Справа № 806/3874/14
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Липа В.А.
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
УХВАЛА

іменем України

"20" січня 2015 р. Справа № 806/3874/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

Шевчук С.М.,

при секретарі Витрикузі В.П. ,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: Герасименко О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "30" жовтня 2014 р. у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Малинському районі Житомирської області про визнання дій незаконними та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року Управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області звернулось до суду з позовом, у якому просило визнати незаконними дії Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Малинському районі Житомирської області щодо відмови включення суми витрат в акт щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих на загальну суму 525,23 грн. та стягнути суму допомоги на поховання, виплаченої сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала пенсію по інвалідності внаслідок випадку на виробництві або професійного захворювання та витрат з виплати і доставки на ці виплати на загальну суму 525,23 грн.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 30.10.2014 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити. В апеляційній скарзі позивач посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Відповідач надав суду письмові заперечення на апеляційну скаргу.

Позивач не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні: повноважного представника в засідання суду не направив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Колегія суддів враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги та положення частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.197 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника позивача.

Представник відповідача в засіданні суду заперечив проти доводів апеляційної скарги. Вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому просив залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як слідує з матеріалів справи, відповідачем не прийнято до заліку за червень-липень 2014 року включно витрати відповідно до списків осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. Акт щомісячної звірки витрат за вказані періоди підписаний з розбіжностями на суму 525,23 грн.

Зазначена сума є неприйнятою до заліку допомогою на поховання - у розмірі 525,23 грн. через відсутність підтвердження причинного зв'язку смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції посилався на те, що позивачем при включенні до акта щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, порушено вимоги чинного законодавства, оскільки суду не було надано висновків відповідних медичних закладів, які б підтверджували причинний зв'язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а тому позовні вимоги є без підставними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на таке.

Відповідно до ст.21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" Фонд зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я, в тому числі пенсії по інвалідності від трудового каліцтва або професійного захворювання та пенсії по втраті годувальника з цих причин, при настанні страхового випадку.

Згідно з частиною 8 статті 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" в разі смерті потерпілого від нещасного випадку або професійного захворювання витрати на його поховання несе Фонд соціального страхування від нещасних випадків згідно з Порядком, визначеним Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2001 року №826 затверджений Порядок проведення витрат на поховання, пунктом 2 якого визначено, що витрати на поховання проводяться в разі смерті потерпілого, що настала за обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, перелік яких визначений Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" страховим випадком є нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання, що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму за обставин, зазначених у статті 14 цього Закону, з настанням яких виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення та/або соціальних послуг. Факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України "Про охорону праці". Підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами.

Крім того, згідно з вимогами ч.9 ст.34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" у разі смерті потерпілого суми страхових виплат особам, які мають на це право, визначаються із середньомісячного заробітку потерпілого за вирахуванням частки, яка припадала на потерпілого та працездатних осіб, що перебували на його утриманні, але не мали права на ці виплати. У разі смерті потерпілого, який одержував страхові виплати і не працював, розмір відшкодування шкоди особам, визначається виходячи із суми щомісячних страхових виплат і пенсії, які одержував потерпілий на день його смерті, з відповідним коригуванням щомісячних страхових виплат. Причинний зв'язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я має підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів.

Таким чином, Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та вищевказаним нормативно-правовим актом чітко визначено, що допомога на поховання відшкодовується Фондом тільки в тому випадку, якщо смерть потерпілого настала за наслідками нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, що підтверджується висновками спеціальних медичних закладів.

Позивачем при включенні до акта щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, порушено вказану вимогу Закону, оскільки ним не надано висновків відповідних медичних закладів, які б підтверджували причинний зв'язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Аналогічна позиція висловлена Верховним судом України у постановах від 23.04.2013 (справа №21-108а13) та від 23.05.2011 (справа № 21-48а11).

Суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи, вірно застосував чинне законодавство, яке регулює ці правовідносини та ухвалив правильне рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду без змін.

За таких обставин, доводи, наведені в апеляційній скарзі, спростовуються матеріалами справи, а висновок суду першої інстанції є таким, що ґрунтується на належних та допустимих доказах.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "30" жовтня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: А.Ю.Бучик

С.М. Шевчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "23" січня 2015 р.

Роздруковано та надіслано: р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області пл. Соборна, 12 А,м. Малин,Житомирська область,11601

3- відповідачу: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Малинському районі Житомирської області вул. Грушевського,6,м.Малин,Житомирська область,11601

- ,