 2014 року, про що складено акт № 1418/22-01/33013687 від 27.10.2014 року (а.с. 8-13).

Зокрема, в акті перевірки зазначено, що в порушення п. 198.1, п. 198.2, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 року (із змінами та доповненнями), в результаті чого ТОВ "Промобладнання-Кор" занижено суму податку на додану вартість в сумі 121560,00 грн., в тому числі за липень 2014 року на суму 121560,00 грн.

Підставою для даного висновку стало те, що згідно наданих до перевірки ТОВ "Промобладнання-Кор" первинних документів, а саме товарно-транспортних накладних, згідно яких здійснювалось перевезення товару від постачальника ТОВ "Рокдейл" на ТОВ "Промобладнання-Кор" встановлено, що в товарно-транспортних накладних відсутня будь-яка інформація стосовно вантажно-розвантажувальних операцій, відсутні дані щодо подорожнього листа, відсутні коди автоперевізника, замовника та вантажоодержувача, відсутня інформація (адреса) щодо місця навантаження товару та розвантаження.

Таким чином, на думку контролюючого органу виписані товарно-транспортні накладні на постачання товару від ТОВ "Рокдейл" не можна вважати належно оформленими, так як не має можливості дослідити час прибуття вантажу, час вибуття вантажу, можливого простою, маси вантажу, який підлягав транспортуванню та ставлять під сумнів факт перевезення товару.

Крім того, в ході аналізу податкової звітності та зареєстрованих податкових накладних за липень 2014 року ТОВ "Рокдейл" встановлено, що станом на 14.10.2014 року підприємство знаходиться у стані 9 "Направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням".

Одночасно в акті перевірки зазначено, що постачальником ТОВ "Рокдейл" є, зокрема, ТОВ "Біла Черемшина", яке згідно наявної інформації (АС "Податковий блок") встановлено, що у ДПІ у Святошинському районі м. Києва актом від 01.09.2014 року № 673/26-57-22-04-10/34351755 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Біла Черемшина" щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.07.2014 року по 31.07.2014 року встановлено відсутність об'єктів оподаткування при придбанні та продажу товарів (послуг), внаслідок чого операції з поставки товарів на адреси покупців, визнано без реального настання правових наслідків. У зв'язку з чим у ТОВ "Рокдейл" відсутній об'єкт оподаткування податком на додану вартість та податком на прибуток операцій з контрагентами в розумінні ст. 134 та ст. 185 Податкового кодексу України.

На підставі акту перевірки Коростенською ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 13.11.2014 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 243120,00 грн., в тому числі 121560,00 грн. за основним платежем та 60780,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями. (а.с. 7).

Однак, суд вважає, що оскаржуване рішення податковим органом прийнято з порушенням закону, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 20.03.2014 року між ТОВ "Промобладнання-Кор" (покупець) та ТОВ "Рокдейл" (Продавець) було укладено контракт № 310 на поставку комплекту відбійників, комплект тарілок до скубера повітряного (а.с. 14-15).

Зокрема, встановлено, що попередньо 25.02.2014 року ТОВ "Промобладнання-Кор" було укладено договір поставки № 008177 з ПАТ "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" (а.с. 20-21) на виготовлення скубера повітряного, в складову частину як комплектуючої деталі входять комплект відбійників та комплект тарілок до скубера повітряного, що підтверджується копією видаткової накладної № 237 від 24.07.2014 року (а.с. 22) та копіями платіжних доручень № 41 від 02.04.2014 року,№ 42 від 03.04.2014 року, № 46 від 16.04.2014 року,№ 95 від 21.08.2014 року. (а.с. 56-59).

Відповідно до п. 3 контракту № 310 строк поставки Товару - 120 днів з моменту підписання договору. Продавець письмово (телеграмою або факсом) повідомляє Покупця про готовність товару до відвантаження.

На виконання умов контракту 25.07.2014 року ТОВ "Промобладнання-Кор" було отримано від ТОВ "Рокдейл" вказаний товар, а саме: комплект відбійників та комплект тарілок в загальній кількості 4 шт. на загальну суму з ПДВ - 729360,00 грн., в тому числі ПДВ - 121560,00 грн. що підтверджується податковою накладною № 385 від 25.07.2014 року та видатковою накладною №385 від 25.07.2014 року, яка підписана відвантажувачем та отримувачем та містить відтиск печатки ТОВ "Рокдейл" і підпис директора ТОВ "Рокдейл" та директора ТОВ "Промобладнання-Кор" (а.с. 16, 17).

Наявність товарно-транспортних накладних, як того вимагає п.11.7 "Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом України", затверджених наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 року за №128/2568, беззаперечно свідчить про доставку товару Позивачу (а.с. 18,19).

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" №996-ХІУ від 16.07.1999 року, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 вищезгаданого Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, підставою для формування бухгалтерського та податкового обліку є наявність у ТОВ "Промобладнання-Кор" первинних документів, що засвідчують факт здійснення господарської операції.

Відповідно п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2765-VІ (зі змінами і доповненнями) (далі по тексту - ПК України), право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ПК України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно ст. 198.3 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відноситься до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Отже, підставою для формування податкового кредиту є наявність первинних документів та податкових накладних (або інших документів, передбачених п. 201.11 ст. 201 Податкового кодексу України), що підтверджують понесені позивачем витрати та сформований податковий кредит.

