Справа № 760/16346/14-а
Суддя: Лазаренко В. В.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а-685/14 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2014 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Лазаренко В.В.

при секретарі - Пономарьові М.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора відділу ДАІ Солом'янського РУ ГУМВС України в м. Києві капітана міліції Мішаєва Дмитра Анатолійовича, інспектора відділу ДАІ Солом'янського РУ ГУМВС України в м. Києві капітана міліції Поліщука Віктора Сергійовича про визнаня дії суб'єкта владних повноважень неправомірними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

30.07.2014 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати їх дії щодо безпідставної зупинки транспортного засобу, складання протоколу та винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності - неправомірними, постанову серія ПС1 №718181 від 16.07.2014, винесену старшим інспектором відділу ДАІ Солом'янського РУ ГУМВС України в м. Києві капітаном міліції Мішаєвим Д.А., якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 415,00 грн., - скасувати. Крім того, просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення та винести ухвалу про порушення дисциплінарного провадження у відношенні відповідачів.

Позов позивач мотивує тим, що 16.07.2014 він рухався на власному автомобілі д.н.з. НОМЕР_1 по проспекту Червонозоряному з боку вул. М. Кривоноса в бік Севастопольської площі та був зупинений інспектором Мішаєвим Д.А.

На вимогу позивача інспектор Мішаєв Д.А. не представився та не назвав причину зупинки його транспортного засобу, замість цього став вимагати надати йому документи на транспортний засіб. Позивач передав інспектору Мішаєву Д.А. документи, але наполягав на тому що зупинка є безпідставною та незаконною. З цього приводу відповідачі влаштували з ним сварку, безпідставно звинуватили його у вчиненні порушення правил дорожнього руху. В подальшому інспектор Мішаєв Д.А. склав у відношенні позивача протокол в який вніс завідомо недостовірні відомості, в якому підписався як свідок інспектор відділу ДАІ Солом'янського РУ ГУМВС України в м. Києві капітан міліції Поліщук В.С., не зважаючи на те, що він перебував при виконанні службових обов'язків. Одночасно інспектором Мішаєвим Д.А. винесено оскаржувану постанову, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

Позивач стверджує, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення за яке його притягнуто до відповідальності, належні та допустимі докази його винуватості відсутні.

Крім того, вважає, що відповідачі своїми неправомірними діями перевищили службові повноваження, а тому підлягають дисциплінарній відповідальності.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку з чим суд відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України вирішив провести розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 16.07.2014 старшим інспектором відділу ДАІ Солом'янського РУ ГУМВС України в м. Києві капітаном міліції Мішаєвим Д.А. винесено постанову, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності. Вказаною постановою встановлено наявність в діях позивача складу правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено на останнього стягнення у виді штрафу в розмірі 415,00 грн.

Дана постанова винесена за результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема, протоколу серії АВ2 №490552 від 16.07.2014, який складений інспектором Мішаєвим Д.А. відносно позивача ОСОБА_1

Згідно вказаного протоколу 16.07.2014 о 18 год. 30 хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Міцубісі», д.н. НОМЕР_1, рухаючись по проспекту Червонозоряний на дорозі, яка має по три смуги для руху в кожному напрямку, здійснив рух на смугу призначену для руху зустрічного транспорту, чим порушив п. 11.4 ПДР України.

Зазначені дії ОСОБА_1 відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Як визначено ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.2 ст.122 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (міліцію).

Від імені органів внутрішніх справ (міліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 цього Кодексу, - працівники відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, які мають спеціальні звання.

Відповідно до ст.283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Вбачається, що оскаржувана постанова винесена працівником підрозділу Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху - старшим інспектором відділу ДАІ Солом'янського РУ ГУМВС України в м. Києві Мішаєвим Д.А., який має спеціальне звання - капітан міліції, за формою та змістом оскаржувана постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП,

Разом з тим, пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз'яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

При цьому, згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з постанови від 16.07.2014 серія ПС1 №718181, єдиним доказом вини позивача у скоєнні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП є протокол, про адміністративне правопорушення.

Посилань на будь-які інші доказі вказана постанова, а також протокол про адміністративне правопорушення не містить.

Виходячи з положень ст.ст. 251, 252 КУпАП, протокол у справі про адміністративне правопорушення є доказом, який має оцінюватись органом (посадовою особою) на ряду з іншими доказами, з метою своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи.

Як зазначалось, такими доказами в силу ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, в тому числі пояснення особи, що притягується до відповідальності у справі про адміністративне правопорушення.

Встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносного ОСОБА_1 інспектором Мішаєвим М.М. не надано оцінки поясненням позивача та його доводам про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, не зазначено мотивів їх відхилення.

При цьому відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України (КАС), в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Будь-яких доказів, які підтверджують правомірність прийнятого інспектором Мішаєвим М.М. рішення чи спростовують обставин на які посилається позивач, останнім до суду не надано. З огляду на належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи суд вважає, що останній мав можливість реалізувати зазначене процесуальне право з метою виконання процесуального обов'язку покладеного на нього в силу ч. 2 ст. 71 КАС.

Таким чином приймаючи до уваги наведені вище положення закону, зважаючи на те, що відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним рішення, а також те, що протокол у справі про адміністративне правопорушення за фактичних обставин справи не може бути беззаперечним доказом винуватості позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд приходить до висновку, що відповідачем Мішаєвим М.М. під час розгляду вказаної справи не було всебічно та повного з'ясовано обставини, які мають значення для правильного її вирішення, що потягло за собою прийняття передчасного рішення, у зв'язку з чим позовні вимоги про скасування постанови від 16.07.2014 серія ПС1 №718181 слід задовольнити.

Вирішуючи справу в частині вимог позивача про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП України через відсутність в його діях складу правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд зважає на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 105 КАС, адміністративний позов може містити вимоги про: 1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; 2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; 5) виконання зупиненої чи невчиненої дії; 6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Перелік вимог, які може містити адміністративний позов визначений ч. 4 ст. 105 КАС є вичерпний, що в свою чергу дає підстави для висновку, що позивачем обрано спосіб захисту порушеного права не передбачений КАС, так як вимога про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України через відсутність в діях особи складу правопорушення не передбачена ч. 4 ст. 105 КАС.

Також суд зауважує, що згідно ст.ст. 2, 8 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення ведеться на підставі Кодексу України про адміністративні правопорушення. Даним кодексом, зокрема, встановлено підвідомчість справ про адміністративні правопорушення та порядок провадження у них. За своїм змістом рішення про закриття провадження у справі з підстав визначених п. 1 ст. 247 КУпАП є вирішенням справи по суті, яким завершується провадження у такій справі. Так само провадження вважається завершеним після винесення постанови про накладення на правопорушника адміністративного стягнення. В будь-якому випадку остаточне рішення у справі виноситься в порядку визначеному КУпАП.

З огляду на викладене вище, суд не знаходить підстав для задоволення позовну ОСОБА_1 щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України та вважає, що в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Крім того, як визначено ч. 1 ст. 71 КАС, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Водночас, за ч. 4 ст. 70 КАС, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.03.2009 №111, працівники підрозділів ДПС мають право зупиняти транспортні засоби лише в разі: порушення правил дорожнього руху водіями.

Згідно Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 26.02.2009 №77, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху працівник Державтоінспекції МВС відповідно до статті 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення, копія якого під підпис вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює порушникові його права і обов'язки відповідно до статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП.

Вбачається, що відповідач Мішаєв Д.А. як працівник підрозділу Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечує безпеку дорожнього руху уповноважений зупиняти транспортний засіб, складати протокол та виносити постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Належних та допустимих доказів того, що вказані повноваження вчинені відповідачем Мішаєвим Д.А. з іншою метою, ніж та для якої це повноваження надано, позивачем суду не пред'явлено, а тому вимоги позову в цій частині задоволенню не підлягають.

При цьому з огляду на положенням ст.ст. 105-106 КАС слідує, що відповідачем за позовом є особа до якої позивачем пред'явлено вимоги згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу.

За змістом позовних вимог позивача, останній фактично оскаржує рішення та дії старшого інспектора відділу ДАІ Солом'янського РУ ГУМВС України в м. Києві капітана міліції Мішаєва Дмитра Анатолійовича щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому інспектор відділу ДАІ Солом'янського РУ ГУМВС України в м. Києві капітан міліції Поліщук Віктор Сергійович є неналежним відповідачем по справі. Зважаючи на дану обставину в позові до відповідача Поліщука В.С. слід відмовити.

Підстав для винесення окремої ухвали визначених ст. 166 КАС за результатами розгляду справи суд не знаходить.

Керуючись ст.ст. 122, 222, 251, 252, 254, 256, 268, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 2, 4, 7, 17, 94, 158, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ПС1 №718181 від 16 липня 2014 року, винесену старшим інспектором відділу ДАІ Солом'янського РУ ГУМВС України в м. Києві капітаном міліції Мішаєвим Дмитром Анатолійовичем, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 2 КпАП України та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн..

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя