Справа № 823/51/15
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2015-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2015 року справа № 823/51/15

м. Черкаси

14 год. 30 хв.

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Бабич А.М., розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в Звенигородському районі Черкаської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Звенигородка про визнання дій неправомірними та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

14.01.2015 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в Звенигородському районі Черкаської області (далі-позивач) до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Звенигородка (далі-відповідач) про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у прийнятті до відшкодування суми коштів на виплату пенсій з інвалідності громадянам, каліцтво яким заподіяно на підприємствах, розташованих на території країн СНД, сплачених позивачем за період з 01.11.2014 до 31.12.2014, а саме: ОСОБА_1 - у сумі 302,38грн.; ОСОБА_2 - у сумі 304,68грн.; ОСОБА_3 - у сумі 300,00грн.; ОСОБА_4 -у сумі 750,00грн., - та стягнути ці кошти з відповідача на користь позивача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач добровільно не приймає до заліку та не відшкодовує позивачу вищевказану заборгованість.

Відповідач надав до суду письмове заперечення проти позову, в якому зазначив, що відшкодування вищевказаних витрат здійснюється на централізованому рівні. Тому, просив відмовити у задоволенні позову.

У зв'язку з надходженням до суду заяв усіх сторін спору про розгляд справи без їх участі, на підставі вимог ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд дійшов висновку розглянути цю справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, у зв'язку з таким.

З письмових доказів у справі суд встановив, що відповідач не приймає до заліку та не відшкодовує позивачу за період листопад - грудень 2014 року суму коштів 1657,06грн., як витрати з виплати та доставки пенсій, виплачених ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у зв'язку з отриманою інвалідністю, внаслідок нещасного випадку на виробництві на підприємстві, розташованому на території країн СНД,- а також ОСОБА_4, ОСОБА_3

Факт виплати зазначених сум відображено в актах щомісячної звірки витрат в особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії з інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за листопад - грудень 2014 року (а.с.15, 16).

Надаючи оцінку вказаним обставинам, суд взяв до уваги таке.

Ст.1 Закону України "Основи законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 14 січня 1998 року №16/98-ВР (далі - Основи законодавства) встановлено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Залежно від страхового випадку є такі види загальнообов'язкового державного соціального страхування: пенсійне страхування; страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням; медичне страхування; страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; страхування на випадок безробіття. Відносини, що виникають за зазначеними у частині першій цієї статті видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, регулюються окремими законами, прийнятими відповідно до цих Основ (стаття 4 Основ законодавства).

Відповідно до п.4 ст.25 Основ законодавства за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання надаються такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення: профілактичні заходи по запобіганню нещасним випадкам на виробництві та професійним захворюванням; відновлення здоров'я та працездатності потерпілого; допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; відшкодування збитків, заподіяних працівникові каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним своїх трудових обов'язків; пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсія у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; допомога на поховання осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Згідно з п.2 ст.7 Закону України "Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 22.02.2001 №2272-ІІІ (далі - Закон № 2272-ІІІ) Фонд сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку цьому Фонду документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку. Потерпілі, документи яких не передані до Фонду, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, ПФУ та Фонду. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом у рахунок його страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фондом в подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

Ч.2 ст.2 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23.09.1999 №1105-XIV (далі - Закон №1105-XIV) встановлено, що особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону. При цьому, право на таке забезпечення, яке встановлено в Україні, не залежить від того, у якій з колишніх республік СРСР стався нещасний випадок на виробництві із застрахованою особою або виникло професійне захворювання, пов'язане з виконанням нею трудових обов'язків.

Перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом соціального страхування, наведено у ст.21 Закону №1105-XIV. Відповідно до вимог цієї статті Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я, у тому числі пенсії з інвалідності від трудового каліцтва або професійного захворювання.

Ч.1 ст.81 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) визначено, що призначення і оформлення документів для виплати пенсій, у т.ч. внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання, здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Механізм відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному Фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, визначений відповідним Порядком, затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України №5-4 від 04 березня 2003 року та постановою Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України №4 від 04 березня 2003 року.

Згідно з п.4 вказаного Порядку відшкодуванню Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному Фонду України витрат підлягають суми, а саме: сума основного розміру пенсії з інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Абзацами 2-3 п.3 Прикінцевих положень Закону № 1105-XIV визначено, що відшкодування шкоди, медична, професійна та соціальна реабілітація провадяться Фондом також зазначеним у статті 8 цього Закону особам, які потерпіли до набрання ним чинності та мали право на зазначені страхові виплати і соціальні послуги.

Вся заборгованість потерпілим на виробництві та членам їх сімей, яким до набрання чинності Законом № 1105-XIV підприємства, установи та організації не відшкодували матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, виплачується цими підприємствами, установами і організаціями, а в разі їх ліквідації без правонаступника Фондом.

З доказів у матеріалах справи суд встановив, що на обліку позивача перебуває ОСОБА_1, який отримує пенсію з інвалідності у зв'язку з трудовим каліцтвом. Він працював в СУ-58 «Мегионнефтепромстрой» п.Радужний Нижнєвартівського району Тюменської області, слюсарем-монтажником 4 розряду. 23.11.1984 перебуваючи на близькій відстані від бульдозера, отримав травму лівого ока арматурою, яка вилетіла із-під треку на корпусу бульдозера. Причиною нещасного випадку було визнано незадовільний стан дорожнього покриття. Факт нещасного випадку на виробництві підтверджується актом про нещасний випадок на виробництві (а.с.25). Відповідно до довідки МСЕК №060660 ОСОБА_1 встановлено безстроково з 22.02.1985 ІІІ групу інвалідності. За період з 01.11.2014 до 31.12.2014 відповідачем не відшкодована сума витрат позивача в розмірі 302,38 грн.

Крім того, на обліку позивача перебуває ОСОБА_2, яка отримує пенсію з інвалідності у зв'язку з трудовим каліцтвом, яке отримано нею на Владивостоцькому фарфоровому заводі м.Владивосток-80 Російської Федерації. Працювала маркувальником 2 розряду. 21.03.1974 перебуваючи на території заводу була збита автобусом та отримала черепно-мозкову травму. Факт нещасного випадку на виробництві підтверджується актом форми Н-1 №1 (а.с.20). ОСОБА_2 встановлено інвалідність ІІ групи, відповідно до довідки МСЕК №013790.

За період листопад-грудень 2014 року позивачем витрати на виплату пенсії ОСОБА_2 склали 304,66грн.

Також до позивача 24.09.2014 звернулася ОСОБА_3, уродженка міста Донецька, із заявою про запит пенсійної справи з метою отримання пенсії за новим місцем проживання (АДРЕСА_1). Вона 01.10.2014 була взята на облік в УПФУ в Звенигородському районі. На підставі електронної справи ОСОБА_3 виплачена пенсія за листопад-грудень 2014 року. Відповідачем не відшкодована сума позивачу в розмірі 300,00 грн.

ОСОБА_4, уродженка міста Торез Донецької області, звернулася 10.10.2014 із заявою про запит пенсійної справи з метою отримання пенсії за новим місцем проживання (АДРЕСА_2) та 31.10.2014 була взята на облік в УПФУ в Звенигородському районі. На підставі електронної справи ОСОБА_3 виплачена пенсія за листопад-грудень 2014 в сумі 750,00 грн.

Враховуючи позицію Верховного суду України з аналогічної категорії справ (постанова від 06.06.2011 у справі № 21-116а11), яка є обов'язковою для врахування судом згідно з ч.2 ст.161 КАС України, взявши до уваги вищенаведені нормативно-правові акти, суд дійшов висновку, що Фонд соціального страхування зобов'язаний відшкодовувати Пенсійному фонду України витрати, пов'язані з виплатою та доставкою пенсій з інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, що отримані на території країн учасників СНД.

Також ця позиція підтверджується постановою Верховного суду України від 21.05.2013 у справі №21-129а13.

Оскільки в добровільному порядку такі суми не сплачені, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача коштів на виплату та доставку пенсії з інвалідності, отриманої внаслідок нещасного випадку на виробництві вищевказаним особам, за період листопад-грудень 2014 року в сумі 1657,06грн. підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 159-165, 254-256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в Звенигородському районі Черкаської області задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у прийнятті до відшкодування суми коштів на виплату пенсій з інвалідності громадянам, каліцтво яким заподіяно на підприємствах, розташованих на території країн Співдружності Незалежних Держав (ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4) за період з 01.11.2014 до 31.12.2014 на загальну суму 1657,06 грн.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Звенигородка (20200, Черкаська обл., м.Звенигородкав, вул.Енгельса, 131; ) на користь управління Пенсійного фонду України в Звенигородському районі Черкаської області (20200, Черкаська обл., м.Звенигородка, вул.С.Терещенко, буд.28; ) кошти в сумі 1657,06 грн. (одна тисяча шістсот п'ятдесят сім гривень 06коп.), що не були прийняті до відшкодування як витрати за період з 01.11.2014 до 31.12.2014 на виплату та доставку пенсій ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, призначених у зв'язку з інвалідністю, отриманою на території країн Співдружності Незалежних Держав.

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

3. Копію постанови направити сторонам.

Суддя А.М. Бабич