А тому висновки відповідача щодо обов'язковості наявності подорожніх листів, кодів автоперевізника та ін. при придбанні товарів для включення сум податку за такими товарами до складу податкового кредиту не передбачена нормами Податкового кодексу України, а також нормами Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Зокрема, суд зазначає, що відсутність товарно-транспортних накладних, неналежно заповнених, або неправильно оформлених є лише дотримання чи порушення правил перевезення автомобільним транспортом, які не пов'язані з дотриманням вимог податкового законодавства, та не може бути підтвердженням факту придбання товарно-матеріальних цінностей.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 16.10.2013 року у справі №/800/45872/13.

Факт придбання товарно-матеріальних цінностей від ТОВ "Рокдейл" підтверджується первинними документами, а саме: видатковою накладною № 385 від 25.07.2014 року на загальну суму 729360,00 грн., в т.ч. ПДВ - 121560,00 грн. (а.с. 16).

Отриманий від ТОВ "Рокдейл" товар позивачем був оприбуткований та використаний в межах господарської діяльності, та в подальшому був реалізований іншому контрагенту позивача ПАТ "АрселорМіттал Кривий ріг" у вигляді готової продукції (скуббер повітряний), що підтверджується видатковою накладною № 123 від 25.07.2014 року на загальну суму 1627680,00 грн., в т.ч. ПДВ - 271280,00 грн., видатковою накладною № 124 від 25.07.2014 року на загальну суму 1627680,00 грн., в т.ч. ПДВ - 271280,00 грн., податковою накладною № 220 від 25.07.2014 року, товарно-транспортні накладні від 25.07.2014 року № 3,4, договір № 1111 SAP № від 03.03.2014 року, специфікація до контракту від 03.03.2014 року та платіжним дорученням № 25594881 від 19.08.2014 року про оплату готової продукції на суму 3255360,00 грн., копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 23-27, 45-52, 55).

Оплату за отримані товарно-матеріальні цінності ТОВ "Рокдейл" було здійснено в повному обсязі, що підтверджується копією платіжного доручення ТОВ "Промобладнання-Кор" про оплату придбаного в ТОВ "Рокдейл" товару, а в ціні товару позивачем було сплачено ПДВ (а.с. 54).

На підставі податкової накладної № 385 від 25.07.2014 року, отриманої від ТОВ "Рокдейл", у відповідності до вимог п. 198.1, п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України позивачем було включено до складу податкового кредиту суму ПДВ на суму 121560,00 грн. (а.с. 17).

Таким чином, позивач мав всі правові підстави та виконав всі умови щодо включення до складу податкового кредиту сум ПДВ за податкової накладної, що була отримана ним від ТОВ "Рокдейл". Придбання товарно-матеріальних цінностей від ТОВ "Рокдейл" здійснювалось з метою використання таких товарно-матеріальних цінностей в межах господарської діяльності ТОВ "Промобладнання-Кор" та було спрямоване на отримання в майбутньому прибутку.

Актом перевірки не заперечується, що на момент видачі податкової накладної ТОВ "Рокдейл" перебувало в Реєстрі платників податку на додану вартість, а тому на законних підставах видало податкову накладну, яка містять всі необхідні реквізити, передбачені п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України.

Таким чином, висновки податкового органу щодо порушення п. 198.6 Податкового кодексу України є помилковим, оскільки у позивача є в наявності податкова накладна, виписана ТОВ "Рокдейл", який на момент виписки такої податкової накладної був платником податку на додану вартість і мав право виписувати податкову накладну.

Також, однією з підстав порушень є те, що станом на 14.10.2014 року контрагент позивача ТОВ "Рокдейл" знаходиться у стані 9 "Направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням". Зокрема, постачальником ТОВ "Рокдейл" є ТОВ "Біла Черемшина", яке згідно наявної інформації (АС "Податковий блок") встановлено, що у ДПІ у Святошинському районі м. Києва актом від 01.09.2014 року № 673/26-57-22-04-10/34351755 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Біла Черемшина".

Однак, суд не приймає до уваги дані доводи відповідача, оскільки Податковий кодекс України не ставить в залежність виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання.

Крім того, у разі наявності у державних органів інформації про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (Рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 року у справі "Інтерсплав проти України").

Податковим кодексом України або ж іншим нормативно-правовим актом не встановлено будь-яких обмежень, ніж наявність належним чином оформленої податкової накладної, щодо включення до податкового кредиту суми сплаченого податку, не встановлено обов'язку для позивача здійснювати контроль за веденням господарської діяльності та зобов'язань сплати податку до бюджету контрагентами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем не надано суду достатніх доказів на підтвердження правомірності прийняття податкового повідомлення - рішення № від 13.11.2014 року, а тому суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України з Державного бюджету України на користь позивача підлягає стягненню 364,69 грн. сплаченого судового збору (а.с. 2).

Керуючись ст.ст. 86, 94, 158-162, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 13.11.2014 р.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промобладнання-Кор" з Державного бюджету України 364,69 грн. (триста шістдесят чотири гривні шістдесят дев"ять копійок) сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Капинос

Повний текст постанови виготовлено: 26 січня 2015 р.